Справа № 215/2486/22
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2024-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 березня 2024 року м. Дніпросправа № 215/2486/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.08.2022 року (головуючий суддя Єфанова О.В.)

в адміністративній справі №215/2486/22 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Завідувача загального відділу виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради Міщук Олени Дмитрівни про визнання бездіяльності протиправною,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.08.2022 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до завідуючої загальним відділом виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Міщук Олени Дмитрівни про визнання протиправною бездіяльності.

Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що у справі, яка переглядається, позивач не є суб`єктом владних повноважень, а отже, не наділений адміністративною процесуальною дієздатністю в частині пред`явлення позову щодо визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) у відповідача. Вказав, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства (п.1 ч.1 ст.170 КАС України).

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм процесуального права просить ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.08.2022 року скасувати, справу направити для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю. Зазначає, що судом першої інстанції не надано правової оцінки вимогам і предмету позову, які пов`язані з встановленням наявності компетенції (повноважень) у завідувача загального відділу виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень за результатом розгляду скарги. Предметом позову є управлінська функція відповідача, яка порушує правовий порядок розгляду заяви позивача.

Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу позивача. У відзиві просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін. Посилається на те, що судом першої інстанції досліджено обставини справи та встановлено, що позивач не є суб`єктом владних повноважень, тому не наділений правом пред`являти позов щодо наявності чи відсутності компетенції/повноважень відповідача.

Також від позивача 04.03.2024 надійшло клопотання про продовження строку для подання відповіді на відзив та розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що вказане клопотання про продовження строку для подання відповіді на відзив є необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню.

Зокрема, статтею 159 КАС України передбачені види та зміст заяв по суті справи

Так, при розгляді справи судом за правилами загального позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом (ч.1 ст.159).

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч.2 ст.159).

Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову (ч.4 ст.159).

Суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним (ч.5 ст.159).

Отже відповідь на відзив передбачена для справ, що розглядаються судом за правилами загального позовного провадження. При цьому, відповідь на відзив це право, а не обов`язок позивача.

Слід зазначити, що відповідь на відзив передбачена статтею 163 КАС України.

Так, відповідь на відзив подається в строк, встановлений судом. Суд має встановити такий строк подання відповіді на відзив, який дасть змогу позивачу підготувати свої пояснення, міркування та аргументи та відповідні докази, іншим учасникам справи - отримати відповідь на відзив завчасно до початку розгляду справи по суті, а відповідачу - надати учасникам справи заперечення завчасно до початку розгляду справи по суті (ч.3 ст.163).

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що дана справа розглядається не за правилами загального позовного провадження, а в порядку письмового провадження.

В порядку письмового провадження розглядаються справи не значної складності.

При цьому, для письмового провадження не передбачено подання відповіді на відзив.

Водночас, не підлягає задоволенню клопотання позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, оскільки дану справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, відтак її розгляд в суді апеляційної інстанції можливо здійснити справ в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розгляд даної справи здійснюється в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України без повідомлення учасників справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, дослідивши правильність прийняття судом першої інстанції ухвали від 23.08.2022 року про відмову у відкритті провадження, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що 26.07.2022 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до відповідача Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради про:

- встановлення відсутності компетенції (повноважень) завідуючої загальним відділом виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Міщук Олени Дмитрівни у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень за результатом розгляду скарги від 21.10.20р. вх. С-566р., правовим актом зобов`язати ОСОБА_2 додану скаргу від 11.08.20р. Криворізькому міському голові направити згідно ст. 7 ЗУ «Про звернення громадян» для належного реагування і визнати відсутність відмови від такої процедури протиправною бездіяльністю;

- встановлення відсутності компетенції (повноважень) завідуючої загальним відділом виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Міщук Олени Дмитрівни у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень за результатом розгляду скарги від 21.10.20р. вх. С-566р., правовим актом за не підкорення ОСОБА_3 , ОСОБА_2 положенням ст.ст. 3, 8, 19, 21, 22, 68 Основного закону, ст. 7 ЗУ «Про звернення громадян» притягнути до відповідальності згідно ст. 60 Конституції України і визнати відсутність відмови від такої процедури протиправною бездіяльністю;

- встановлення відсутності компетенції (повноважень) завідуючої загальним відділом виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Міщук Олени Дмитрівни у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень за результатом розгляду скарги від 21.10.20р. вх. С-566р., зобов`язати ОСОБА_2 окремим листом зазначити статті норм права, які забороняють йому скаргу від 11.08.20р. Криворізькому міському голові направити згідно ст. 7 ЗУ «Про звернення громадян» і визнати відсутність відмови від такої процедури протиправною бездіяльністю.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20.07.2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" вказав: фраза "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів ". Суд дійшов висновку, що національний суд не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом, і, таким чином, не міг вважатися судом, "встановленим законом".

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статі 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому:

- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

- хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

- хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи;

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п.7 ч.1 ст.4 КАС України).

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема:

у спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

Таким чином, юрисдикція адміністративних судів поширюється спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 року у справі № 820/3713/17, а саме:

«За змістом наведених правових норм, компетенційними є спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління (публічної адміністрації), у тому числі делегованих повноважень. Особливістю таких спорів є те, що сторонами у них - як позивачем, так і відповідачем - є суб`єкти владних повноважень. Тобто позивачем у компетенційних спорах є суб`єкт владних повноважень, якщо він вважає, що інший суб`єкт владних повноважень - відповідач своїм рішенням або діями втрутився у його компетенцію або що прийняття такого рішення чи вчинення дій є його прерогативою.

У справі, яка переглядається, позивач не є суб`єктом владних повноважень, а отже, не наділений адміністративною процесуальною дієздатністю в частині пред`явлення позову щодо визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) у відповідача.

Разом із цим Велика Палата Верховного Суду вважає, що у цій справі поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» щодо вказаних позовних вимог слід тлумачити як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду. А тому зазначені вище вимоги не можуть бути вирішені в жодній юрисдикції.».

Отже, у компетенційних спорах позивач має бути суб`єктом владних повноважень.

Однак позивач ОСОБА_1 не є суб`єктом владних повноважень.

Оскільки позивач не є суб`єктом владних повноважень, тому не наділений адміністративною процесуальною дієздатністю в частині пред`явлення позову щодо визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) у відповідача.

Інші позовні вимоги є похідними від вимог про встановлення компетенції.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з ухвалою суду першої інстанції від 23.08.2022 року про відмову у відкритті провадження.

Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи позивача спростовуються нормами процесуального законодавства України, що регулюють дані правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, відтак ухвала суду першої інстанції від 23.08.2022 року не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 241-245, 250, 311, 312, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.08.2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 06.03.2024 та може бути оскаржена до Верховного Суду в силу ст. 238 КАС України протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня її прийняття шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова