Справа № 120/17430/23
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

13 березня 2024 р. Справа № 120/17430/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заброцької Людмили Олександрівни,

за участю секретаря судового засідання: Тютюн Ольги Володимирівни,

представника позивача: Корнійчука С.А.,

представника відповідача: Щербатого А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю " Меблевик "

до: Виконавчого комітету Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області

про: визнання нечинним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «Меблевик» (далі - позивач) до Виконавчого комітету Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області ( відповідач ) про визнання нечинним та скасування рішення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача зазначає, що у власності ТОВ "Мебливик" перебуває нерухоме майно разом із будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Вінницька область, смт.Томашпіль, вул.Криворучка, 45а, частина нерухомого майна накладається на земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:1024. Позивач має правовстановлюючі документи на нерухоме майно.

Відповідно до рішення Томашпільської селищної ради від 13.07.2023 р. №3036 «Про затвердження акта за результатами звернення заяви гр. ОСОБА_1 » вирішено протягом 10 календарних днів усунути порушення земельного законодавства встановлені цим актом.

Також, згідно з Актом про визначення розміру збитків від 18 липня 2023 року, за період 2021-2023 роки розмір збитків склав 78928.59 грн., оскільки, на думку відповідача, позивач без правовстановлюючих документів використовує земельну ділянку з кадастровим номером: :01:002:1003.

Рішенням Виконавчого комітету Томашпільської селищної ради від 03.07.2023 року №370 затверджено склад комісії та Положення про комісію з обстеження земельних ділянок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам на території Томашпільської селищної ради.

Представник позивача зазначає, що на офіційному вебсайті відповідача відсутні дані щодо прийняття вказаного рішення Виконавчим комітетом Томашпільської селищної ради в порядку та спосіб, що визначені Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Також, відсутній проект аналізу регуляторного впливу вказаного рішення та висновок Державної регуляторної служби України щодо відповідності останнього вимогам чинного законодавства.

За вказаних обставин, на переконання позивача, рішення Виконавчого комітету Томашпільської селищної ради від 03.07.2023 року №370 є протиправним та таким, що винесене з порушенням Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284, та Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 24.11.2023 року даний адміністративний позов залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків.

29.11.2023 року представник позивача подав до суду клопотання, разом із долученими документами, відповідно до якого недоліки позовної заяви усунуті, у зв`язку з чим ухвалою суду від 04.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 03.01.2024 року, а також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву. Цією ж ухвалою суду витребувано у відповідача та зобов`язано його надати суду в 15-денний строк з дня отримання копії даної ухвали докази оприлюднення проекту рішення Виконавчого комітету Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області від 03.07.2023 року №370 «Про створення комісії та затвердження Положення про комісію з обстеження земельних ділянок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам» в друкованих засобах масової інформації. Також зобов`язано Томашпільську селищну раду Тульчинського району Вінницької області опублікувати оголошення про відкриття провадження в адміністративній справі №120/17430/23 про визнання протиправним та нечинним рішення Виконавчого комітету Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області від 03.07.2023 року №370 «Про створення комісії та затвердження Положення про комісію з обстеження земельних ділянок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам» у виданні, в якому цей акт був або мав бути офіційно оприлюднений.

18.12.2023 до суду надійшов лист Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області № 05-40-14/2772 від 18.12.2023, відповідно до якого зазначено, що Томашпільська селищна рада жодних матеріалів справи не отримувала, в тому числі і позовної заяви від позивача, а тому позбавлена процесуального права на написання відзиву па позов. На підставі вищевикладеного, Томашпільська селищна рада просила суд зобов`язати позивача надіслати Томашпільській селищній раді позовну заяву та ухвалою продовжити відповідачу строк, достатній для написання відзиву на позов.

Ухвалою суду від 28.12.2023 року клопотання Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області задоволено. Зобов`язано позивача надіслати відповідачу в справі позовну заяву разом з доданими до неї документами, із наданням суду документів, що підтверджують надіслання позовної заяви разом з доданими до неї документами відповідачу ( квитанцію про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС ). Продовжено відповідачу в справі строк для подання відзиву на адміністративний позов. Встановлено відповідачу 15-денний строк з дня доставки до електронного кабінету копії позовної заяви разом з доданими до неї матеріалами для подання відзиву на позов із поясненнями по суті заявлених вимог та доданням підтверджуючих документів, а також документів, що підтверджують надіслання копії відзиву та доданих до нього документів позивачу. Крім того, призначено підготовче засідання в справі на 18.01.2024 року о 11:00 год.

18.01.2024 в підготовче судове засідання представники сторін не з`явилися.

Представником Томашпільської селищної ради 17.01.2024 та 18.01.2024 подано клопотання про відкладення підготовчого судового засідання, призначеного на 18.01.2024, та викладено прохання повторно зобов`язати позивача надіслати Томашпільській селищній раді позовну заяву разом з матеріалами справи в особистий кабінет «Електронний суд», у зв`язку із тим, що Томашпільська селищна рада від представника позивача позовної заяви разом з матеріалами справи не отримувала в Електронному кабінеті, а також в інший спосіб (на офіційну електронну адресу чи письмово поштою), а тому позбавлена процесуального права на написання відзиву на позов ТОВ «Меблевик».

Представник позивача 18.01.2024 року також подав клопотання про відкладення судового засідання на іншу дату, в зв`язку з його участю в розгляді інших справ в порядку цивільного та кримінального судочинства, де він представляє інтереси фізичних осіб або надає правову допомогу, як захисник.

Ухвалою суду від 18.01.2024 судом вирішено надіслати на адресу Виконавчого комітету Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області позовну заяву з додатками. Цією ж ухвалою встановлено відповідачу 15-денний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження для подання відзиву на позов із поясненнями по суті заявлених вимог та доданням підтверджуючих документів, а також документів, що підтверджують надіслання копії відзиву та доданих до нього документів позивачу.

Крім того, зобов`язано відповідача опублікувати оголошення про відкриття провадження в адміністративній справі №120/17430/23 про визнання протиправним та нечинним рішення Виконавчого комітету Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області від 03.07.2023 року №370 «Про створення комісії та затвердження Положення про комісію з обстеження земельних ділянок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам» у виданні, в якому цей акт був або мав бути офіційно оприлюднений, не пізніш як за сім днів до підготовчого засідання в справі, яке призначено на 05.02.2024 року. При цьому, оголошення повинно містити вимоги позивача щодо оскаржуваного акта (зміст позовних вимог зазначено в ухвалі про відкриття провадження у справі), дату, час і місце судового розгляду справи ( які зазначені в цій ухвалі - 05.02.2024 року об 11:00 год. в залі судового засідання № 6 Вінницького окружного адміністративного суду м. Вінниця, вул. Брацлавська, 14) .

Також витребувано у Виконавчого комітету Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області: Положення про Виконавчий комітет Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області та Регламент Виконавчого комітету, затверджені відповідним рішенням селищної ради; письмові пояснення щодо того, чи зареєстрований Виконавчий комітет Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області як юридична особа, з наданням відповідних доказів. Крім того, витребувано у представника позивача докази, що відповідно до внесених ним ідентифікаційних даних щодо відповідача - Виконавчого комітету Томашпільської селищної ради, представник позивача засобами Електронного суду був поінформований про відсутність в іншого учасника справи ( відповідача ) зареєстрованого Електронного кабінету. Підготовче засідання в справі відкладено на 05.02.2024 року об 11:00 год.

31.01.2024 від представника відповідача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи завіреної копії Регламенту Виконавчого комітету Томашпільської селищної ради. В той же час, повідомлено суд про те, що Положення про Виконавчий комітет Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області не приймалося.

Крім того, 31.01.2024 представником відповідача надано додаткові пояснення чи зареєстрований Виконавчий комітет Томашпільської селищної ради як юридична особа. Відповідно до наданих пояснень зазначено, що Виконавчий комітет Томашпільської селищної ради діє як колегіальний орган без статусу юридичної особи, а тому обов`язку щодо реєстрації Виконавчого комітету в електронному кабінеті «Електронний суд» немає. Крім того, зазначено про технічну неможливість реєстрації виконавчого комітету в Електронному суді без статусу юридичної особи, оскільки в кабінеті можливо зареєструвати фізичну або юридичну особу. Проте, представник відповідача зазначає, що в електронному кабінеті зареєстровано орган місцевого самоврядування Томашпільську селищну раду, як представницький орган Томашпільської територіальної громади та як юридичну особу, якій підзвітний і підконтрольний виконавчий комітет, як колегіальний орган.

Також, 31.01.2024 представником відповідача на виконання вимог ухвали суду від 18.01.2024 надано докази розміщення оголошення про відкриття провадження в адміністративній справі №120/17430/23 про визнання протиправним та нечинним рішення Виконавчого комітету Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області від 03.07.2023 року №370 «Про створення комісії та затвердження Положення про комісію з обстеження земельних ділянок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам» в газеті «Тульчинський край».

02.02.2024 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідно до наведених мотивів представник відповідача зазначає, що згідно з Податковим кодексом України, статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка, яка перебуває у власності або користуванні. Суб`єктом плати за землю є власник земельної ділянки і землекористувач у тому числі орендар.

Отже, відповідач зазначає, що якщо особа використовує земельну ділянку в межах територіальної громади без укладення відповідного договору, то це призводить до позбавлення територіальної громади можливості отримати дохід у розмірі орендної плати від здачі земельної ділянки в оренду, чим територіальній громаді завдаються збитки у вигляді неодержаної плати за землю.

Відповідач зазначає, що для того, щоб уникнути втрат, територіальні громади можуть запровадити у своїй громаді самоврядний контроль за використанням земельних ресурсів.

Як інструмент такого контролю Кабінет Міністрів України прийняв Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затверджений Постановою № 284 від 19 квітня 1993 року.

Відповідач вказує, що в липні 2023 року орган місцевого самоврядування дізнався, що ТОВ «Меблевик» використовує земельну ділянку кадастровий номер :01:002:1024 площею 0,1826 га по вулиці Заводська в смт. Томашпіль та земельну ділянку кадастровий номер :01:002:1003 площею 0,2847 га по вул. Криворучко в смт. Томашпіль, які належать до комунальної власності Томашпільської територіальної громади, без правовстановлюючих документів, самовільно забудувавши дані земельні ділянки. Факт самовільного використання землі встановлено Актами.

Комісією, створеною рішенням Виконавчого комітету Томашпільської селищної ради №370 від 03.07.2023 року, яке оскаржується, було визначено розмір збитків та, відповідно до Положення про комісію, направлено повідомлення землекористувачу про добровільну сплату ним збитків протягом 10 днів. В повідомленні зазначалося, що у разі несплати в добровільному порядку збитків, матеріали будуть передані до суду.

Станом на момент звернення позивача до суду з цим позовом та розгляду цієї справи орган місцевого самоврядування (Томашпільська селищна рада та її виконавчий комітет) не зверталася до суду з позовом до ТОВ «Меблевик» про відшкодування збитків.

Відповідач зазначає, що всупереч статті 5 КАС України позивач не обґрунтовує в позовній заяві в чому саме прийняте виконкомом рішення порушує його права, свободи чи законні інтереси. Також відповідач вказує, що позивач у позовній заяві зазначає лише, що, на його переконання, оскаржуване рішення є протиправним та таким, що винесене з порушенням.

Разом з тим, мотивуючи доводи відзиву представник відповідача зазначає, що на виконання Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого Постановою №284 від 19 квітня 1993 року, виконавчий комітет Томашпільської селищної ради, який є виконавчим органом ради, прийняв рішення № 370 від 03.07.2023 року «Про створення комісії та затвердження Положення про комісію з обстеження земельних ділянок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам», яке оскаржується. Пунктом 1 Рішення виконкому створено комісію, що не суперечить п.2 Порядку №284. В подальшому пунктом 2 Рішення, яке оскаржує позивач, затверджено Положення про цю комісію. Урегульовано діяльність самої комісії. Тобто визначено в Положенні алгоритм діяльності комісії. Дане Положення не регулює відносини між виконкомом і суб`єктом господарювання. Виконком в Рішенні не затверджував новий Порядок визначення та відшкодування збитків, а в п.7 Рішення прописано, що «комісії проводити обстеження земельних ділянок та розрахунок розміру відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам на території Томашпільської селищної ради згідно з Порядком визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 року №284».

Також представник відповідача зазначає, що користування позивачем земельною ділянкою без правовстановлюючих документів завдає місцевому бюджету Томашпільської селищної ради збитків у вигляді неодержаного доходу в розмірі орендної плати.

На думку відповідача, оспорюваним рішенням виконкому, зокрема, встановлено порядок роботи комісії з визначення та відшкодування розміру збитків власникам землі землекористувачам, внаслідок користування земельною ділянкою, який відтворює зміст та який виготовлявся на виконання та на основі вже прийнятого Кабінетом Міністрів України нормативно-правового акту, а також доручено відділу юридичного та кадрового забезпечення підготувати позовну заяву до суду про відшкодування збитків суб`єктом господарювання у разі несплати в добровільному порядку.

Таким чином, відповідач зазначає, що повноваження виконкому у цьому випадку обмежуються лише обчисленням розміру збитків у встановленому порядку, а стосовно відшкодування виявлених збитків, то вони не можуть бути примусово відшкодовані на підставі рішення відповідача, яке оскаржується, оскільки такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом. При цьому представник відповідача звертає увагу, що Томашпільська селищна рада з позовом до суду не зверталася.

Враховуючи наведене, представник відповідача вважає, що оскаржуване рішення виконкому не створює жодних правових наслідків для ТОВ «Меблевик», а тому не може порушувати його права чи інтереси, що на підставі частини першої статті 5 КАС України унеможливлює розгляд таких вимог у порядку адміністративного судочинства.

Відповідач зазначає, що рішенням Виконавчого комітету Томашпільської селищної ради № 370 від 03.07.2023 року «Про створення комісії та затвердження Положення про комісію з обстеження земельних ділянок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам» не встановлюються нові норми права, не змінюються та не скасовуються чинні норми права. Рішенням Виконавчого комітету Томашпільської селищної ради № 370 від 03.07.2023 року «Про створення комісії та затвердження Положення про комісію з обстеження земельних ділянок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам» регулюється робота комісії, а не регулюються відносини між регуляторним органом та суб`єктами господарювання. Таким чином, представник відповідача вважає, що оскаржуване рішення не є нормативно-правовим актом.

Також відповідач заперечує щодо стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу та зазначає, що позивачем не дотримано принципу співмірності при визначенні витрат на правничу допомогу в частині співмірності складності справи і часу витраченого адвокатом на правничу допомогу.

05.02.2024 представником позивача надано додаткові пояснення, відповідно до яких зазначає, що виконавчий комітет місцевої ради має бути зареєстрований як юридична особа, оскільки лише тоді він буде наділений правосуб`єктністю.

Крім того, 05.02.2024 представником позивача подано клопотання про залучення до участі в справі в якості співвідповідача Томашпільську селищну раду.

Ухвалою суду від 05.02.2024 у задоволенні клопотання представника позивача про залучення до участі в справі співвідповідача Томашпільську селищну раду Тульчинського району Вінницької області відмовлено.

08.02.2024 року, не погоджуючись з доводами відзиву, представником позивача подано відповідь на відзив, відповідно до якої просить задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування своєї правової позиції щодо спірних правовідносин представник зазначає, що рішенням Виконавчого комітету Томашпільської селищної ради від 03.07.2023 року №370 затверджено склад комісії та Положення про комісію з обстеження земельних ділянок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам на території Томашпільської селищної ради.

На офіційному вебсайті відповідача відсутні дані (докази) щодо прийняття вказаного рішення Виконавчим комітетом Томашпільської селищної ради в порядку та спосіб, що визначені Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Також, відсутній проект аналізу регуляторного впливу вказаного рішення та висновок Державної регуляторної служби України щодо відповідності останнього вимогам чинного законодавства. За вказаних обставин, на переконання позивача, вказане рішення є протиправним та таким, що винесене з порушенням Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року №284 та Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Також представник зазначає, що чинним законодавством не надано право органам місцевого самоврядування самостійно встановлювати додаткові критерії для визначення розміру збитків власникам землі і землекористувачам.

Крім того, представник вказує, що передбачивши оскаржуваним рішенням підставу для відшкодування збитків у вигляді неотриманої орендної плати за користування земельною ділянкою, з порушенням вимог земельного законодавства, відповідач фактично розширив передбачені законом підстави для відповідальності за порушення земельного законодавства, цим самим вийшовши за межі наданих законом повноважень.

Додатковою підставою, якою позивач обґрунтовує заявлений позов, є невідповідність оскаржуваного рішення вимогам Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності». Так, представник зазначає, що оскаржуване рішення виконавчого комітету Томашпільської селищної ради є регуляторним актом, оскільки він розрахований на неодноразове застосування і щодо невизначеного кола осіб, з метою регулювання земельних правовідносин.

Представник позивача зазначає, що до повноважень Виконавчого комітету Томашпільської селищної ради не належить розгляд питань регулювання земельних відносин, оскільки такі повноваження віднесено до виключної компетенції Томашпільської селищної ради. Також вказує, що відповідно до чинного законодавства встановлено, що виключно селищна рада може приймати нормативні та інші акти у формі рішень у межах повноважень, у тому числі й задля регулювання земельних відносин.

13.02.2024 представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких представник відповідача не погоджується з доводами представника позивача, зазначаючи про помилковість висновків позивача про те, що земельне та цивільне законодавство імперативно передбачає перехід права на земельну ділянку в разі набуття права власності на об`єкт нерухомості відповідно до статті 120 Земельного кодексу України, оскільки це не стосується земель комунальної власності, як зазначено в самій нормі закону.

Також вказує, що для прийняття рішення Виконавчого комітету Томашпільської селищної ради № 370 від 03.07.2023 року «Про створення комісії та затвердження Положення про комісію з обстеження земельних ділянок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам» у колегіального органу були повноваження, передбачені постановою Кабінету Міністрів України No 284 від 19 квітня 1993 року та статтею 40 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Усною ухвалою суду від 19.02.2024 із занесенням до протоколу судового засідання закрито підготовче провадження в справі та відповідно до ч. 7 ст. 181 КАС України суд перейшов до розгляду справи по суті, в подальшому в судовому засіданні оголошено перерву до 26.02.2024 року.

19.02.2024 року представник відповідача подав клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, а саме судової практики щодо розгляду подібних спорів.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, посилаючись на доводи позовної заяви та відповіді на відзив. Крім того, представник позивача заявив, що докази щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу будуть подані відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на доводи відзиву та заперечень на відповідь на відзив. Додатково зазначив, що заявлена позивачем сума витрат на правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн. завищена та не відповідає складності цієї справи.

З"ясувавши доводи сторін, викладені в письмових заявах по суті справи, дослідивши матеріали справи, заслухавши усні пояснення представників сторін та надавши оцінку доказам, суд встановив таке.

ТОВ «Меблевик» зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців 04.12.2002 року. Основним видом економічної діяльності згідно з КВЕД 31.09 є «Виробництво інших меблів». У власності товариства перебуває нерухоме майно, разом із будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Частина нерухомого майна розташована на земельній ділянці з кадастровим номером :01:002:1024.

Рішенням Виконавчого комітету Томашпільської селищної ради від 03.07.2023 року №370 " Про створення комісії та затвердження Положення про комісію з обстеження земельних ділянок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам" вирішено:

1. Створити комісію щодо обстеження земельних ділянок, визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам на території Томашпільської територіальної громади та затвердити її персональний склад ( додаток 1 ).

2. Затвердити Положення про комісію щодо обстеження земельних ділянок, визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам на території Томашпільської територіальної громади ( додаток 2 ).

Також судом встановлено, що рішенням Томашпільської селищної ради Томашпільського району Вінницької області від 21.06.2019 №1175 надано дозвіл Томашпільській селищній раді на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в комунальну власність орієнтовною площею 0,47 га для розміщення та експлуатації основних підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, які знаходяться в АДРЕСА_2 (меблева фабрика).

07.06.2021 року зареєстровано право комунальної власності на земельну ділянку площею 0,2847 га з кадастровим номером :01:002:1003.

13.10.2021 року зареєстровано право комунальної власності на земельну ділянку площею 0,1826 га з кадастровим номером :01:002:1024.

Також судом встановлено, що гр. ОСОБА_1 орендує земельну ділянку кадастровий номер :01:002:1024 площею 0,1826 га на підставі договору оренди землі б/н від 23.05.2023, укладеного з Томашпільською селищною радою.

В свою чергу, рішенням Томашпільської селищної ради від 13.07.2023 р. №3036 «Про затвердження акта за результатами звернення заяви гр. ОСОБА_1 » вирішено затвердити акт за результатами перевірки заяви гр. ОСОБА_1 від 11 липня 2023 року. В свою чергу, відповідно до акту від 11 липня 2023 року комісія рекомендує протягом 10 календарних днів усунути порушення в користуванні земельною ділянкою, встановлені цим актом. Зокрема актом встановлено порушення в користуванні зеиельною ділянкою кадастровий номер :01:002:1024.

Крім того, комісією, створеною рішенням виконавчого комітету №370 від 03 липня 2023 року, 18 липня 2023 року складено акт обстеження стану та використання земельної ділянки площею 0,2847 га з кадастровим номером :01:002:1003 на предмет встановлення факту самозахвату ( т. 1 а.с. 44 - 47 ).

Також комісією з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам складено акт про визначення розміру збитків від 18 липня 2023 року, яким за період 2021-2023 роки нараховано збитки за фактичне використання ТОВ "Меблевик" земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:1003 в сумі 78928,59 грн.

На думку позивача, рішення Виконавчого комітету Томашпільської селищної ради від 03.07.2023 року №370 "Про створення комісії та затвердження Положення про комісію з обстеження земельних ділянок визначення тa відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам є протиправним та таким, що винесене з порушенням Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284, та Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності". Позивач вказує, що оскаржуване рішення в подальшому було застосовано до нього, зачіпає та порушує його права, як суб"єкта земельних відносин, який зареєстрований на території Томашпільської територіальної громади, у зв`язку з чим звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Діяльність органів місцевого самоврядування регулюється Законом України Про місцеве самоврядування в Україні, який відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Частиною 1 статті 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні визначено питання, які вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради такі питання, до яких, зокрема, належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин (пункт 34 ч. 1 ст. 26).

Відповідно до частин 1, 2, 10 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до статті 156 Земельного кодексу України, власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок:

а) вилучення (викупу) сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для потреб, не пов`язаних із сільськогосподарським і лісогосподарським виробництвом;

б) тимчасового зайняття сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для інших видів використання;

в) встановлення обмежень щодо використання земельних ділянок;

г) погіршення якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників;

ґ) приведення сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників у непридатний для використання стан;

д) неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Частиною 3 статті 157 Земельного кодексу України передбачено, що Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам затверджений також постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284 (далі - Порядок № 284).

Відповідно до примітки до пункту 3 цієї Постанови неодержаний доход - це доход, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.

Відповідно до п. 4 Порядку № 284, розміри збитків визначаються в повному обсязі відповідно до реальної вартості майна на момент заподіяння збитків, проведених витрат на поліпшення якості земель (з урахуванням ринкової або відновної вартості).

Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що чинним законодавством не надано право органам місцевого самоврядування самостійно встановлювати додаткові критерії для визначення розміру збитків власникам землі і землекористувачам.

Статтею 211 Земельного кодексу України передбачено, що за порушення земельного законодавства настає цивільна, адміністративна або кримінальна відповідальність, а також визначено, за які саме порушення земельного законодавства настає така відповідальність.

Частиною 2 статті 211 Земельного кодексу України передбачено, що законом може бути встановлено відповідальність і за інші порушення земельного законодавства.

Як вже було встановлено судом, рішенням Виконавчого комітету Томашпільської селищної ради від 03.07.2023 року №370 "Про створення комісії та затвердження Положення про комісію з обстеження земельних ділянок визначення тa відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, окрім іншого, затверджено Положення про комісію щодо обстеження земельних ділянок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам на території Томашпільської територіальної громади (далі - Положення).

При цьому, суд зауважує, що відповідно до п. 5.1 Положення №370 визначено, що збитки відшкодовуються власникам землі та землекористувачам підприємствами, установами, організаціями та громадянами, що їх заподіяли, за рахунок власних коштів не пізніше місяця після отримання актів комісій, а при вилученні (викупі) земельних ділянок після прийняття відповідною радою рішення про вилучення (викуп) земельних ділянок у період до видачі документа, що посвідчує право на земельну ділянку підприємства, установи, організації або громадянина.

Згідно з пунктом 5.3. Положення №370 розмір збитків при використанні земель без оформлення правовстановлюючого документу, що посвідчує право оренди (користування) земельною ділянкою визначається:

для землевласників, підприємств, установ та організацій, що належать до державної та комунальної власності, громадських організацій інвалідів України, їх підприємств, установ, організацій, релігійних організацій України у розмірі земельного податку, визначеного вимогами розділу XIII Податкового кодексу України;

для інших землекористувачів у розмірі орендної плати, встановленої рішенням селищної ради для відповідної категорії землекористувачів на момент фактичного використання земельної ділянки.

Відповідно до 5.7. Положення №370 збитки відшкодовуються на рахунок власника землі або фактичного землекористувача.

У постанові Верховного Суду від 22.01.2020 року у справі № 638/11790/16-а, на яку посилається позивач у позові, проаналізовано наведені вище норми та аналогічні положення Порядку визначення та відшкодування територіальній громаді в особі Харківської міської ради та зроблено висновок, що чинним на час виникнення спірних правовідносин законодавством було передбачено виключний перелік підстав для відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, в т.ч. у вигляді неодержаного доходу, до якого неодержана орендна плата віднесена не була.

Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку, що передбачивши оскаржуваним рішенням підставу для відшкодування збитків у вигляді неотриманої орендної плати за користування земельною ділянкою, з порушенням вимог земельного законодавства, відповідач фактично розширив передбачені законом підстави для відповідальності за порушення земельного законодавства, цим самим вийшовши за межі наданих законом повноважень.

Додатковою підставою, якою позивач обґрунтовує заявлений позов, є невідповідність оскаржуваного рішення вимогам Закону України Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності.

Надаючи оцінку таким доводам позивача, суд виходить з наступного.

Статтею 1 Закону України Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності (далі - Закон № 1160-IV) визначено, що регуляторний акт це:

- прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання;

- прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом;

- регуляторний орган - Верховна Рада України, Президент України, Кабінет Міністрів України, Національний банк України, Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення, інший державний орган, центральний орган виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцевий орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, а також посадова особа будь-якого із зазначених органів, якщо відповідно до законодавства ця особа має повноваження одноособово приймати регуляторні акти. До регуляторних органів також належать територіальні органи центральних органів виконавчої влади, державні спеціалізовані установи та організації, некомерційні самоврядні організації, які здійснюють керівництво та управління окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, якщо ці органи, установи та організації відповідно до своїх повноважень приймають регуляторні акти;

- регуляторна діяльність - діяльність, спрямована на підготовку, прийняття, відстеження результативності та перегляд регуляторних актів, яка здійснюється регуляторними органами, фізичними та юридичними особами, їх об`єднаннями, територіальними громадами в межах, у порядку та у спосіб, що встановлені Конституцією України, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Надаючи оцінку оскаржуваному рішенню Виконавчого комітету Томашпільської селищної ради від 03.07.2023 року №370 «Про створення комісії та затвердження Положення про комісію з обстеження земельних ділянок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам» в контексті наведених правових норм, суд зазначає, що за своєю правовою природою таке рішення має ознаки регуляторного акту, яким змінені норми права, оскільки він розрахований на неодноразове застосування і щодо невизначеного кола осіб, з метою регулювання земельних правовідносин.

Подібна правова позиція щодо підходу до визначення ознак регуляторного акта, встановлених Законом України Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності №1160-IV, у рішеннях суб`єктів владних повноважень викладена у постановах Верховного Суду від 25 вересня 2018 року №428/7176/14-а, від 31 січня 2018 року у справі № 490/2099/15-а, від 08 травня 2018 року у справі № 405/5819/14-а, від 21 грудня 2018 року № 591/1335/15-а, від 01 червня 2022 року у справі № 260/2363/20.

В той же час, суд звертає увагу на те, що відповідно до підпункту 2 пункту "а" ст. 28 Закону України "Про місцеве самоврядування" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: власні (самоврядні) повноваження: встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на теплову енергію (у тому числі її виробництво, транспортування та постачання), тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, на інші комунальні послуги (крім тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, тарифів на комунальні послуги, які встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг), побутові, транспортні та інші послуги.

Таким чином, суд приходить до висновку, що до повноважень Виконавчого комітету Томашпільської селищної ради не належить розгляд питань регулювання земельних відносин, оскільки такі повноваження віднесено до виключної компетенції Томашпільської селищної ради.

У частині 12 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються у порядку, встановленому Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

З аналізу вказаних положень чинного законодавства вбачається, що виключно відповідна рада ( міська, селищна ) може приймати нормативні та інші акти у формі рішень у межах повноважень, у тому числі й задля регулювання земельних відносин.

Щодо твердження представника позивача про недотримання Виконавчим комітетом Томашпільської селищної ради вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" щодо оприлюднення проекту рішення «Про створення комісії та затвердження Положення про комісію з обстеження земельних ділянок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам", суд зазначає наступне.

Статтею 6 Закону № 1160-IV передбачено, що громадяни, суб`єкти господарювання, їх об`єднання та наукові установи, а також консультативно-дорадчі органи, що створені при органах державної влади та органах місцевого самоврядування і представляють інтереси громадян та суб`єктів господарювання, мають право:

- подавати до регуляторних органів пропозиції про необхідність підготовки проектів регуляторних актів, а також про необхідність їх перегляду;

- у випадках, передбачених законодавством, брати участь у розробці проектів регуляторних актів;

- подавати зауваження та пропозиції щодо оприлюднених проектів регуляторних актів, брати участь у відкритих обговореннях питань, пов`язаних з регуляторною діяльністю;

- бути залученими регуляторними органами до підготовки аналізів регуляторного впливу, експертних висновків щодо регуляторного впливу та виконання заходів з відстеження результативності регуляторних актів;

- самостійно готувати аналіз регуляторного впливу проектів регуляторних актів, розроблених регуляторними органами, відстежувати результативність регуляторних актів, подавати за наслідками цієї діяльності зауваження та пропозиції регуляторним органам або органам, які відповідно до цього Закону на підставі аналізу звітів про відстеження результативності регуляторних актів приймають рішення про необхідність їх перегляду;

- одержувати від регуляторних органів у відповідь на звернення, подані у встановленому законом порядку, інформацію щодо їх регуляторної діяльності.

Стаття 7 Закону № 1160-IV передбачає, що регуляторні органи затверджують плани діяльності з підготовки ними проектів регуляторних актів на наступний календарний рік не пізніше 15 грудня поточного року, якщо інше не встановлено законом.

План діяльності з підготовки проектів регуляторних актів повинен містити визначення видів і назв проектів, цілей їх прийняття, строків підготовки проектів, найменування органів та підрозділів, відповідальних за розроблення проектів регуляторних актів.

Затверджені плани діяльності з підготовки проектів регуляторних актів, а також зміни до них оприлюднюються у спосіб, передбачений статтею 13 цього Закону, не пізніш як у десятиденний строк після їх затвердження.

Якщо регуляторний орган готує або розглядає проект регуляторного акта, який не внесений до затвердженого цим регуляторним органом плану діяльності з підготовки проектів регуляторних актів, цей орган повинен внести відповідні зміни до плану не пізніше десяти робочих днів з дня початку підготовки цього проекту або з дня внесення проекту на розгляд до цього регуляторного органу, але не пізніше дня оприлюднення цього проекту.

Крім того, статтею 8 Закону № 1160-IV передбачено, що стосовно кожного проекту регуляторного акта його розробником готується аналіз регуляторного впливу.

Аналіз регуляторного впливу готується до оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень та пропозицій.

Розробник проекту регуляторного акта при підготовці аналізу регуляторного впливу повинен:

визначити та проаналізувати проблему, яку пропонується розв`язати шляхом державного регулювання господарських відносин, а також оцінити важливість цієї проблеми;

обґрунтувати, чому визначена проблема не може бути розв`язана за допомогою ринкових механізмів і потребує державного регулювання;

обґрунтувати, чому визначена проблема не може бути розв`язана за допомогою діючих регуляторних актів, та розглянути можливість внесення змін до них;

визначити очікувані результати прийняття запропонованого регуляторного акта, у тому числі здійснити розрахунок очікуваних витрат та вигод суб`єктів господарювання, громадян та держави внаслідок дії регуляторного акта;

визначити цілі державного регулювання;

визначити та оцінити усі прийнятні альтернативні способи досягнення встановлених цілей, у тому числі ті з них, які не передбачають безпосереднього державного регулювання господарських відносин;

аргументувати переваги обраного способу досягнення встановлених цілей;

описати механізми і заходи, які забезпечать розв`язання визначеної проблеми шляхом прийняття запропонованого регуляторного акта;

обґрунтувати можливість досягнення встановлених цілей у разі прийняття запропонованого регуляторного акта;

обґрунтовано довести, що досягнення запропонованим регуляторним актом встановлених цілей є можливим з найменшими витратами для суб`єктів господарювання, громадян та держави;

обґрунтовано довести, що вигоди, які виникатимуть внаслідок дії запропонованого регуляторного акта, виправдовують відповідні витрати у випадку, якщо витрати та/або вигоди не можуть бути кількісно визначені;

оцінити можливість впровадження та виконання вимог регуляторного акта залежно від ресурсів, якими розпоряджаються органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи, які повинні впроваджувати або виконувати ці вимоги;

оцінити ризик впливу зовнішніх чинників на дію запропонованого регуляторного акта;

обґрунтувати запропонований строк чинності регуляторного акта;

визначити показники результативності регуляторного акта;

визначити заходи, за допомогою яких буде здійснюватися відстеження результативності регуляторного акта в разі його прийняття.

Якщо проект регуляторного акта одночасно містить норми, що регулюють господарські відносини або адміністративні відносини між регуляторними органами чи іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання, та норми, що регулюють інші суспільні відносини, а також індивідуально-конкретні приписи, то аналіз регуляторного впливу готується лише щодо норм, які регулюють господарські відносини або адміністративні відносини між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону № 1160-IV кожен проект регуляторного акта оприлюднюється з метою одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань.

Відповідно до статті 13 Закону № 1160-IV план діяльності регуляторного органу з підготовки проектів регуляторних актів та зміни до нього оприлюднюються шляхом опублікування в друкованих засобах масової інформації цього регуляторного органу, а у разі їх відсутності - у друкованих засобах масової інформації, визначених цим регуляторним органом, та/або шляхом розміщення плану та змін до нього на офіційній сторінці відповідного регуляторного органу в мережі Інтернет.

Повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій, проект регуляторного акта та відповідний аналіз регуляторного впливу оприлюднюються шляхом опублікування в друкованих засобах масової інформації розробника цього проекту, а у разі їх відсутності - у друкованих засобах масової інформації, визначених розробником цього проекту, та/або шляхом розміщення на офіційній сторінці розробника проекту регуляторного акта в мережі Інтернет.

Звіт про відстеження результативності регуляторного акта оприлюднюється шляхом опублікування в друкованих засобах масової інформації регуляторного органу, який прийняв цей регуляторний акт, а у разі їх відсутності - у друкованих засобах масової інформації, визначених цим регуляторним органом, та/або шляхом розміщення на офіційній сторінці цього регуляторного органу в мережі Інтернет.

Кожен проект регуляторного акта оприлюднюється з метою одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань.

Про оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій розробник цього проекту повідомляє у спосіб, передбачений статтею 13 цього Закону.

Проект регуляторного акта разом із відповідним аналізом регуляторного впливу оприлюднюється у спосіб, передбачений статтею 13 цього Закону, не пізніше п`яти робочих днів з дня оприлюднення повідомлення про оприлюднення цього проекту регуляторного акта.

Повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акта повинно містити:

стислий виклад змісту проекту;

поштову та електронну, за її наявності, адресу розробника проекту та інших органів, до яких відповідно до цього Закону або за ініціативою розробника надсилаються зауваження та пропозиції;

інформацію про спосіб оприлюднення проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу (назва друкованого засобу масової інформації та/або адреса сторінки в мережі Інтернет, де опубліковано чи розміщено проект регуляторного акта та аналіз регуляторного впливу, або інформація про інший спосіб оприлюднення, передбачений частиною п`ятою статті 13 цього Закону);

інформацію про строк, протягом якого приймаються зауваження та пропозиції від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань;

інформацію про спосіб надання фізичними та юридичними особами, їх об`єднаннями зауважень та пропозицій.

Строк, протягом якого від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань приймаються зауваження та пропозиції, встановлюється розробником проекту регуляторного акта і не може бути меншим ніж один місяць та більшим ніж три місяці з дня оприлюднення проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу.

Усі зауваження і пропозиції щодо проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу, одержані протягом встановленого строку, підлягають обов`язковому розгляду розробником цього проекту. За результатами цього розгляду розробник проекту регуляторного акта повністю чи частково враховує одержані зауваження і пропозиції або мотивовано їх відхиляє.

Оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій не може бути перешкодою для проведення громадських слухань та будь-яких інших форм відкритих обговорень цього проекту регуляторного акта.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що оприлюднення регуляторного акта здійснюється з метою одержання зауважень і пропозицій.

При цьому, оприлюдненню підлягають як проект регуляторного акту, так і відповідний аналіз регуляторного впливу - документ, який містить обґрунтування необхідності державного регулювання шляхом прийняття регуляторного акта, аналіз впливу, який справлятиме регуляторний акт на ринкове середовище, забезпечення прав та інтересів суб`єктів господарювання, громадян та держави, а також обґрунтування відповідності проекту регуляторного акта принципам державної регуляторної політики.

З наведеного слідує, що висновок про обов`язковість оприлюднення проекту регуляторного акту і відповідного аналізу регуляторного впливу, що здійснюється з необхідності одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань, чим, по суті, здійснюється забезпечення публічного обговорення проекту регуляторного акта.

За таких обставин, проект регуляторного акту має бути оприлюдненим щонайменше як за один місяць до прийняття такого проекту.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що міститься у постанові від 25 вересня 2018 року у справі № 428/7176/14-а, від 20 лютого 2019 року у справі № 812/1177/18, від 13 грудня 2019 року у справі № 461/1824/15-а.

Однак, в ході судового розгляду справи відповідачем не надано суду належних доказів оприлюднення проекту регуляторного акту і відповідного аналізу регуляторного впливу, оскаржуваного рішення, що додатково свідчить про його протиправність, в зв"язку з чим такий нормативно - правовий акт визнається нечинним.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Виконавчий комітет Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області опублікувати резолютивну частину рішення суду у виданні, в якому був або мав бути офіційно оприлюднений нормативно-правовий акт, невідкладно після набрання рішенням законної сили, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 245 КАС України, яка визначає повноваження суду при вирішенні справи, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема про визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень ( п. 1 ч. 2 ст. 245 КАС України ).

Наслідки визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним визначені положеннями ст. 265 КАС України.

Так, згідно з ч. 1 ст. 265 КАС України резолютивна частина рішення суду про визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним невідкладно публікується відповідачем у виданні, в якому його було офіційно оприлюднено, після набрання рішенням законної сили.

Тому, з врахуванням наведених норм, позовні вимоги у цій частині теж підлягають задоволенню.

Аналогічного правового висновку дійшла колегія Сьомого апеляційного адміністративного суду у справі № 120/9077/23 в постанові від 19.12.2023 року.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України Про судоустрій і статус суддів встановлює, що здійснення правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів, спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

В рішенні у справі Рисовський проти України ЄСПЛ вказав на те, що принцип належного урядування, зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків (заява № 29979/04, пункт 70).

Принцип належного урядування, як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (рішення у справі Москаль проти Польщі (Moskal v. Poland), пункт 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (див. там само). З іншого боку, потреба виправити минулу помилку не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (рішення у справі Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки (Pincova and Pine v. the Czech Republic), заява № 36548/97, пункт 58). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі Лелас проти Хорватії (Lelas v. Croatia), пункт 74).

Суд враховує також положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

При цьому, суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на висновки, викладені в постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2019 року в справі № 480/4275/18, та висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові від 11 вересня 2019 року в справі № 826/1773/18, як на судову практику з розгляду подібних спорів, оскільки правовідносини в наведених справах і справі, яка розглядається, не є ревалентними. Зокрема у вказаних справах оскаржувались саме рішення виконкомів про затвердження акта з визначення та відшкодування збитків власнику землі.

Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. А згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню відповідно до вищенаведених мотивів та підстав, у спосіб визнання протиправним та нечинним рішення Виконавчого комітету Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області від 03.07.2022 року №370 « Про створення комісії та затвердження Положення про комісію з обстеження земельних ділянок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам» та зобов"язання Виконавчий комітет Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області опублікувати резолютивну частину рішення суду у виданні, в якому мав бути офіційно оприлюднений нормативно-правовий акт, невідкладно після набрання рішенням законної сили.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2684 грн. за рахунок місцевого бюджету Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області.

Крім того, відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З огляду на те, що представником позивача до закінчення судових дебатів заявлено клопотання про подання доказів щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу відповідно до положень ч. 7 ст. 139 КАС України, суд доходить висновку про задоволення вказаного клопотання та встановлення позивачу 5 - денний строк з дня ухвалення рішення суду для подання доказів щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу, з наданням ( направленням ) копії таких доказів відповідачу.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та нечинним рішення Виконавчого комітету Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області від 03.07.2022 року №370 « Про створення комісії та затвердження Положення про комісію з обстеження земельних ділянок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам».

Зобов`язати Виконавчий комітет Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області опублікувати резолютивну частину рішення суду у виданні, в якому мав бути офіційно оприлюднений нормативно-правовий акт, невідкладно після набрання рішенням законної сили.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Меблевик" судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2684 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривень) за рахунок місцевого бюджету Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 139 КАС України встановити позивачу 5 - денний строк з дня ухвалення рішення суду для подання доказів щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу, з наданням ( направленням ) копії таких доказів відповідачу.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Меблевик" (вул. Криворучко, 45А, смт. Томашпіль, Тульчинський район, Вінницька область, 24200, )

Відповідач: Виконавчий комітет Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області (пл. Тараса Шевченка, 1, смт. Томашпіль, Тульчинський район, Вінницька область, 24200; )

В зв"язку з перебуванням головуючого судді у відпустці з 06.03.2024 по 12.03.2024 включно повний текст рішення підписано 13.03.2024.

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна