Справа № 600/412/24-а
Суддя: Боднарюк Олег Васильович
Дата ухвалення: 2024-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 р. м. Чернівці Справа № 600/412/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Боднарюка О.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Першого відділу ДВС у м. Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 , про визнання протиправними та скасування постанов державного виконавця,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач), звернувся в суд з позовом до Першого відділу ДВС у м. Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - відповідач), третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 , в якому (з урахуванням ухвали суду про відмову у відкритті провадженні в справі в частині позовних вимог) просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Першого відділу ДВС у м.Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Германа І.В. від 05.01.2024р. у ВП №73689242 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження;

- визнати протиправною та скасувати постанову Державного виконавця Першого відділу ДВС у м.Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Германа І.В. від 05.01.2024р. у ВП №73689242 про стягнення виконавчого збору;

- здійснити розподіл судових витрат.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

1. Звертаючись до суду, позивач по своїй суті навів загальні аргументи з приводу винесення оскаржуваних постанов.

Разом з тим, зверталась увага суду на те, що позивачем отримана постанова про відкриття виконавчого провадження, винесена державним виконавцем Першого відділу ДВС у м. Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ВП № 73689242 від 05.01.2024 року. Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається про те, що відповідач розглянувши заяву третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, про примусове виконання, виніс зазначену вище постанову на підставі виконавчого листа №727/5751/22 від 25.12.2023р., виданого Шевченківським районним судом м. Чернівці про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу в сумі 10000,00 грн.

Зазначається також про те, що в межах виконання виконавчого провадження №73689242 державним виконавцем винесені наступні постанови, зокрема: про стягнення виконавчого збору, про арешт коштів боржника, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

Позивач вважає, що постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження є протиправною та такою, що порушує конституційне право останнього на розпорядження приватною власністю (незаконне обмеження розпорядження власними коштами); свободи та інтереси щодо дотримання органами державної влади та їх посадовими особами статті 19 Конституції України та Закону України "Про виконавче провадження".

При цьому, на думку позивача інші оскаржувані постанови є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, з огляду на те, що всі ці постанови є похідним від постанови про відкриття виконавчого провадження.

2. Відповідач, правом передбаченим ст. 162 КАС України не скористався та відзиву не подав.

3. Третя особа письмових пояснень до суду не надала.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ В СПРАВІ.

1. Ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

2. Ухвалою суду відмовлено у відкритті провадження в справі № 600/412/24-а за позовом ОСОБА_1 до Першого відділу ДВС у м. Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 , в частині позовних вимог, про визнання протиправними та скасування постанов державного виконавця Першого відділу ДВС у м.Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Германа І.В. від 05.01.2024р. у ВП №73689242 про відкриття виконавчого провадження та про арешт коштів боржника.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ ТА ВІДПОВІДНІ ПРАВОВІДНОСИНИ.

1. 05.01.2024 року державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби і у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції прийнято постанову, про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 727/5751/22 виданого 25.12.2023 року Шевченківським районним судом м.Чернівці ВП № 73689242.

2. В межах виконавчого провадження № 73689242, 05.01.2024 року державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби і у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції прийнято постанови, про арешт коштів боржника, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору.

ДО ВКАЗАНИХ ПРАВОВІДНОСИН СУД ЗАСТОСОВУЄ НАСТУПНІ ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНОДАВСТВА ТА РОБИТЬ ВИСНОВКИ ПО СУТІ СПОРУ.

1. Предметом розгляду у цій справі є оцінка правомірності оскаржуваних постанов про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

2. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VІІІ, в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 1404-VІІІ).

3. Згідно із частиною 1 статті 1 Закону № 1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини 1статті 3 Закону № 1404-VІІІ встановлено, що рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, підлягають примусовому виконанню відповідно до цього Закону.

Частиною 1 статті 18 Закону № 1404-VІІІ визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

При цьому, виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. (п.1 ч.2 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження").

За приписами частини 5статті 26 Закону № 1404-VІІ виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Статтею 27 Закону № 1404-VІІІ надано визначення поняття "виконавчий збір" та унормовано питання щодо його розміру, порядку та підстав стягнення.

Так, згідно із частини 1 статті 27 Закону № 1404-VІІІ виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Відповідно до частини 2 статті 27 Закону № 1404-VІІІ виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Згідно із частиною 4 статті 27 Закону № 1404-VІІІ державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 17 частини першої статті 39 цього Закону. Виконавчий збір не стягується із сум податкового боргу (у тому числі штрафних санкцій та пені) та недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі їх списання згідно з пунктами 2-3, 2-4 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України" та пунктом 9-15 розділу VIII Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (ч. 9ст. 27 Закону № 1404-VІІІ).

4. Наведені приписи дають підстави для висновку про те, що стягнення виконавчого збору пов`язується з початком примусового виконання, оскільки державний виконавець одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження виносить постанову про стягнення виконавчого збору. При цьому, стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження, незалежно від здійснених пов`язаних з його діяльністю дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання рішення.

5. За змістом положень частини 3 статті 40 Закону № 1404-VIII, у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

6. Окремі питання організації виконання судових рішень визначені також Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за № 489/20802.

Пунктом 8розділу ІІІ Інструкції № 512/5 встановлено, що стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону № 1404-VIII.

Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору.

Постанову про стягнення виконавчого збору державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) та не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилає сторонам виконавчого провадження.

7. Частиною 5 статті 27 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавчий збір не стягується:

1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;

2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень";

4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;

6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини 9 статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

7. З аналізу вказаних правових норм можна дійти висновку, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання рішення. Про стягнення виконавчого збору державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження, при цьому одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем приймається постанова про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору.

Водночас, в розумінні положень Закону № 1404-VIII примусове виконання виконавчого документу розпочинається з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

9. Як зазначив Верховний Суд у постанові від 28.04.2020 у справі № 480/3452/19, стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження, незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.

Таким чином, стягнення виконавчого збору зумовлюється лише фактом початку примусового виконання (відкриттям виконавчого провадження) та не ставиться у залежність від фактично вчинених дій щодо примусового виконання. Стягнення виконавчого збору є не правом, а обов`язком державного виконавця при відкритті виконавчого провадження. Крім того, на момент відкриття виконавчого провадження державний виконавець не зобов`язаний самостійно з`ясовувати будь-яку інформацію щодо виконання судового рішення боржником, оскільки вчинення будь-яких дій до відкриття виконавчого провадження Законом №1404-VIII не передбачено.

Аналогічна правова позиція також наведена у постановах Верховного Суду від 26.06.2020 у справі № 360/3324/19 та від 23.12.2020 у справі № 620/334/20.

Відповідно до частини 5статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

10. Суд наголошує, що згідно з усталеною практикою Верховного Суду стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Примусове виконання рішення розпочинається з моменту прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, тому одночасно з відкриттям виконавчого провадження виконавець повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору. Водночас, стягнення з боржника виконавчого збору є обов`язком державного виконавця.

11. Відповідно до пункту 2 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за № 489/20802, витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження.

Виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини) та надсилає її сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Зважаючи на встановлені під час розгляду справи фактичні обставини справи та беручи до уваги норми чинного законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про правомірність оскаржуваних постанов відповідача про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору, а також і дій державного виконавця при прийнятті таких постанов.

12. Згідно з статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

13. Проаналізувавши наведене вище в контексті встановлених обставин в справі, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова державного виконавця прийнята з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 2 КАС України, а тому, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, в задоволенні позову необхідно відмовити.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

1. З огляду на те, що позивачеві відмовлено у задоволенні позову, а відтак відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 241 - 246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Першого відділу ДВС у м. Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 - відмовити.

2. Розподіл судових витрат не здійснюється.

Згідно статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

У відповідності до статей 287, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Відповідач - Перший відділ ДВС у м. Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Леоніда Дергача, 25, м.Чернівці, 58008, ).

Третя особа - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , код РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Суддя О.В. Боднарюк