Справа № 160/26212/23
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2024-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук-Борисенко Н. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_5 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-
11.10.2023 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_5, в якій просить:
- встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 01.01.2004 року по день смерті останнього, яка настала в ході бойових дій по захисту України, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1;
- визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України та ІНФОРМАЦІЯ_5 в частині неприйняття рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з загибеллю ОСОБА_2 на підставі Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців» та ПКМУ №168 від 28.02.2022 року;
- зобов`язати Міністерство оборони України нарахувати та призначити одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 у зв`язку з загибеллю ОСОБА_2 на підставі Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців» та ПКМУ №168 від 28.02.2022 року.
В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що вона усно і засобами поштового зв`язку зверталась до ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо отримання грошової допомоги у розмірі відповідно до п. 2 ПКМУ №168 від 28.02.2022 року за загиблого чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . На усне звернення позивача останній пояснили, що право на звернення із відповідною заявою має дружина загиблого чоловіка за умови надання територіальному центру комплектування свідоцтва про шлюб, однак у зв`язку із тим, що позивач та ОСОБА_2 проживали без реєстрації шлюбу - запропоновано звернутися до суду для підтвердження вказаного факту. Окрім того, відповідь на письмове звернення позивач, станом на дату подання позовної заяви, так і не отримала.
Ухвалою від 12.10.2023 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
23.10.2023 року представником Міністерства оборони України подано відзив на позовну заяву, яким заперечується проти задоволення позовних вимог, так як позивачем не надано жодних належних доказів, які б підтверджували обставини, що позивач та ОСОБА_2 проживали разом та те, що позивач та ОСОБА_2 вели спільний побут та мали взаємні права та обов`язки. Відповідач наголошує, що належними та допустимими доказами є, зокрема, докази спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності, інших доказів, які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин, притаманних сім`ї. Факт реєстрації (проживання) за однією адресою не є ні головною, ні обов`язковою ознакою наявності сімейних відносин, показання свідків не підтверджують ознак, властивих для проживання однією сім`єю. Зазначене узгоджується з Постановою ВС від 05.02.2020 року у справі №712/7830/16-ц. Таким чином, позовні вимоги до Міністерства оборони України є необґрунтованими, передчасними та такими, що не підлягають задоволенню.
11.12.2023 року представником позивача подано до суду клопотання про долучення до матеріалів справи пояснення свідків (стосовно спільного проживання позивача та ОСОБА_2 ).
Ухвалою суду від 02.02.2024 року поновлено провадження по справі та призначено справу до розгляду у судовому засіданні.
У судове засідання 27.02.2024 року представники сторін не з`явилися, представником позивача подано клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, зважаючи на належність повідомлення учасників справи про дату, час та місце судового засідання, приходить до висновку про наявність підстав для продовження розгляду справи у порядку письмового провадження.
Ухвалою суду від 12.03.2024 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог про встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 01.01.2004 року по день смерті останнього, яка настала в ході бойових дій по захисту України, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1.
Тож, суд розглядає позов у межах вимог щодо визнання протиправною бездіяльності Міністерства оборони України та ІНФОРМАЦІЯ_5 в частині неприйняття рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з загибеллю ОСОБА_2 на підставі Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців» та ПКМУ №168 від 28.02.2022 року та зобов`язання Міністерства оборони України нарахувати та призначити одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 у зв`язку з загибеллю ОСОБА_2 на підставі Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців» та ПКМУ №168 від 28.02.2022 року.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини.
27.01.2023 року ОСОБА_1 звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_5 з заявою, в якій просить: «Сплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , одноразову грошову допомогу у розмірі відповідно до п. 2 ПКМУ №168 за загиблого чоловіка, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
До вказаної заяви позивачем долучені наступні документи: копія паспорта та РНОКПП позивача, згода на обробку персональних даних, копія свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , копія довідки про причину смерті ОСОБА_2 , копія лікарського свідоцтва про смерть, копія доповіді по факту загибелі військовослужбовця, копія паспорта ОСОБА_2 , реквізити банківського рахунку заявника, копія довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.
Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність Міністерства оборони України та ІНФОРМАЦІЯ_5 в частині неприйняття рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з загибеллю ОСОБА_2 на підставі Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців» та ПКМУ №168 від 28.02.2022 року, звернулась до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.02.1993 року (далі - Закон №2232-XII), який також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.
За приписами ст. 41 Закону №2232-XII виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-XII (далі - Закон №2011-XII).
Відповідно до частини першої статті 16 Закону №2011-ХІІ одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Згідно пункту 1 частини другої статті 16 Закону №2011-ХІІ, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.
28.02.2022 року Кабінетом Міністрів України було прийнято Постанову №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова №168).
Згідно із п.2 Постанови №168 установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Постановою №168, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.
Виплата одноразової грошової допомоги, передбаченої у цьому пункті, здійснюється також сім`ям осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, які померли внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого у період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва).
Згідно із статтею 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.
Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст) визначає "Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975 (далі - Порядок від 25.12.2013 року №975).
Відповідно до п.3 Порядку від 25.12.2013 року №975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - є дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.
Відповідно до пункту 5 Порядку від 25.12.2013 року №975 члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Згідно пункту 10 Порядку від 25.12.2013 року №975 члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи: заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги; витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу); витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
До заяви також додаються інші документи визначені Порядком від 25.12.2013 року №975.
У відповідності до пункту 13 Порядку від 25.12.2013 року №975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 10 та 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.
Аналіз правових норм Закону №2011-XII та постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975, якою затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - Порядок №975), свідчать, що одноразова грошова допомога за своєю правовою природою є гарантованою державою соціальною допомогою, яка виплачується, зокрема, членам сім`ї військовослужбовця у разі, якщо смерть настала під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.
Отже, одноразова грошова допомога виплачується:
1) членам сім`ї військовослужбовця;
2) якщо смерть настала під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, в постанові від 06.07.2022 року у справі №240/5809/18.
Представник Міністерства оборони України у відзиві на позовну заяву наголошує на передчасності позовних вимог до Міністерства, так як ОСОБА_1 не надано належних доказів, які б підтверджували обставини, що вона та ОСОБА_2 проживали разом та те, що вони вели спільний побут, мали взаємні права та обов`язки.
Відповідно до статті 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 року №5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.
Отже, законодавство не визначає вичерпного переліку членів сім`ї, а передбачає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю, такими критеріями є спільне проживання, спільний побут і взаємні права й обов`язки.
Судом досліджено матеріали справи та встановлено, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 20.02.1997 року зроблено запис №І25, що підтверджується копією Свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_1 , яка наявна у матеріалах справи.
Зважаючи на вказаний висновок ВП ВС, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.03.2024 року закрито провадження в частині позовних вимог, що стосуються встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.
Таким чином, станом на дату ухвалення рішення суду у цій справі, факт спільного проживання позивача з померлим однією сім`єю, зокрема, ведення спільного побуту та наявності взаємних прав та обов`язків, або перебування позивача на утриманні (померлого), не є підтвердженим, зокрема судовим рішенням про встановлення вказаного факту.
Враховуючи зазначене, позивачем не доведено, що вона є членом сім`ї загиблого ОСОБА_2 , відтак, суд вважає, що на неї не поширюється дія статті 16-1 Закону №2011-XII та на даний час відсутнє право для подальшого отримання одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум члену сім`ї загиблого військовослужбовця.
Так, позивач просить визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України та ІНФОРМАЦІЯ_5 в частині неприйняття рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з загибеллю ОСОБА_2 на підставі Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців» та ПКМУ №168 від 28.02.2022 року, а також зобов`язати Міністерство оборони України нарахувати та призначити одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 у зв`язку з загибеллю ОСОБА_2 на підставі Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців» та ПКМУ №168 від 28.02.2022 року.
Міністерством оборони України було видано наказ від 25.01.2023 року №45, яким затверджений Порядок і умови призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану (далі - Порядок №45), які визначають завдання органів військового управління, військових частин, установ, військових навчальних закладів щодо оформлення документів для призначення та виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - ОГД), алгоритм її призначення та виплати, перелік необхідних документів.
Дослідивши зміст означеного Наказу, судом не встановлено, що він містить уточнення щодо часових меж його застосування, а вказує алгоритм призначення ОГД та виплати, перелік необхідних документів.
Відповідно до пункту 1.7 Порядку №45 ОГД призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. Заява (додаток 1) подається до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - ТЦКСП) незалежно від місця реєстрації заявника.
Рішення про відмову у призначенні ОГД може бути оскаржене в установленому законодавством порядку до суду. У разі звернення отримувача ОГД до суду керівник уповноваженого органу забезпечує участь у судовому засіданні представника уповноваженого органу.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2.1 Порядку №45 орган військового управління, військова частина, установа, військовий навчальний заклад (далі - військова частина) після видання наказу про виключення військовослужбовця зі списків особового складу у зв`язку з загибеллю (смертю внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого під час захисту Батьківщини у період дії воєнного стану, що настала не пізніше ніж через один рік після такого поранення (контузії, травми, каліцтва)), надсилає до відповідного районного (міського) ТЦКСП витяг з цього наказу; витяг з послужного списку особової справи (обліково-послужної картки) про склад сім`ї загиблого (померлого внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого під час захисту Батьківщини у період дії воєнного стану, не пізніше ніж через один рік після такого поранення (контузії, травми, каліцтва)); грошовий атестат з інформацією про розмір виплаченої на дату загибелі (смерті) військовослужбовця додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», або витяг з наказу про виплату такої винагороди на дату загибелі (поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого під час захисту Батьківщини у період дії воєнного стану) військовослужбовця.

Районний (міський) ТЦКСП є органом, уповноваженим приймати документи (додаток 2) від осіб, які можуть звернутися за ОГД, оформлювати документи для її призначення та виплати. Доповідь про результати проведеної роботи щодо встановлення осіб, які можуть звернутися за ОГД (додаток 3), подається за підпорядкованістю у обласний ІНФОРМАЦІЯ_6 (пункт 3.1 Порядку №45).

Обласний ТЦКСП є органом, уповноваженим подавати висновок щодо можливості призначення ОГД (додаток 4) (пункт 3.2 Порядку №45).

Відповідно до пунктів 4.1-4.2 Порядку №45 члени сім`ї звертаються до районного (міського) ТЦКСП незалежно від місця реєстрації та подають документи, зазначені в додатку 2.

Районний (міський) ТЦКСП приймає від заявника (незалежно від місця його реєстрації) документи, завіряє копії цих документів, не пізніше 7 робочих днів після надходження всіх документів (додаток 5) надсилає їх обласному ТЦКСП за підпорядкуванням.

У разі відсутності документів, які підтверджують загибель військовослужбовця (смерть померлого внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого під час захисту Батьківщини у період дії воєнного стану, що настала не пізніше, ніж через один рік після такого поранення (контузії, травми, каліцтва)), та виплату йому винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», районний (міський) ТЦКСП здійснює розшук відсутніх документів шляхом направлення запитів до військової частини (лікувального закладу), обласного ТЦКСП, підрозділу персоналу Командування Сухопутних військ Збройних Сил України.

Відповідно до пункту 4.3 Порядку №45 обласний ТЦКСП перевіряє отримані документи, визначає осіб, які документально підтвердили своє право на одержання ОГД, а також осіб, які звернулися (можуть звернутися) за її одержанням, але не надали (надали не всі) документи (додаток 2).

На підставі витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян (далі - ДРАЦСГ) перевіряє документи, що підтверджують родинні зв`язки загиблого (померлого) з заявниками, в тому числі щодо зміни прізвища, імені, по батькові, встановлення батьківства, усиновлення, наявності запису відомостей про батька за вказівкою матері (стаття 135 Сімейного кодексу України).

Результати опрацювання документів обласним ТЦКСП зазначаються у висновку (додаток 4) та доповіді (додаток 3), які разом з іншими документами, зазначеними в додатку 6, надсилаються до Департаменту соціального забезпечення (через Управління соціальної підтримки).

Пунктом 4.4 Порядку №45 визначено, що Департамент соціального забезпечення після отримання від обласного ТЦКСП документів (додаток 6), надсилає запит до Кадрового центру Збройних Сил України щодо військовослужбовців, які загинули та відповідно до пункту 1 розділу ХIII Інструкції №280, віднесені до бойових безповоротних втрат під час дії воєнного стану.

Після отримання підтвердження Кадрового центру Збройних Сил України щодо віднесення загиблого військовослужбовця до бойових безповоротних втрат під час дії воєнного стану Департамент соціального забезпечення доводить до обласних ТЦКСП результати попереднього опрацювання документів для їх перевірки щодо відповідності чинному законодавству та впродовж 3-х робочих днів опрацьовує отримані від них пропозиції.

У подальшому документи опрацьовуються структурними підрозділами апарату Міністерства оборони України і Генерального штабу Збройних Сил України відповідно до їх повноважень та подаються на розгляд Комісії Міноборони.

Після прийняття головним розпорядником бюджетних коштів рішення щодо призначення ОГД (відмови у призначенні, повернення документів на доопрацювання - у разі коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) Департамент соціального забезпечення не пізніше 3 робочих днів доводить його до фінансово-економічного управління Командування Сухопутних військ Збройних Сил України для інформування обласних ТЦКСП, та, у разі її призначення, - готує проєкти розподілів відкритих асигнувань для виплати допомоги в порядку черговості відповідно до дати надходження документів з обласного ТЦКСП (пункт 4.5 Порядку №45).

Відповідно до пункту 4.6 Порядку №45, районні (міські) ТЦКСП, які здійснювали оформлення документів для призначення ОГД повідомляють заявників (з дотриманням вимог чинного законодавства щодо захисту персональних даних) про прийняте головним розпорядником коштів рішення щодо призначення ОГД (відмови у призначенні, повернення документів на доопрацювання).

За таких обставин, суб`єктом права, котрий наділений повноваженнями на вчинення управлінського волевиявлення щодо призначення одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) військовослужбовця Збройних Сил України є Міністерство оборони України в особі Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України, який є повноважним на прийняття не лише рішення щодо призначення ОГД, а також відмови у призначенні, або повернення документів на доопрацювання - у разі коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що вирішення питання стосовно можливості призначення і виплати одноразової грошової допомоги позивачу відноситься до компетенції Міністерства оборони України. Районний ТЦКСП у відповідності до вимог Порядку №45 повинен прийняти від заявника (незалежно від місця його реєстрації) документи, завірити копії цих документів, не пізніше 7 робочих днів після надходження всіх документів (додаток 5) надіслати їх обласному ІНФОРМАЦІЯ_6 за підпорядкуванням.

Натомість позивач звернувся до обласного ТЦКСП, який у листі №11255 від 13.02.2023 року рекомендував звернутися до РТЦК та СП за місцем реєстрації як ВПО, а саме: до ІНФОРМАЦІЯ_4 для оформлення заяви та документів належним чином відповідно до вимог керівних документів Міністерства оборони України.

Проте, як зазначено у досліджуваному вище Наказі №45 заявник може звернутися до районного ТЦКСП незалежно від місця його реєстрації.

При цьому ІНФОРМАЦІЯ_5 не вчинив протиправної бездіяльності щодо неприйняття рішення про неприйняття рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з загибеллю ОСОБА_2 , так як прийняття такого рішення віднесене до повноважень Міністерства оборони України в особі Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України.

Враховуючи, що рішення про виплату одноразової грошової допомоги приймається Міністерством оборони України, то ІНФОРМАЦІЯ_5 , повідомляючи позивача листом про необхідність звернення до районного ТЦКСП, без скерування документів з відповідним висновком ІНФОРМАЦІЯ_5 на розгляд до Міністерства оборони України не допустив порушення процедури розгляду заяви позивача та діяв у межах наданих йому повноважень.

Таким чином, не підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_5 в частині неприйняття рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , зважаючи на відсутність у ІНФОРМАЦІЯ_5 повноважень щодо прийняття такого рішення.

Разом з тим, не підлягають задоволенню і позовні вимоги щодо оскарження протиправної бездіяльності Міністерства оборони України щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з загибеллю ОСОБА_2 та зобов`язання Міністерства оборони України призначити таку допомогу. У даному випадку, суд погоджується з позицією представника Міністерства оборони України, викладеною у відзиві на позовну заяву, щодо передчасності позовних вимог, оскільки факт проживання однією сім`єю позивача з ОСОБА_2 станом як на день подання позовної заяви, так і на день прийняття рішення по справі, не підтверджено.

Одночасно, суд звертає увагу, що бездіяльністю є триваюча пасивна поведінка суб`єкта, яка виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов`язаний був і міг вчинити (постанова ВС від 07.11.2023 року по справі №120/360/22-а).

Доказів того, що до ІНФОРМАЦІЯ_5 за підпорядкуванням передавались необхідні документи, а останнім було складено та подано висновок стосовно можливості/неможливості призначення і виплати позивачу одноразової грошової допомоги до Міністерства оборони України, не надано, а, отже, Міністерством оборони України не допущено протиправної бездіяльності щодо неприйняття рішення про виплату ОГД.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що позивач не позбавлена права повторно звернутися саме до районного ТЦКСП незалежно від її місця реєстрації із заявою щодо призначення одноразової грошової допомоги відповідно до постанови №168 у зв`язку із загибеллю військовослужбовця ОСОБА_2 , додавши необхідні докази.

Як зазначено у частині 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

З урахуванням положень статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. 9, 77, 132, 143, 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_5 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко