Справа № 140/1503/24
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2024-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви в частині позовних вимог

14 березня 2024 року ЛуцькСправа № 140/1503/24

Суддя Волинського окружного адміністративного суду Смокович В.І., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, відповідно до якого просить суд: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо обмеження максимальним розміром 1500,00 гривень індексації пенсії, установленої пунктом 1 постанови КМУ від 24.02.2023 року №168 та зобов`язати відповідача здійснити з 01 березня 2023 року нарахування та виплату індексації пенсії за вислугу років відповідно до пункту 2 постанови КМУ від 24.02.2023 року №168 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) у розмірі 1,197.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2024 року позовну заяву було залишено без руху та позивачу встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду у частині позовних вимог за період поза межами шестимісячного строку звернення до суду з позовом (тобто, за період з 01 березня 2023 року по 08 серпня 2023 року), у якій вказати підстави для поновлення строку, надати докази поважності причин пропуску цього строку, або нової редакції позовної заяви з урахуванням положень частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) щодо шестимісячного строку звернення до суду.

Від позивача надійшла заява на усунення недоліків позовної заяви, у якій ОСОБА_1 , посилаючись на статтю 51 Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-XII Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі Закон №2262-XII), рішення Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року №8-рп/2013, зазначив, що оскільки з вини відповідача з 01 березня 2023 року не проведено виплату пенсії з індексацією відповідно до Постанови №168 без обмеження пенсії максимальним розміром, то підстави для застосування наслідків пропуску строку звернення до суду відсутні.

Позовну заяву в частині позовних вимог належить повернути позивачеві з таких мотивів і підстав.

Відповідно до частин першої, другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у постанові від 31 березня 2021 року у справі №240/12017/19 сформував висновки (підхід) щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України, у спорах цієї категорії (у соціальних спорах), у яких, з-поміж іншого вказав, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових. Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Відтак отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/ несвоєчасність її перерахунку, тощо. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Висновки Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у постанові від 31 березня 2021 року у справі №240/12017/19 підлягають застосуванню у питаннях визначення строків звернення до суду у справах щодо пенсійних виплат.

Висловлене Верховним Судом у постанові від 31 березня 2021 року у справі №240/12017/19 розуміння сутності соціальних гарантій знайшло подальше застосування у постанові Верховного Суду від 09 червня 2022 року у справі №1140/2132/18 (у справі щодо оскарження дій пенсійного органу стосовно зменшення основного розміру пенсії в частині відсоткового розміру відповідних сум грошового забезпечення та, як наслідок, виплати не в повному обсязі пенсії, призначеної відповідно до Закону №2262-XII).

На таке застосування положень статті 122 КАС України звернуто увагу позивача в ухвалі від 14 лютого 2024 року про залишення позовної заяви без руху, де суд дійшов висновку про пропуск строку звернення до суду в частині позовних вимог за період, що передує шестимісячному строку звернення до суду з цим позовом, а саме з 01 березня 2023 року по 08 серпня 2023 року.

Так з позовної заяви слідує, що позивач ОСОБА_1 не згідний з діями Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо обмеження після проведеного з 01 березня 2023 року на підставі Постанови №168 перерахунку пенсії максимальним розміром - десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, отримавши пенсійну виплату за березень 2023 року, позивач вважається таким, що повинен був дізнатися про порушення своїх прав - застосування пенсійним органом обмеження пенсії максимальним розміром та, як наслідок, невиплати підвищення до пенсії згідно з Постановою №168. Отримання позивачем листа Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 22 січня 2024 року №1057/184/Б -02/8-0300/24 не змінює момент, з якого він повинен був дізнатись про порушення своїх прав щодо виплати підвищення до пенсії згідно з Постановою №168, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у цьому випадку. Тим більше, що відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 22 січня 2024 року №1057/184/Б -02/8-0300/24 позивачу виплата пенсії у розмірі 16301,64 грн здійснюється з березня 2023 року.

Позивач не був обмежений у можливостях як своєчасного письмового звернення до пенсійного органу, так і самостійного виявлення невиплати спірної суми, наприклад шляхом доступу до особистого електронного кабінету на офіційному сайті Пенсійного фонду України.

Із позовом позивач звернувся лише 09 лютого 2024 року, тобто, позовні вимоги з 01 березня 2023 року по 08 серпня 2023 року заявлені поза межами шестимісячного строку звернення до суду, встановленого частиною другою статті 122 КАС України.

У заяві від 22 лютого 2024 року ОСОБА_1 покликається на положення частини третьої статті 51 Закону №2262-XII, з урахуванням якої, на думку позивача, строк звернення до суду в цьому випадку не застосовується.

Частиною третьою статті 51 Закону №2262-XIІ визначено, що перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Вказана норма регулює питання проведення перерахунку пенсії за минулий час у зв`язку з непроведенням такого перерахунку, зокрема, з вини органів Пенсійного фонду України. Однак підвищення до пенсії (індексація) не є складовою грошового забезпечення, а її нарахування та виплата згідно з Постановою №168 не є перерахунком пенсії внаслідок зміни хоча б одного з видів грошового забезпечення або у зв`язку із введенням нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій відповідних категорій військовослужбовців. Тому відносини з приводу обчислення, нарахування і виплати пенсії з урахуванням індексації, передбаченої Постановою №168, не підпадають під дію частини третьої статті 51 Закону №2262-XII, оскільки індексація пенсії має іншу правову природу та нараховується безвідносно до зміни розмірів видів грошового забезпечення або введення нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій.

Отже, покликання позивача на статтю 51 Закону №2262-XII та необхідність застосування правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 12 грудня 2023 року у справі №380/1907/23, є помилковим. В наведеній позивачем справі спір не є подібним та виник у зв`язку з відмовою уповноваженого органу у підготовці та наданні до пенсійного органу довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, визначеного станом на календарний рік із розрахунком посадового окладу, окладу за військовим званням та всіх інших видів грошового забезпечення, які обчислюються з урахуванням розміру посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, тобто у зв`язку зі зміною видів грошового забезпечення, а не щодо підвищення до пенсії (індексації) відповідно до Постанови №168.

Також безпідставним є покликання позивача у позовній заяві на рішення Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року №8-рп/2013, оскільки не відповідає змісту цього рішення у справі щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, статей 1, 12 Закону України Про оплату праці, яке не стосується тлумачення законодавства про пенсійне забезпечення. Верховний Суд у постанові від 15 вересня 2023 року у справі №1340/5990/18 також на це зауважив і вказав, що постановою Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі №240/12017/19 змінено підхід щодо питання застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України, у соціальних спорах.

Позивач у заяві від 22 лютого 2024 року не зазначив жодних поважних причин, які об`єктивно не залежали від нього та позбавляли його права на звернення до суду в частині позовних вимог за період з 01 березня 2023 року по 08 серпня 2023 року - протягом шестимісячного строку після отримання пенсії без підвищення, встановленого Постановою №168.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Заява від 22 лютого 2024 року не містить таких обставин.

Отже, позивач не довів, що він не мав реальної, об`єктивної можливості виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії щодо звернення до суду за захистом своїх прав у встановлений КАС України строк, а у поданій заяві позивача не наведено жодної причини, яка перешкоджала йому звернутись до суду своєчасно із цією позовною заявою у зв`язку із невиплатою індексації згідно з Постановою №168 з 01 березня 2023 року.

Статтею 123 КАС України визначено наслідки пропуску строків звернення до адміністративного суду. Так частиною першої цієї статті передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею в заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (частина друга статті 123 КАС України).

Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Оскільки позовна заява в частині позовних вимог, яка стосується нарахування та індексації згідно з Постановою №168 за період з 01 березня 2023 року по 08 серпня 2023 року подана з пропуском строку звернення до суду, при цьому позивачем не наведено доводів та їх документального підтвердження, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до суду з позовом за захистом порушеного права протягом установленого законом строку, тому слід дійти висновку про наявність правових підстав, передбачених частиною другою статті 123 КАС України, для повернення позовної заяви позивачеві в означеній частині позовних вимог.

Керуючись статтею 122, частиною другою статті 123, статтями 169, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви позивача від 22 лютого 2024 року відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії в частині позовних вимог за період з 01 березня 2023 року по 08 серпня 2023 року повернути позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.І. Смокович