Справа № 380/10041/23
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2024-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/10041/23 пров. № А/857/21998/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Онишкевича Т.В., Сеника Р.П.

за участі секретаря судового засідання Демчик Л.Р.

представника позивача: Тихохід М.М.

представника відповідача: Думич І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 року у справі № 380/10041/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування рішення,-

суддя в 1-й інстанції Кузан Р.І.,

час ухвалення рішення 15 год. 33 хв.,

місце ухвалення рішення Львів,

дата складання повного тексту рішення 25.10.2023,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби України у Львівській області (місцезнаходження: 79026, вул. Стрийська, 35, м.Львів, код ЄДРПОУ ВП 43968090), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області №0-1319 від 06.11.2020 на суму 29430,08 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області №0-1319 від 06.11.2020 на суму 34420,99 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області №0-1319 від 06.11.2020 на суму 24057,35 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області №0-1319 від 06.11.2020 на суму 39009,20 грн.

Вважав, що спірні податкові повідомлення-рішення є протиправними, оскільки рішенням Жовтанецької сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області № 11 від 11.06.2018 «Про встановлення місцевих податків і зборів на 2019 рік» не встановлено ставки податку для класу будівлі 1271.2 «Будівлі для птахівництва». З огляду на наведене, позивач вказує, що Головним управлінням ДПС у Львівській області здійснено невірний розрахунок податкового зобов`язання шляхом помилкового застосування ставки для обрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, саме у розмірі 0,5% для відповідного класу будівлі. Просив позов задовольнити повністю.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 року позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області №0-1319 від 06.11.2020, №0-1319 від 06.11.2020, №0-1319 від 06.11.2020, №0-1319 від 06.11.2020.

Стягнуто з Головного управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: 79026, вул. Стрийська, 35, м.Львів, код ЄДРПОУ ВП 43968090) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 1269 (одна тисяча двісті шістдесят дев`ять) грн. 18 коп..

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що рішенням Жовтанецької сільської ради Кам`янко-Бузького району Львівської області від 11.06.2018 №11 «Про встановлення місцевих податків і зборів на 2019 рік» затверджено ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, лише відносно будівель, які відносяться до підкласу 1271.9 «будівлі сільськогосподарського призначення інші».

Водночас, позивачу у 2019 році належали нежитлові будівлі-пташники, які знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та віднесені до підкласу - 1271.2 «будівлі для птахівництва».

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції вважав, що рішенням Жовтанецької сільської ради Кам`янко-Бузького району Львівської області від 11.06.2018 №11 «Про встановлення місцевих податків і зборів на 2019 рік» не затверджувались ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для нежитлових будівель з кодом 1271.2 будівлі для птахівництва, а відповідачем необґрунтовано визначено позивачеві суму грошового зобов`язання за відсутності встановленої Жовтанецькою сільською радою Кам`янко-Бузького району Львівської області ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки для будівель за підкласом 1271.2 «будівлі для птахівництва».

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, який у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та в прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Зокрема в апеляційній скарзі зазначає, що база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав не нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема, документів на право власності ( п.п. 266.3.2 п.266.3 ст.266 ПК Уураїни). Згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, фізична особа ОСОБА_1 володіє: - нежитловою будівлею-пташник № 1, реєстраційний номер майна 17830248, адреса: АДРЕСА_2 : 1410,5; - нежитловою будівлею-пташник № 5, реєстраційний номер майна 17830296, адреса: АДРЕСА_2 : 1869,6; - нежитловою будівлею-пташник № 3, реєстраційний номер майна 17830328, адреса: АДРЕСА_2 : 1649,7; - будівлями та спорудами, реєстраційний номер майна 21, адреса: АДРЕСА_2 : 1153. Відповідно до п.п. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування. На підставі зазначеного пункту, до Головного управління ДПС у Львівській області Жовтанською міською радою Кам`янко-Бузького району Львівської області скеровано рішення від 11.06.2018 №11 «Про встановлення місцевих податків і зборів на 2019 рік».

Відповідно до ДК 018-2000 нежитлові будівлі-пташники та будівлі, споруди до складу яких входять пташники, будівлі кормскладу, яйцескладу, санпропускника, ветаптеки, овочесховищ, забійного цеху, кормоскладу та допоміжні приміщення відноситься до класу 1271.1 (1 будівлі, 12 будівлі нежитлові, 127 будівлі нежитлові інші, 1271 будівлі сільськогосподарського призначення, лісництва та рибного господарства).

На думку апелянта, вказані обставини помилково трактувались судом першої інстанції, як умови для надання податкової преференції позивачу.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення апелянта та опонента, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи , що позивачу на праві власності у 2019 році належали:

- нежитлова будівля-пташник № 1 літ. А-1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 221, адреса: АДРЕСА_2 . Загальна площа 1 410,5 м2;

- нежитлова будівля-пташник № 5 літ. 3-1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 221, адреса: АДРЕСА_2 . Загальна площа 1 869,6 м2;

- нежитлова будівля-пташник № 3 літ. А-1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 221, адреса: АДРЕСА_2 . Загальна площа 1 649,7 м2;

- будівлі та споруди, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 221, адреса: АДРЕСА_2 , до складу яких входять пташники, будівлі кормоскладу, яйцескладу, санпропусника, ветаптеки, овочесховища, забійного цеху, кормоскладу та допоміжні приміщення, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Технічними паспортами на вказані нежитлові будівлі підтверджується те, що ці будівлі являють собою пташники та призначені для використання у птахівництві.

Рішенням Жовтанецької сільської ради Кам`янко-Бузького району Львівської області від 11.06.2018 №11 «Про встановлення місцевих податків і зборів на 2019 рік» встановлено на території Жовтанецької сільської ради такі податки і збори, зокрема податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Додатком №1.1 до вказаного рішення передбачені ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, які вводяться в дію з 01 січня 2019 року.

Відповідно до вказаного Додатку № 1.1, сільською радою встановлено ставку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки зокрема на Будівлі сільськогосподарського призначення, лісництва та рибного господарства (клас 1271) згідно з Державним класифікатором будівель та споруд.

Так, згідно з положеннями Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого і введеного в дію наказом Держстандарту України від 17 серпня 2000 року №507, клас будівель сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства з кодом 1271 включає: будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси та т. ін.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Згідно пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний: сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Справляння податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, врегульовано приписами ст. 266 Податкового кодексу України.

Згідно із пп. 266.1.1 п.266.1 ст. 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Відповідно до пп. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Підпунктами 266.3.1 та 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України передбачено, що базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Відповідно до пп. 266.5.1 п. 266.5 ст.266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Підпунктом 266.6.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України передбачено, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Разом з тим у пп. 266.2.2 п. 266.2 ст.266 ПК України наведені об`єкти, які не є об`єктом оподаткування за вказаної нормою закону.

Так, відповідно до пп. «ж» пп.266.2.2 п.266.2 ст.266 ПК України (в редакції, яка діяла до 01.01.2019р.) не є об`єктом оподаткування: будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.

Законом України №2628-VIII від 23.11.2018, який набрав чинності 01.01.2019, внесено зміни до ПК України й пп. «ж» пп.266.2.2 п.266.2 ст.266 ПК України викладено в такій редакції: не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Тобто, законодавець уточнив з 01.01.2019, що сільськогосподарським товаровиробником є як юридичні, так і фізичні особи.

Умовою звільнення таких об`єктів від оподаткування законодавець визначив цільове призначення їх фактичного використання та встановив вичерпний перелік підстав, коли податкова пільга не надається, а саме: у випадках, коли нерухомість здається власниками в оренду, лізинг, позичку.

Як встановлено з матеріалів справи, у період з 01.01.2020 до 17.03.2020 (період, за який позивачу нараховано податкове зобов`язання спірними податковими повідомленнями-рішеннями) позивач на праві власності володів такими будівлями:

- нежитлова будівля-пташник №1 літ. А-1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 221, адреса вул. Куликівська, буд. 39 «б» с. Жовтанці, Кам`янка-Бузький р-н, Львівська обл.; загальна площа 1 410,5 м2;

- нежитлова будівля-пташник №5 літ. З-1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 221, адреса вул. Куликівська, буд. 39 «е» с. Жовтанці, Кам`янка-Бузький р-н, Львівська обл.; загальна площа 1 869,6 м2;

- нежитлова будівля-пташник №3 літ. А-1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 221, адреса вул. Куликівська, буд. 39 «г» с. Жовтанці, Кам`янка-Бузький р-н, Львівська обл.; загальна площа 1 649,7 м2;

- будівлі та споруди, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 221, адреса вул. Куликівська, буд. 39 «а» с. Жовтанці, Кам`янка-Бузький р-н, Львівська обл., до складу яких входять пташники, будівлі кормоскладу, яйцескладу, санпропускника, ветаптеки, овочесховища, забійного цеху, кормоскладу та допоміжні приміщення.

Відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого і введеного в дію наказом Держстандарту України № 507 від 17.08.2000р., клас «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (1271) включає: будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси та ін. Цей клас не включає: споруди зоологічних та ботанічних садів.

З наведеного висновується, що належні позивачу на праві власності будівлі належать до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (1271).

Разом з тим, для вирішення питання про наявність у позивача права на звільнення від оподаткування зазначених будівель на підставі до пп. «ж» пп.266.2.2 п.266.2 ст.266 ПК України, суд мав встановити, чи є такий сільськогосподарським товаровиробником.

Поняття «сільськогосподарський товаровиробник» міститься у ст. 1 Закону України «Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001 - 2004 років» № 2238-III від 18.01.2001, під яким законодавець визначає фізичну або юридичну особу, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власновиробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією.

З метою визнання осіб такими, що займаються сільськогосподарською діяльністю, законодавцем вживається також поняття «виробники сільськогосподарської продукції». Так, відповідно до приписів ст.1 Закону України «Про сільськогосподарський перепис» виробники сільськогосподарської продукції - це юридичні особи всіх організаційно-правових форм господарювання та їх відокремлені підрозділи, фізичні особи (фізичні особи - підприємці, домогосподарства), які займаються сільськогосподарською діяльністю, передбаченою класифікацією видів економічної діяльності, мають у володінні, користуванні або розпорядженні землі сільськогосподарського призначення чи сільськогосподарських тварин.

Обґрунтовуючи наявність статусу сільськогосподарського товаровиробника, позивач вказує, що він є засновником та учасником Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Загаї» (, місцезнаходження: України, 80431, Львівська обл., Кам`янка-Бузький р-н, с. Жовтанці; основний вид діяльності: розведення свійської птиці) та Фермерського господарства «Словіта» (, місцезнаходження: Україна, 80735, Львівська обл., Золочівський р-н, с. Словіта; основний вид діяльності: вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур).

Однак, позивачем не надано суду належних доказів, які підтверджували б те, що спірні будівлі використовуються ним виключно через створені ним юридичні особи безпосередньо під час здійснення сільськогосподарського товаровиробництва.

Вказані обставини встановлені судовими рішеннями у справі №380/5883/22.

Відповідно до пп.266.1.1 п. 266.1 ст. 266 Податкового кодексу України ( надалі- ПКУ) платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізична особа та юридична особа, в тому числі нерезиденти, які є власником житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (пп.266.2.1 п.266.2 СТ.266 ПКУ).

Відповідно до пп. 14.1.129-1 п.14.1 ст. 14 ПКУ об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду, зокрема, будівлі промисловості.

Пунктом «є» пп.266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПКУ передбачено, що не є об`єктом оподаткування будівлі промисловості, зокрема, виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємств.

Пунктом «ж» пп.266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПКУ передбачено, що не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності;

Майно, яке належить позивачу не є будівлею промисловості на час винесення податкового повідомлення-рішення, позивач не є сільськогосподарським товаровиробником, а тому не звільняється від оподаткування згідно вимог ПКУ.

Відповідно до Класифікації видів економічної діяльності ДК 009:2010, затвердженого наказом Державного комітету з питань технічного регулювання та споживчої політики, від 11.10.2010 №457, із змінами і доповненнями, внесеними наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 29.11.2010 №530, економічна діяльність - процес виробництва продукції (товарів і послуг), який здійснюють з використанням певних ресурсів: сировини, матеріалів, устаткування, робочої сили, технологічних процесів тощо. Економічну діяльність характеризують витрати на виробництво, процес виробництва та випуск продукції.

Класифікація видів економічної діяльності (КВЕД) є складовою ДК 009:2010, згідно з яким процес промислового виробництва - це процес перероблення (механічного, хімічного, ручного тощо), який використовують для виготовлення нової продукції (споживчих товарів, напівфабрикатів чи засобів виробництва), оброблення товарів, які були у використанні, надання промислових послуг і який класифікують у секціях B «Добувна промисловість та розроблення кар`єрів », C «Переробна промисловість», D «Постачання електроенергії, газу, пари та кондиційованого повітря», E «Водопостачання; каналізація, поводження з відходами» та F «Будівництво».

Промисловість в розумінні економічної теорії це провідна галузь господарства, яка об`єднує підприємства, що виробляють електроенергію, знаряддя праці, предмети побуту, забезпечує потреби в паливі, сировині, матеріалах та різноманітних товарах.

Положеннями частин 1, 4 статті 62 Господарського кодексу України визначено, що підприємство - самостійний суб`єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб`єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами. Підприємство є юридичною особою, має відокремлене майно, самостійний баланс, рахунки в установах банків та може мати печатки.

Отже, застосування пункту «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України можливе лише у разі дотримання двох обов`язкових умов: наявність будівель промисловості та їх перебування у власності промислових підприємств. У межах спірних відносин у позивача відсутня жодна з обов`язкових умов.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15.05.2018, №806/2461/17 (адміністративне провадження №К/9901/27759/18).

Згідно з пп.266.3.1 п. 266.3 ст. 266 ПКУ базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Відповідно пп. 266.3.2 п.266.3 ст.266 Податкового кодексу України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органом державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Згідно пп. 266.5.1 п.266.5 ст.266 ПКУ ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територіальних громад, залежно від місця розташування (зональної) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує три відсотки розміру мінімальної заробітної плати, встановлено законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв.м. бази оподаткування.

Обчислення суми податку з об`єкта/ об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку (пп.266.7.1 п.266.7 ст.266 Податкового кодексу України).

Колегія суддів не погоджується з позицією суду першої інстанції стосовно того, що ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не встановлено рішенням Жовтанецької сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області № 11 від 11.06.2018 «Про встановлення місцевих податків і зборів на 2019 рік»

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році» від 20.12.2016, № 1791-VIII установлено, що з 1 січня 2017 року до прийняття відповідним органом місцевого самоврядування рішення про встановлення ставок місцевих податків і зборів на 2017 рік відповідно до цього Закону, встановлені таким органом місцевого самоврядування ставки єдиного податку для платників першої групи, податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та збору за місця для паркування транспортних засобів застосовуються з коефіцієнтом 0,5.

За таких обставин, апеляційний суд переконаний, що відповідач діяв правомірно у визначений законом спосіб.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 50 рішення по справі «Щокін проти України» Європейський суд з прав людини вказує, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Позбавлення власності можливе тільки «на умовах, передбачених законом».

У пункті 53 Рішення по справі «Федорченко та Лозенко проти України» (заява №387/03), Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом», тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищезазначене, судова колегія приходить до висновку, що Головним управлінням ДФС у Львівській області позивачу правомірно сформовані оспорювані податкові повідомлення-рішення про визначення податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зважаючи на обставини, що мають значення для справи, враховуючи норми законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції незаконне та необґрунтоване, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, призвело до неправильного вирішення справи, тому рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 року у справі № 380/10041/23 скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування рішення відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді Т. В. Онишкевич
Р. П. Сеник
Повне судове рішення складено 14 березня 2024 року