Справа № 320/10350/23
Суддя: Оксененко Олег Миколайович
Дата ухвалення: 2024-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,

суддів: Аліменка В.О.,

Мельничука В.П.,

При секретарі: Долинської Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2023 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газагропром» до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газагропром» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, в якому просило: визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 11.08.2022 року №4 про зменшення суми бюджетного відшкодування за грудень 2021 року на 1 009 795,00 грн. та застосування штрафної санкції в сумі 252 448,75 грн.

Позов обґрунтовано тим, що під час проведення перевірки контролюючим органом не надано оцінку усім первинним документам, та безпідставно зроблено висновок про необґрунтованість нарахованих сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за грудень 2021 року.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2023 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 11 серпня 2022 року №4.

Відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що у ході проведення перевірки позивача були виявлені порушення вимог податкового законодавства під час нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за грудень 2021 року.

У свою чергу, відповідач звертає увагу на тому, що оскільки у контрагентів позивача відсутні матерально-технічна база та ресурси, підприємницька діяльність не здійснювалась, тому позивачем неправомірно включено до розрахунку суми бюджетного відшкодування податкового кредиту по взаємовідносинам з вказаними контрагентами.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачем зазначено про те, що правомірність внесення позивачем сум ПДВ до податкового кредиту підтверджується належними первинними документами.

На думку позивача, оскільки податковим органом взагалі не проводились будь-які заходи з метою встановлення фактичних обставин справи та з метою перевірки контрагента - ТОВ «Анкора Плюс», вказане спростовує будь-які посилання на неможливість здійснення господарських операцій з такою юридичною особою.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, Головне управління ДПС у м. Києві у відповідності до п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України, проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Газагропром» () з питань достовірності нарахованих сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за грудень 2021 року, за результатами якої складено акт від 21.07.2022 №17028/26-15-07-04-03/38139701 (далі - Акт перевірки).

Під час проведення вказаної перевірки встановлено, що у декларації суми заявленої до відшкодування з бюджету встановлено порушення позивачем вимог п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1. п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, що призвело до:

- завищення суми бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку (рядок 20.2.1 декларації) за грудень 2021 року у розмірі 1 009 795 грн.;

- завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 декларації) за грудень 2021 року у розмірі 31 251 грн.;

- відмови у бюджетному відшкодуванні податку на додану вартість на поточний рахунок платника у банку за січень 2022 року на суму ПДВ 246 гривень.

На підставі вказаних вище висновків ГУ ДПС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 11.08.2022 року №4 (форма «В1») про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 1009795,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 252 448,75 грн.

Вважаючи податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивачем підтверджено на підставі первинних документів формування податкового кредиту по операціям ТОВ «Анкора Плюс» (попередня назва ТОВ «Виробнича компанія «Міт Трейд») та ТОВ «Компанія «Зевс ЛТД», тому наявні підстави для скасування спірного податкового повідомлення-рішення.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

У силу вимог частини другої ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема: визначають вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України.

Так, згідно з підпунктом 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

Підпунктом 14.1.178 пункту 14.1 статті 14.1 Податкового кодексу України визначено, що податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.

Податкове зобов`язання для цілей розділу V Податкового кодексу України, згідно з підпунктом 14.1.179 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України - загальна сума податку на додану вартість, одержана (нарахована) платником податку в звітному (податковому) періоді.

У свою чергу, пунктом 200.10 ПК України передбачено, що у строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).

Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.

Відповідно, у пункті 200.11 ст. 200 ПК України встановлено, що контролюючий орган має право протягом 60 календарних днів, що настають за граничним строком подання податкової декларації, а в разі якщо така податкова декларація надана після закінчення граничного строку - за днем її фактичного подання, провести документальну перевірку платника податку у порядку, передбаченому підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу.

Рішення про проведення документальної перевірки має бути прийнято не пізніше закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки.

Вказані норми свідчать про те, що контролюючий орган наділений повноваженнями на проведення камеральної та документальної позапланової перевірки платника податку в разі, якщо платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету ПДВ і якщо розрахунок такої суми бюджетного відшкодування зроблено за рахунок від`ємного значення, сформованого за визначеними у пунктах 200.10 та 200.11 ст. 200 ПК України операціями.

Водночас реальність вчинених платником правочинів та повнота/правильність їх відображення у податковій звітності, що були основою відображених у звітності цифр, в тому числі заявленої до відшкодування суми ПДВ, може бути перевірена контролюючим органом саме в разі здійснення документальних перевірок у порядку, передбаченому статтями 77, 78 ПК України, але не камеральної перевірки.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем подано податкову декларацію з податку на додану вартість від 02.08.2022 № , згідно з якою заявлено до бюджетного відшкодування заявлено 99976,00 грн.

Згідно з пунктом 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

У силу вимог пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

За правилами пункту 200.14 статті 200 ПК України, якщо за результатами камеральної або документальної перевірки, контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган:

б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування;

в) у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Наслідком встановлення контролюючим органом невідповідності суми бюджетного відшкодування, заявленої платником податку у податковій декларації, є прийняття податкового повідомлення-рішення.

Як свідчать матеріали справи, позивачем подано податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2021 року.

У свою чергу, податковий орган вважає, що позивачем неправомірно включено до розрахунку суми бюджетного відшкодування податкового кредиту на підставі вказаної податкової декларації по взаємовідносинам з його контрагентами.

Так, господарська діяльність ТОВ «Газагропром» полягає у закупівлі «яловичини в півтушах» у ТОВ «Виробнича компанія «Міт Трейд».

У подальшому, придбана продукція передається ТОВ «Компанія «Зевс ЛТД», що в свою чергу здійснює роботи з переробки давальницької сировини, а після цього здійснює реалізацію готової продукції за межі України на адреси іноземних контрагентів з обов`язковим проходженням митних процедур пов`язаних з експортом товару.

Відповідно, 01.06.2021 між позивачем (покупець) та ТОВ «Виробнича компанія «Міт Трейд» (постачальник) укладено договір поставки №01/07-21, а саме на поставку товару «яловичина в півтушах охолоджена».

У свою чергу, на підтвердження умов вказаного договору було складено:

1) видаткову накладну № 263 від 7 жовтня 2021 року, відповідно, до якої постачання товару забезпечувалась постачальником - ТОВ «Анкора Плюс» (попередня назва ТОВ «Виробнича компанія «Міт Трейд»), що підтверджується товарно-транспортною накладною № Р263 від 7 жовтня 2021 року.

Постачальником було забезпечено поставку за адресою: м.Дубно, Рівенська область, безпосередньо за місцем здійснення переробки продукції. Вантажоодержувач вказаного товару виступав ТОВ «Газагропром» для ТОВ «Компанія «Зевс ЛТД».

Факт оплати підтверджується рахунком на оплату №246 від 07.10.2021 та платіжним дорученням №2779 від 25.10.2021 на постачання 10 192,00 кг. «м`яса яловичини в півтушах охолоджене 1 кат.» на загальну суму 1 019 200,00 грн., за результатами вказаної поставки виписано та зареєстровано податкову накладну №255 від 07.10.2021.

2) видаткову накладну №265 від 8 жовтня 2021 року, відповідно до якої постачання товару забезпечувалась постачальником - ТОВ «Анкора плюс» (попередня назва ТОВ «Виробнича компанія «Міт Трейд»), що підтверджується товарно-транспортною накладною №Р265 від 8 жовтня 2021 року.

Постачальником було забезпечено поставку за адресою: м.Дубно, Рівенська область, безпосередньо за місцем здійснення переробки продукції.

Вантажоодержувачем вказаного товару виступав ТОВ «Газагропром» для ТОВ «Компанія «Зевс ЛТД». Факт оплати підтверджується рахунком на оплату №247 від 08.10.2021 та платіжним дорученням №2780 від 25.10.2021 на постачання 10 068,00 кг. «м`яса яловичини в півтушах охолоджене 1 кат.» на загальну суму 1 026 936,00 грн за результатами вказаної поставки виписано та зареєстровано податкову накладну №256 від 08.10.2021.

Дана продукція була передана ТОВ «Компанія «Зевс ЛТД» згідно акту приймання-передачі сировини №7.1 від 29.10.2021. Зазначені поставки були здійснені на виконання контракту від 18.06.2021 року №UA-UZ/14, укладеного між ТОВ «Газагропром» (продавець) та ТОВ «Oziq Ovoqat Taminot Service» (Покупець), що підтверджується Інвойсом № 4 від 25.08.2021, CMR №911177 та формою МД -2.

3) видаткову накладну №297 від 29 жовтня 2021 року, відповідно до якої поставка Товару забезпечувалась постачальником - ТОВ «Анкора Плюс» (попередня назва ТОВ «Виробнича компанія «Міт Трейд»), що підтверджується Товарно транспортною накладною №297 від 29 жовтня 2021 року.

Постачальником було забезпечено поставку за адресою: м.Дубно, Рівенська область, безпосередньо за місцем здійснення переробки продукції.

Вантажоодержувач Товару є ТОВ «Газагропром» для ТОВ «Компанія «Зевс ЛТД». Факт оплати підтверджується рахунком на оплату №277 від 29.10.2021 та платіжним дорученням №2822 від 23.11.2021, №2827 від 29.11.2021 та платіжним дорученням №2825 від 25.11.2021 на постачання 10 211,00 кг. «м`яса яловичини в півтушах охолоджене 1 кат.» на загальну суму 1 039 479,00 грн.

За результатами господарської операції було зареєстровано податкову накладну №290 від 29.10.2021.

Дана продукція була передана ТОВ «Компанія «Зевс ЛТД» згідно акту приймання-передачі сировини №7.1 від 29.10.2021.

4) видаткову накладну №298 від 29 жовтня 2021 року, відповідно до якої поставка Товару забезпечувалась постачальником - ТОВ «Анкора Плюс» (попередня назва ТОВ «Виробнича компанія «Міт Трейд»), що підтверджується товарно-транспортною накладною № 298 від 29 жовтня 2021 року.

Постачальником було забезпечено поставку за адресою м.Дубно, Рівенська область, безпосередньо за місцем здійснення переробки продукції.

Вантажоодержувач Товару виступав ТОВ «Газагропром» для ТОВ «Компанія «Зевс ЛТД». Факт оплати підтверджується рахунком на оплату №278 від 29.10.2021р та платіжним дорученням №2870 від 15.12.2021, платіжним дорученням №2828 від 29.11.2021, №2834 від 01.12.2021 та платіжним дорученням №2870 від 15.12.2021 на постачання 10 039,00 кг. «м`яса яловичини в півтушах охолоджене 1 кат.» на загальну суму 1 021 970,20 грн., за результатами вказаної поставки виписано та зареєстровано податкову накладну податковою накладною №291 від 29.10.2021.

Зазначені поставки були здійснені на виконання контракту від 25 травня 2021 року №UAA-UZ/13 укладеного між ТОВ «Газагропром» (продавець) та ТОВ «Osyo-Don Group» (Покупець), що підтверджується Інвойсом № 6 від 25.08.2021 року, CMR №099112 та формою МД -2.

5) видаткову накладну №328 від 11 листопада 2021 року, відповідної до якої поставка Товару забезпечувалась постачальником - ТОВ «Анкора Плюс» (попередня назва ТОВ «Виробнича компанія «Міт Трейд»), що підтверджується товарно-транспортною накладною № 328 від 11 листопада 2021 року.

Постачальником було забезпечено поставку за адресою: м.Дубно, Рівенська область, безпосередньо за місцем здійснення переробки продукції.

Вантажоодержувач товару є ТОВ «Газагропром» для ТОВ «Компанія «Зевс ЛТД». Факт оплати підтверджується рахунком на оплату №310 від 11.11.2021 та платіжним дорученням №2835 від 01.12.2021, №2838 від 01.12.2021 та платіжним дорученням №2844 від 07.12.2021 на постачання 10 311,00 кг. «м`яса яловичини в півтушах охолоджене 1 кат.» на загальну суму 1 051 722,00 грн. за результатами вказаної поставки виписано та зареєстровано податкову накладну №322 від 11.11.2021.

Зазначена продукція була передана ТОВ «Компанія «Зевс ЛТД» в тому числі на підставі акту приймання-передачі сировини від 11.11.2021.

6) видаткову накладну № 330 від 12 листопада 2021 року, згідно якої поставка товару забезпечувалась постачальником - ТОВ «Анкора Плюс» (попередня назва ТОВ «Виробнича компанія «Міт Трейд»), що підтверджується товарно-транспортною накладною № 330 від 12 листопада 2021 року.

Постачальником було забезпечено поставку за адресою: м.Дубно, Рівенська область, безпосередньо за місцем здійснення переробки продукції.

Вантажоодержувачем вказаного Товару виступав ТОВ «Газагропром» для ТОВ «Компанія «Зевс ЛТД». Факт оплати підтверджується рахунком на оплату №311 від 12.11.2021 та платіжним дорученням №2845 від 07.12.2021, №2856 від 09.12.2021 та платіжним дорученням №2868 від 15.12.2021 на постачання 9 939,00 кг. «м`яса яловичини в півтушах охолоджене 1 кат.» на загальну суму 1 013 778 грн.

За результатами вказаної поставки виписано та зареєстровано податкову накладну Податковою накладною №330 від 2.11.2021.

Дана продукція була передана ТОВ «Компанія «Зевс ЛТД» на підставі акту приймання-передачі сировини від 12.11.2021.

Зазначені поставки були здійснені на виконання Контракту від 25 травня 2021 року №UAA-UZ/13 укладеного між ТОВ «Газагропром» (продавець) та ТОВ «Osyo-Don Group» (Покупець), що підтверджується Інвойсом № 7 від 25.08.2021 року, CMR №б/н та формою МД -2.

7) видаткову накладну № 387 від 23 листопада 2021 року, згідно якої поставка Товару забезпечувалась постачальником - ТОВ «Анкора Плюс» (попередня назва ТОВ «Виробнича компанія «Міт Трейд»), що підтверджується товарно-транспортною накладною № 387 від 23 листопада 2021 року.

Постачальником було забезпечено поставку за адресою: м.Дубно, Рівенська область, безпосередньо за місцем здійснення переробки продукції. Вантажоодержувачем вказано товару виступав ТОВ «Газагропром» для ТОВ «Компанія «Зевс ЛТД».

8) видаткову накладну № 388 від 23 листопада 2021 року, згідно якої поставка Товару забезпечувалась постачальником - ТОВ «Анкора Плюс» (попередня назва ТОВ «Виробнича компанія «Міт Трейд»), що підтверджується товарно-транспортною накладною № 388 від 23 листопада 2021 року.

Постачальником було забезпечено поставку за адресою: м.Дубно, Рівенська область, безпосередньо за місцем здійснення переробки продукції.

Вантажоодержувачем Товару виступав ТОВ «Газагропром» для ТОВ «Компанія «Зевс ЛТД».

Зазначені поставки були здійснені на виконання Контракту від 2 листопада 2021 року №UAA-UZ/13 укладеного між ТОВ «Газагропром» (продавець) та ТОВ «Good Food Catering» (Покупець), що підтверджується Інвойсом № 3 від 22.11.2021 року, CMR №000116 та формою МД -2.

9) видаткову накладну №372 від 26 листопада 2021 року, відповідно до якої поставка Товару забезпечувалась постачальником - ТОВ «Анкора Плюс» (попередня назва ТОВ «Виробнича компанія «Міт Трейд»), що підтверджується товарно-транспортною накладною № 372 від 26 листопада 2021 року.

Постачальниким було забезпечено поставку за адресою: м.Дубно, Рівенська область, безпосередньо за місцем здійснення переробки продукції.

Вантажоодержувачем товару виступав ТОВ «Газагропром» для ТОВ «Компанія «Зевс ЛТД».

Факт оплати підтверджується рахунком на оплату №356 від 26.11.2021, платіжним дорученням №2876 від 17.12.2021, №2879 від 20.12.2021, №2887 від 22.12.2021 та платіжним дорученням №2901 від 24.12.2021 на постачання 16 590,00 кг. «м`яса яловичини в півтушах охолоджене 1 кат.» на загальну суму 1 625 820,00 грн.

Вказана продукція була передана ТОВ «Компанія «Зевс ЛТД» на підставі товарно-транспортної накладної №372 від 26.11.2021р. та акту приймання-передачі сировини № 10.1.2 від 23.11.2021.

Зазначені поставки були здійснені на виконання Контракту від 11 березня 2021 року №UA-UZ/15 укладеного між ТОВ «Газагропром» (продавець) та ТОВ «Імперія-2009» (Покупець), що підтверджується Інвойсом № 10 від 03.12.2021 року, CMR №677202 та формою МД -2.

Факт надання ТОВ «Компанія «Зевс ЛТД» послуг з переробки давальницької сировини та подальша передача результатів наданих послуг ТОВ «Газагропром» підтверджується наступними Актами надання послуг, що містяться в матеріалах справи: №56 від 10.11.2021; №59 від 18.11.2021; №62 від 08.12.2021 та рахунками про оплату за надані послуги.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, за придбання або виготовлення товарів та послуг.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

У силу вимог пунктом 198.5 статті 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися, зокрема, в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Пунктом 198.6 статті 198 ПК України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 9 вказаного Закону - підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, для підтвердження включення до складу податкового кредиту сум сплаченого податку на додану вартість у складі ціни за придбаний товар (роботи, послуги), необхідні первинні документи (податкові накладні), оформлені відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні».

При цьому, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документа не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Відтак, оскільки наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, які пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника податку, а також відповідають змісту й обсягу, відображеному в укладених платником податку договорах та складених на їх підставі первинних документах, тому у разі якщо певна господарська операція не здійснювалась, визначення податкового кредиту було б безпідставним і сума ПДВ не підлягала би відшкодуванню з бюджету, незважаючи на наявність у платника податку (позивача у справі) податкової накладної, а також доказів сплати постачальнику сум ПДВ у складі вартості товару.

Як свідчать матеріали справи, вищевказані господарські операції позивача з його конрагентами є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій.

До того ж, вказані первинні документи оформлені належним чином, містять необхідні реквізити, повністю відображають зміст господарських операцій і не мають недоліків, які б свідчили про їх невідповідність вимогам до первинних документів.

Доводи апелянта про відсутність економічної доцільності у здійсненні господарських операцій ТОВ «Анкора Плюс» (попередня назва ТОВ «Виробнича компанія «Міт Трейд») щодо реалізацій товару на адресу позивача за ціною меншою ніж придбання у ТОВ «М`ясомбінат «Мирогородський» колегія суддів відхиляє, враховуючи, що на адресу товар який було придбано позивачем з метою подальшого його переробки придбавався продавцем у ТОВ «М`ясснаб Технологія».

Щодо посилань відповідача на не можливість підтвердження здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентів у зв`язку з відсутністю основних та трудових фондів, слід звернути увагу на те, що з огляду на принцип персональної відповідальності платника податку, право на віднесення витрат до складу собівартості реалізованої продукції та право на податковий кредит не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами - контрагентами позивача. У випадку невиконання контрагентом платника податків свого зобов`язання щодо сплати податку до бюджету, правомірність декларування наслідків вчинених правочинів, відповідальність та негативні наслідки мають наставати саме щодо цієї особи, дії чи бездіяльність останнього, наслідки ведення ним господарської діяльності. не може бути підставою для відмови у праві платника податку на податковий кредит за наявності факту здійснення господарської операції.

Відповідно, чинне законодавство не ставить у залежність виникнення у платника податку на додану вартість права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншими суб`єктами господарювання, так само, як і на платника податків не покладається обов`язок перевіряти своїх контрагентів на предмет дотримання ними вимог податкового законодавства.

У свою чергу, згідно висновків Верховного Суду, викладених в постановах від 21.02.2020 по справі №К/9901/26800/18 та від 27.02.2020 по справі №К/9901/26768/18, посилання контролюючого органу на відомості про відсутність у контрагентів позивача необхідних ресурсів для здійснення відповідної господарської діяльності з обсягом робіт та у відповідні строки, зокрема, технічного персоналу, матеріальних та виробничих активів, як на підставу для відмови в позові, обґрунтовано відхиляються судами, оскільки чинне законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, наявності чи відсутності у останніх основних фондів, тощо. Відсутність у контрагента добросовісного платника податку, яким є позивач, матеріальних та трудових ресурсів, не виключає можливості реального виконання таким платником господарської операції, та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення інших субпідрядників (працівників чи організацій) є можливим за умовами укладених між позивачем і вказаними вище контрагентами договорів.

Враховуючи, що ТОВ «Анкора Плюс» (попередня назва ТОВ «Виробнича компанія «Міт Трейд») є діючим підприємством, платником податків, зокрема ПДВ, має матеріально технічну базу, достатню кількість працівників, необхідні для здійснення господарської діяльності.

Крім того, позивачем під час перевірки надано належним чином оформлені та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, складені ТОВ «Анкора Плюс» (попередня назва ТОВ «Виробнича компанія «Міт Трейд») та ТОВ «Компанія «Зевс ЛТД» на користь позивача, що давало останньому право на нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту та на включення до складу собівартості реалізованої продукції витрат з придбання та переробки «яловичини в пів тушах охолоджена» у контрагентів-постачальників.

При цьому, ТОВ «Газагропром» надано первинні документи господарської діяльності по взаємовідносинам із контрагентами-покупцями, які підтверджують постачання придбаного у ТОВ Анкора Плюс» (попередня назва ТОВ «Виробнича компанія «Міт Трейд») товару та отриманих від ТОВ «Компанія «Зевс ЛТД» послуг з переробки вказаного товару.

Отже, обставини нереальності чи то фіктивності та інших недоліків правого статусу контрагента платника податків, невиконання ним своїх податкових обов`язків, підлягають оцінці у сукупності з іншими доказами, що свідчать про нездійснення господарської операції або відсутність її економічного змісту.

У свою чергу, порушення платником податку постачальником податкового законодавства може бути підставою для позбавлення іншого платника податку - покупця права на отримання податкової вигоди у вигляді збільшення суми витрат та/чи податкового кредиту лише за встановленого факту їхніх сумісних дій щодо незаконної мінімізації податкових зобов`язань.

Втім, таких обставин судом під час розгляду вказаної справи встановлено не було.

Відповідно, скаржником не наведено обставин та доказів, які б свідчили про штучний характер господарських операцій, невідповідність господарських операцій цілям та завданням діяльності позивача, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про фіктивність вчинених чинених операцій, а також про те, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру), а дії позивача та його контрагента були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди. Разом з тим, судом встановлено рух активів (товарів/послуг) по ланцюгу від постачальника до покупця, від виконавця до замовника, встановлено зв`язок між фактом придбання товарів/послуг і господарською діяльністю позивача.

На думку суду, недостатність адміністративно-господарських можливостей контрагента для виконання ним господарської операції щодо поставки товару/надання послуг може слугувати підставою для обґрунтованого сумніву щодо реальності господарської операції лише в сукупності з іншими фактами, та належними доказами, які б свідчили про безтоварний характер господарської операції, зокрема, відсутність належним чином оформлених первинних документів, відсутність економічного змісту господарської операції, відсутність зміни майнового стану учасників господарської операції. Втім, наданими позивачем доказами підтверджується зворотне.

Таким чином, висновки та позиція відповідача по справі, сприймаються судом критично, оскільки інформація про ознаки неможливості здійснення контрагентом фінансово-господарської діяльності одержана останнім з його власних інформаційних систем, у той час, як норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності.

До того ж, контролюючі органи не наділені повноваженнями на перевірку економічної доцільності рішень, що приймаються суб`єктами господарювання, які у сфері господарської діяльності наділені самостійністю та широкою дискрецією (зокрема, при виборі контрагентів, вирішенні питання щодо необхідності залучення третіх осіб до виконання своїх господарських зобов`язань тощо).

Отже, за змістом норм Податкового кодексу України право покупця на включення витрат до складу собівартості реалізованої продукції та право на податковий кредит з податку на додану вартість не ставиться в залежність від дотримання контрагентами вимог законодавства та вчинення ймовірних порушень або зловживань за ланцюгом постачання товару, така відповідальність має бути персональна, останні мають нести відповідальність та мати відповідні негативні наслідки.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду, зокрема, від 15.02.2023 у справі № 803/1810/16, від 10.03.2020 у справі №822/1284/15 та від 30.10.2018 у справі №826/16134/14.

Отже, зважаючи на наведені правові норми та фактичні обставини справи колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують докази, досліджені та перевірені в суді першої інстанції та не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києаі - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді В.О. Аліменко

В.П. Мельничук