Справа № 520/17982/23
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2024-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

15 березня 2024 р. справа № 520/17982/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Старосєльцевої О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання без повідомлення (виклику) осіб по справі за позовом Державного агентства водних ресурсів України до Печенізького комунального підприємства "Джерело", третя особа - Головне управління ДПС у Харківській області, про анулювання дозволу на спеціальне водокористування , -

встановив:

Позивач, Державне агентство водних ресурсів України (далі за текстом - позивач, владний суб`єкт) у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про анулювання дозволу на спеціальне водокористування від 16.05.2019 №702/ХР/49д-19, виданого Печенізькому комунальному підприємству "Джерело".

Аргументуючи ці вимоги зазначив, що Державним агентством водних ресурсів України видано Печенізькому комунальному підприємству "Джерело" дозвіл на спеціальне водокористування від 16.05.2019р. № 702/ХР/49д-19 терміном дії до 12.04.2024 року. Листом від 12.05.2023 року №6896/5/20-40-04-01-10 Головним управління ДПС у Харківській області було повідомлено Державне агентство водних ресурсів України про несплату Печенізьким комунальним підприємством "Джерело" рентної плати для вжиття заходів відповідно до законодавства. Керуючись ст. 55 Водного кодексу України, Державне агентство водних ресурсів України просить суд анулювати дозвіл на спеціальне водокористування, виданий Печенізькому комунальному підприємству "Джерело".

Відповідач, Печенізьке комунальне підприємство "Джерело" (далі за текстом відповідач, ПКП "Джерело"), з поданим позовом не погодився, надав відзив на позов, в якому зазначив, що ПКП «Джерело» функціонує за рахунок коштів, сплачених за надані житлово-комунальні послуги; в період воєнного часу територія Печенізької громади опинилась в зоні бойових дій, що вплинуло на негативний фінансово економічний стан підприємства, який є збитковим; при частковому отриманні коштів підприємство частками і сплачує заборгованість по рентній платі за спеціальне використання води, у зв`язку з чим, просив суд врахувати вказані обставини при розгляді справи. Також зазначив, що всього на даний час ним сплачено податку по рентній платі за спеціальне використання води в сумі 108237,16 грн., отже вся сума сплачена повністю з врахуванням поточних платежів.

Третя особа, Головне управління ДПС у Харківській області (далі за текстом третя особа), на ухвалу суду від 22.02.2024р. дані інтегрованих карток платника податків ПКП "Джерело", у тому числі, за 1-4 квартали 2022 року станом на час звернення до суду з даним позовом та станом на час розгляду даної справи.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Установлені судом обставини спору полягають у наступному.

16.05.2019 року Державним агентством водних ресурсів України було видано Печенізькому комунальному підприємству "Джерело" дозвіл на спеціальне водокористування № 702/ХР/49д-19 терміном дії до 12.04.2024 року.

Листом Головного управління ДПС у Харківській області від 12.05.2023 року №6896/5/20-40-04-01-10 повідомлено Державне агентство водних ресурсів України про несплату Печенізьким комунальним підприємством "Джерело" рентної плати у сумі 87,42 тис. грн.

Керуючись ст. 55 Водного кодексу України, Державне агентство водних ресурсів України звернулось з позовом до адміністративного суду про анулювання дозволу на спеціальне водокористування, виданого ПКП "Джерело".

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що до відносин, які склались на підставі встановлених судом обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

Право на звернення органу, що видав дозвіл на спеціальне водокористування до адміністративного суду з позовом про застосування заходу реагування у виді анулювання дозволу, передбачено ст. 55 Водного кодексу України.

Відповідно до ст.16 Водного кодексу України та Положення про Державне агентство водних ресурсів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 393, органом, який має право звернення до суду є саме Державне агентство водних ресурсів України (Держводагентство), яке є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра енергетики та захисту довкілля і який реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства та гідротехнічної меліорації земель, управління, використання та відтворення поверхневих водних ресурсів.

Таким чином, Державне агентство водних ресурсів України наділено правом звернення до суду з позовом про вжиття заходів реагування у вигляді анулювання дозволу на спеціальне водокористування.

Відповідно до ст. 2 Водного кодексу України встановлено, що завданням водного законодавства є регулювання правових відносин з метою забезпечення збереження, науково обґрунтованого, раціонального використання вод для потреб населення і галузей економіки, відтворення водних ресурсів, охорони вод від забруднення, засмічення та вичерпання, запобігання шкідливим діям вод та ліквідації їх наслідків, поліпшення стану водних об`єктів, а також охорони прав підприємств, установ, організацій і громадян на водокористування.

Водні відносини в Україні регулюються цим Кодексом, Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища" та постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 № 321 «Про затвердження Порядку видачі дозволів на спеціальне водокористування та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 10 серпня 1992 р. № 459».

Відповідно до ст. 15 Водного кодексу України до відання центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, в галузі управління і контролю за використанням і охороною вод та відтворенням водних ресурсів належить: забезпечення формування державної політики у сфері охорони та відтворення вод (поверхневих, підземних, морських), раціонального використання водних ресурсів; розроблення державних цільових, міждержавних програм використання і охорони вод та відтворення водних ресурсів; розробка і затвердження нормативів і правил щодо регулювання використання і охорони вод та відтворення водних ресурсів в межах своєї компетенції; здійснення міжнародного співробітництва з питань використання і охорони вод та відтворення водних ресурсів; затвердження меж районів річкових басейнів, суббасейнів та водогосподарських ділянок; затвердження порядку розроблення водогосподарських балансів; виділення суббасейнів та водогосподарських ділянок у межах районів річкових басейнів; затвердження типового положення про басейнові ради; затвердження методики віднесення масиву поверхневих вод до одного з класів екологічного та хімічного станів масиву поверхневих вод, а також віднесення штучного або істотно зміненого масиву поверхневих вод до одного з класів екологічного потенціалу штучного або істотно зміненого масиву поверхневих вод; затвердження методики віднесення масиву підземних вод до одного з класів кількісного та хімічного станів масиву підземних вод; затвердження переліку забруднюючих речовин для визначення хімічного стану масивів поверхневих і підземних вод та екологічного потенціалу штучного або істотно зміненого масиву поверхневих вод; затвердження методики визначення масивів поверхневих та підземних вод; вирішення інших питань у галузі використання і охорони вод та відтворення водних ресурсів.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, здійснює покладені на нього повноваження самостійно і через свої територіальні органи (у разі їх утворення), а на території Автономної Республіки Крим - через орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища.

Згідно ст. 48 Водного кодексу України спеціальне водокористування - це забір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.

Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб.

Статтею 42 Водного кодексу України визначено, що водокористувачами в Україні можуть бути підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи.

Спеціальне водокористування є платним та здійснюється на підставі дозволу на спеціальне водокористування (ст. 49 Водного кодексу України).

Відповідно до п. 9, п. 11 ч. 1 ст. 44 Водного кодексу України водокористувачі зобов`язані: здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу; своєчасно сплачувати збори за спеціальне водокористування та інші збори відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 30 Водного кодексу України, збори за спеціальне водокористування справляються з метою стимулювання раціонального використання і охорони вод та відтворення водних ресурсів і включають рентну плату за спеціальне використання води та екологічний податок за скиди забруднюючих речовин у водні об`єкти, які встановлюються Податковим кодексом України.

Пунктом 255.1 статті 255 Податкового кодексу України визначено, що платниками рентної плати за спеціальне використання води є: первинні водокористувачі - суб`єкти господарювання незалежно від форми власності: юридичні особи, їх філії, відділення, представництва, інші відокремлені підрозділи без утворення юридичної особи, постійні представництва нерезидентів, а також фізичні особи - підприємці, які використовують та/або передають вторинним водокористувачам воду, отриману шляхом забору води з водних об`єктів; суб`єкти господарювання незалежно від форми власності: юридичні особи, їх філії, відділення, представництва, інші відокремлені підрозділи без утворення юридичної особи, постійні представництва нерезидентів, а також фізичні особи - підприємці, які використовують воду для потреб гідроенергетики, водного транспорту і рибництва.

Об`єктом оподаткування рентною платою за спеціальне використання води є фактичний обсяг води, який використовують водокористувачі (п. 255.3 ст. 255 Податкового кодексу України).

Згідно підпункту 255.11.1 пункту 255.11 ст. 255 Податкового кодексу України, водокористувачі самостійно обчислюють рентну плату за спеціальне використання води та за спеціальне використання води для потреб гідроенергетики і рибництва щокварталу наростаючим підсумком з початку року, а за спеціальне використання води для потреб водного транспорту - починаючи з першого півріччя поточного року, у якому було здійснено таке використання.

Порядок подання декларації, строки сплати, відповідальність платників рентної плати та контроль за її справлянням визначено статтями 257 і 258 цього Кодексу (п. 255.12 ст. 255 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 257.1 ст. 257 Податкового кодексу України, базовий податковий (звітний) період для рентної плати дорівнює календарному кварталу.

Платники рентної плати самостійно обчислюють суму податкових зобов`язань з рентної плати (п. 257.2 ст. 257 Податкового кодексу України).

Згідно п. 257.5 ст. 255 Податкового кодексу України, сума податкових зобов`язань з рентної плати, визначена у податковій декларації за податковий (звітний) період, сплачується платником до бюджету протягом 10 календарних днів після закінчення граничного строку подання такої податкової декларації.

Пунктом 258.1 статті 258 Податкового кодексу України встановлена відповідальність платників рентної плати. Так, визначено, що на платника рентної плати покладається відповідальність за правильність обчислення, повноту і своєчасність її внесення до бюджету, а також за своєчасність подання контролюючим органам відповідних податкових декларацій згідно із нормами цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відповідно до п. 258.2.5 ст. 258 Податкового Кодексу України, у разі несплати рентної плати або сплати її не в повному обсязі протягом шести місяців, контролюючі органи подають інформацію про платників рентної плати до органів, що видають дозволи на спеціальне водокористування, для вжиття до них заходів згідно із законом.

В свою чергу, статтею 55 Водного кодексу України визначено підстави для припинення права спеціального водокористування.

Згідно вказаної статті припинення права спеціального водокористування здійснюється шляхом анулювання дозволу на спеціальне водокористування.

Водночас, орган, що видав дозвіл на спеціальне водокористування, звертається до адміністративного суду з позовом про застосування заходу реагування у виді анулювання дозволу з підстав, зокрема, систематичної, протягом двох і більше податкових (звітних) періодів, несплати збору за спеціальне водокористування в установлені законом строки.

В даному випадку, як зазначалось вище, підставою для звернення Державного агентства водних ресурсів із позовом про анулювання дозволу на спеціальне водокористування, було надіслання Головним управлінням ДПС у Харківській області на адресу позивача листа від 04.05.2023 року №6896/5/20-40-04-01-10 (вх.№775/0/06-23 від 12.05.2023р.) із інформацією про несплату рентної плати ПКП "Джерело" та вжиття заходів відповідно до законодавства.

Згідно листа від 04.05.2023 року №6896/5/20-40-04-01-10 станом на 01.04.2023р. по ПКП "Джерело" значилась заборгованість по рентній платі за спеціальне використання води в сумі 87,42 тис.грн. та в сумі 9,89 тис.грн., яка виникла у зв`язку з несплатою узгоджених податкових зобов`язань.

Відповідач у відзиві на позов зазначив, що з дати отримання позову підприємством по рентній платі за спеціальне використання води сплачено 96.382 грн., що підтверджується платіжними інструкціями №820 від 13.07.2023р., №824, №826 від 17.07.2023р., №827 від 18.07.2023р., №№841-844 від 08.08.2023р., та 11.855,16 грн. по примусовому стягненню з розрахункового рахунку, що підтверджується виписками з розрахункового рахунку №155 від 10.04.2023р., №163 від 11.04.2023р., №350 від 2.06.2023р., №349 від 26.06.2023р.

Отже, всього ПКП "Джерело" сплачено податку по рентній платі за спеціальне використання води в загальній сумі 108.237,16 грн.

Відповідно до наданих на ухвалу суду від 22.02.2024р. даних інтегрованих карток платника податків ПКП «Джерело»:

- за кодом класифікації доходів бюджету 13020401 - надходження рентної плати за спеціальне використання води від підприємств ЖКГ заборгованість складала: станом на 12.07.2023 року - 88 484,58 грн, в тому числі за 1-4 квартали 2022 року - 7 207,89 грн.; станом на 29.02.2024 року - 2 403,83 грн. в тому числі за 1-4 квартали 2022 року - 0 грн.;

- за кодом класифікації доходів бюджету 13020100 - рентна плата за спецвикористання води (крім рентної плати за спецвикористання води водних об`єктів місцевого значення) заборгованість складала: станом на 12.07.2023 року - 10 753,75 грн, в т.ч. за 1-4 квартали 2022 року - 2 376,67 грн.; станом на 29.02.2024 року - 1 087,47 грн. в т.ч. за 1-4 квартали 2022 року - 0 грн.

Отже, на час розгляду даної справи заборгованість зі сплати рентної плати за 1-4 квартали 2022 року ПКП "Джерело" погашена у повному обсязі.

В свою чергу, відповідач не заперечував наявність заборгованості на час подання даного позову до суду, однак, вказував на те, що несплата збору на спеціальне водокористування обумовлена об`єктивними, незалежними від комунального підприємства, обставинами.

Суд вважає, що захід реагування у вигляді анулювання дозволу на спеціальне водокористування може бути вжитий як наслідок саме винних дій водокористувача, що полягають у недотриманні встановленого обов`язку щодо сплати рентних платежів.

Суд зауважує, що відповідно до статті 7 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» держава гарантує захист прав споживачів у сфері питної води, питного водопостачання та водовідведення шляхом: забезпечення кожної людини питною водою нормативної якості в межах науково обґрунтованих нормативів питного водопостачання..., зобов`язання підприємств питного водопостачання здійснювати заходи щодо забезпечення нормативів питного водопостачання та додержання державних стандартів у сфері питної води та питного водопостачання; задоволення потреб населення у питній воді шляхом пріоритетного розвитку систем централізованого питного водопостачання та водовідведення, створення резервних систем питного водопостачання.

Враховуючи викладені норми, та беручи до уваги, що відповідачем у повному обсязі погашена заборгованість по рентній платі за спеціальне використання води в сумі 87,42 тис.грн. та в сумі 9,89 тис.грн., яка значилась за підприємством станом на 01.04.2023р., що було підставою для звернення до суду з даним позовом, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для анулювання дозволу на спеціальне водокористування від 16.05.2019 №702/ХР/49д-19, виданого Печенізькому комунальному підприємству "Джерело".

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст. 72-78, 90, 211 КАС України, суд доходить висновку про відсутність підстав для анулювання дозволу на спеціальне водокористування від 16.05.2019 №702/ХР/49д-19, виданого Печенізькому комунальному підприємству "Джерело", у зв`язку з чим, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат по справі слід здійснити відповідно до ст.139 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, ст.ст.241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позов - залишити без задоволення.

Роз`яснити, що рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду); підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України, а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Старосєльцева