Справа № 523/15386/23
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2024-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2024 р.м. ОдесаСправа № 523/15386/23

Перша інстанція: суддя Мурманова І.М.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Турецької І. О.,

суддів Градовського Ю. М., Шеметенко Л. П.

за участі секретаря Алексєєвої Н. М.

позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення

В С Т А Н О В И В:

04 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (далі УПП в Одеській області), в якому просила скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 03 вересня 2023 року серії ЕАТ №7661493, передбаченого частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), в сумі 510 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з відсутністю відповідного складу, передбаченого частиною 1 статті 126 КУпАП.

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_1 указувала, що, відповідно до пункту 21.2 статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Ураховуючи обставини того, що вона, керуючи транспортним засобом, не порушувала вимоги Правил дорожнього руху, у неї не виник обов`язок пред`являти для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі Правила дорожнього руху), в тому числі, чинний страховий поліс.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 19 грудня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із аналізу вимог пункту 21.2 статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та вважав, що поліцейський має право вимагати у водія пред`явлення документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що така особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав) та безпосередньо при оформленні дорожньо-транспортної пригоди. У випадку, якщо поліцейський належним чином не зафіксував факту порушення особою Правил дорожнього руху, вимоги відповідної посадової особи про пред`явлення водієм документів, в тому числі страхового полісу є неправомірними.

У межах даної справи, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність належних доказів, з боку суб`єкта владних повноважень, щодо правомірності зупинення транспортного засобу, яким керувала позивачка та, відповідно, про незаконність винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за частиною 1 статті 126 КУпАП.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, УПП в Одеській області подало апеляційну скаргу.

У скарзі апелянт посилається на те, що суд неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Так, у доводах апеляції скаржник наполягає на тому, що позивачка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 126 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом за відсутності чинного страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинного внутрішнього електронного договору обов`язкового страхування.

Також, спираючись на постанову Верховного Суду від 16.08.2019 (справа №524/126/17), скаржник вважає, що відсутність доказів вчинення правопорушення або неоформлення матеріалів дорожньо-транспортної пригоди не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 126 КУпАП.

Позивачка не скористалась правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Представник апелянта в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Позивачка в судовому засідання проти доводів апеляції заперечила, просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Фактичні обставини справи свідчать про таке.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 03.09.2023 серії ЕАТ №7661493 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Зміст вказаної постанови свідчить про те, що 03.09.2023 о 22:38 год. в м. Одесі, по вул. Лиманній, 14, ОСОБА_1 керувала автомобілем CHEVROLET VOLT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , без чинного страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушила вимоги пункту 2.1 «ґ» Правил дорожнього руху.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляції, з огляду на таке.

За приписами статті 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - поліцейського або посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат «Зелена картка») або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на паперовому чи електронному носії або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), інші документи, що визначені законодавством.

Згідно пункту 2.1 «ґ» Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Приписами підпункту а пункту 2.4 Правил дорожнього руху встановлено, що на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 32 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі Закон №580-VIII) поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав).

Стаття 35 Закону №580-VIII містить перелік випадків у яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби, в тому числі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху або, якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

Частина 3 статті 35 Закону №580-VIII передбачає, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Частина 1 статті 126 КУпАП встановлює, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, -

тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Водночас, відповідно до пункту 21.2 статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 №1961-IV контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Аналіз викладених норм законодавства дає підстави дійти висновку, що поліцейський має право зупиняти транспортні засоби у конкретно визначених законом випадках.

Що стосується пред`явлення полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» чітко визначає, що контроль за його наявністю здійснюється у двох випадках:

- при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху;

- при оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У межах даної справи, суб`єкт владних повноважень не надав доказів, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, порушила Правила дорожнього руху або поліцейським оформлювались матеріали дорожньо-транспортної пригоди за участі позивачки.

У зв`язку з цим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність складення поліцейським постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 03 вересня 2023 року серії ЕАТ №7661493, передбаченого частиною 1 статті 126 КУпАП.

Слід також вказати, що Верховний Суд у постановах від 15.03.2019 (справа №686/11314/17) та від 22.10.2019 (справа №161/7068/16-а) сформував правовий висновок, який полягає у тому, якщо поліцейський належним чином не зафіксував факту порушення особою Правил дорожнього руху, вимоги відповідної посадової особи про пред`явлення страхового полісу є неправомірними.

Щодо посилання скаржника на постанову Верховного Суду від 16.08.2019 (справа №524/126/17), колегія суддів вважає, що дана справа за позовом ОСОБА_1 не є релевантною до справи, яка розглядалась Верховним Судом, оскільки суд касаційної інстанції установив, що причиною зупинки транспортного засобу було порушення пункту 9.4 Правил дорожнього руху, а саме: позивач не увімкнув покажчик повороту при зміні напрямку руху.

Підсумовуючи викладене та враховуючи те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, є всі підстави, відповідно до статті 316 КАС України, для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Стаття 272 КАС України встановлює особливості оскарження даної категорії справ та встановлює, що судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись статтями: 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Ю. М. Градовський

суддя Л. П. Шеметенко