Справа № 600/292/24-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

15 березня 2024 р. м. Чернівці Справа № 600/292/24-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Брезіна Т.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву відповідача про закриття провадження в адміністративній справі та заяву позивача про залишення без розгляду позову в частині позовних вимог в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд винести рішення, яким:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати солдату ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до пунктів 1, 1-1, 1-2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. №168 в розмірі 100000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні та перебування у відпустці дня лікування за період з 26.08.2023 р. по 28.01.2024 р.;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити солдату ОСОБА_1 додаткову винагороду відповідно до пунктів 1, 1-1, 1-2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. №168 в розмірі 100000 грн з розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні та перебування у відпустці для лікування за період з 26.08.2023 р. по 28.01.2024 р.

Судом відкрито провадження у справі та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження.

28.02.2024 року відповідачем подано до суду відзив на позов, в якого заявлено клопотання про закриття провадження у справі, у зв`язку із тим, що 27.02.2024 р. позивачу було нараховано та виплачено всі належні кошти у розмірі 495677,43 гривень. Таким чином, відповідач стверджує, що наразі відсутній спір між сторонами.

14.03.2024 р. позивач подав до суду заяву про зміну позовних вимог, у зв`язку із добровільним виконанням відповідачем п. 3 прохальної частини позову. Водночас, позивач зазначає, що нарахування і виплата коштів відбулась несвоєчасно, а із затримкою у продовж 6 місяців і лише після звернення до суду з даним позовом, а тому вважає, що повне відновлення його прав неможливе без визнання дій та бездіяльності відповідача протиправними.

Суд вважає за можливе та доцільне розглянути клопотання відповідача про закриття провадження в адміністративній справі та заяву позивача про залишення без розгляду позову в частині позовних вимог без учасників справи на підставі наявних в ній матеріалів в порядку письмового провадження, що відповідає вимогам п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши клопотання відповідача про закриття провадження у справі, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Згідно з п. 8 ч.1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Суд звертає увагу, що предметом спору в даній справі є оскарження бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати солдату ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до пунктів 1, 1-1, 1-2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. №168 в розмірі 100000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні та перебування у відпустці дня лікування за період з 26.08.2023 р. по 28.01.2024 р.

Судом встановлено, що після відкриття провадження по справі 27.02.2024 р. відповідачем виплачено належні позивачу кошти додаткової винагороди пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні та перебування у відпустці для лікування. Вказана обставина визнається позивачем.

Суд наголошує, що зміст предмету спору є порушення права позивача на отримання додаткової винагороди пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні та перебування у відпустці для лікування, що зумовило необхідність звернення до суду із цим позовом. Самостійне ж виправлення відповідачем цього порушення вказує на досягнення позивачем бажаного результату в цій частині.

Інших вимог зобов`язального характеру, окрім зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити позивачу додаткову винагороду за час перебування на стаціонарному лікуванні та перебування у відпустці для лікування, позивачем не заявлено.

Зазначені обставини прямо впливають на обсяг обов`язків, які можуть бути покладені рішенням суду на відповідача за результатами вирішення адміністративного позову.

Зі змісту п. 8 ч.1 ст. 238 КАС України випливає, що провадження у справі на підставі даного положення ч. 1 ст. 238 КАС України може бути закритим за наявності таких обов`язкових умов: виправлення суб`єктом владних повноважень у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності порушень; відсутності підстав вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Таким чином, суд встановив, що після відкриття провадження в даній справі відповідачем виправлено самостійно допущену бездіяльність, а також у суду відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

На підставі вказаного суд дійшов висновку, що наявні підстави для закриття провадження в даній справі.

Доводи позивача про те, що повне відновлення його прав неможливе без визнання дій та бездіяльності відповідача протиправними, оскільки нарахування і виплата коштів відбулась несвоєчасно, а із затримкою у продовж 6 місяців і лише після звернення до суду з даним позовом, суд вважає безпідставним. Суд наголошує, що предметом спору була бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати додаткової винагороди пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні та перебування у відпустці для лікування, а не правовідносини пов`язані із несвоєчасною виплатою позивачу вказаних коштів. Порушення строків виплати грошового забезпечення позивача не підлягають встановленню у цьому спорі, оскільки виникли після усунення обставин, які слугували підставою для звернення до суду з даним позовом, однак вказані дій відповідача можуть бути предметом нового спору.

Щодо заяви позивача про залишення позову без розгляду в п. 3 прохальної частини позову зобов`язального характеру, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Тобто, захист порушеного права у випадку оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень передбачає відповідний спосіб відновлення порушеного права шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії. Таким чином, заявлення позивачем у позові лише вимогу про бездіяльність, без вимоги про зобов`язання відповідача вчинити певні дії, виключає можливість захистити порушене право, при тому, що такий спосіб не передбачений ст. 5 КАС України.

Суд наголошує, що єдиним способом відновлення порушеного права у спірних правовідносинах, у випадку визнання судом протиправної бездіяльності, було б зобов`язання відповідача вчинити дії щодо нарахування та виплати позивачу додаткову винагороду пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні та перебування у відпустці для лікування. Однак суд встановив, що право позивача було відновлене самостійно відповідачем, а провадження по справі підлягає закриттю, у зв`язку із відсутністю предмету спору. Таким чином, доводи позивача про необхідність залишення позову в частині позовних вимог без розгляду, а в частині оскарження бездіяльності відповідача розгляду по суті, суд вважає помилковими, а тому відмовляє у задоволенні поданої заяви.

На підставі наведеного та керуючись статтями 9, 143, 189, 238, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Клопотання представника відповідача про закриття провадження в адміністративній справі задовольнити повністю.

2. Закрити провадження в адміністративний справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії.

3. Відмовити у задоволенні заяви позивача про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог.

Згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на ухвалу подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя Т.М. Брезіна