Справа № 160/25485/23
Суддя: Бухтіярова Марина Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бухтіярової М.М.,
розглянувши за правилами загального позовного провадження (у письмовому проваджені) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач), в якій позивач просить:
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що він 02.07.2021 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Разом із заявою були надані довідки, які уточнюють особливо шкідливі та особливо важкі умови праці, зайнятість яких надає право на пенсію за віком на пільгових умовах, видані ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат». З 17.06.2021 було призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1. В подальшому, позивач звернувся до відповідача із заявою з питань пенсійного забезпечення. 02.02.2023 від відповідача отримано відповідь, в якій повідомлено, що у зв`язку з обмеженим допуском спеціалістів відділу контрольно-перевірочної роботи до перевірок перевірка довідок запланована на лютий 2023 року. Після проведення перевірки пенсійну справу буде переглянуто, розглянути питання щодо надання копій документів, розпорядження та розрахунку стажу можливо буде після перегляду пенсійної справи згідно акту перевірки. Однак, 21.06.2023 відповідачем надано копію розрахунку стажу, із якого вбачається, що періоди роботи з 20.10.1999 по 24.12.2001, з 25.12.2006 по 28.12.2006 та з 29.12.2011 по 25.12.2012 не зараховано до пільгового стажу роботи. Позивач не погоджується з таким розрахунком пенсії, вважає, що відповідачем безпідставно не зараховано до пільгового стражу за Списком №1 періоди його роботи у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» з 20.10.1999 по 24.12.2001, з 25.12.2006 по 28.12.2006 та з 29.12.2011 по 25.12.2012, оскільки вони належним чином підтверджені записами в трудовій книжці та довідками про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки, або відповідних записів. Крім того, робочі місця атестовані підприємством за Списком №1, що підтверджується відповідними постановами. За таких обставин, дії відповідача є протиправними, що порушують його право на належне пенсійне забезпечення, у зв`язку з чим звернувся до суду із цим позовом.
Цією ж ухвалою суду витребувано у відповідача у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області засвідчену належним чином копію пенсійної справи ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), розрахунку його страхового стажу (в тому числі пільгового) на дату звернення 02.07.2021.
Відповідачем не надано витребуваних ухвалою суду від 12.10.2023 доказів, відзиву на позовну заяву також не подано.
Ухвалою від 11.12.2023 постановлено розгляд адміністративної справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 08.01.2024.
Цією ж ухвалою суду повторно витребувано у Відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області засвідчену належним чином копію пенсійної справи ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), розрахунку його страхового стажу (в тому числі пільгового) на дату звернення 02.07.2021.
Копія ухвали суду разом із судовими повістками про виклик в суд надіслані сторонам.
У підготовче засідання 08.01.2024 сторони не з`явились з урахуванням належного повідомлення про дату, час та місце судового засідання, у зв`язку із чим підготовче засідання відкладено.
10.01.2024 відповідачем подано клопотання про долучення до матеріалів справи копію пенсійної справи позивача.
У підготовче засідання 19.01.2024 сторони не з`явились з урахуванням належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи. У зв`язку із необхідністю витребування доказів направлення відзиву позивачу підготовче засідання відкладено.
22.01.2024 відповідачем подано клопотання про долучення до матеріалів справи доказів направлення відзиву позивачу.
У підготовче засідання 09.02.2024 сторони не з`явились з урахуванням належного повідомлення про дату, час та місце судового засідання.
Ухвалою суду від 09.02.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 29.02.2024.
12.02.2024 від представника позивача надійшла заява про проведення судового засідання, призначеного на 09.02.2024 на 10:30, за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
19.02.2024 від відповідача надійшло клопотання, в якому просив долучити до справи витяг з пенсійної справи позивача.
У судове засідання 29.02.2024 сторони не з`явились з урахуванням належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи.
Відповідно до положень частини 9 статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом (пункт 10 частини першої статті 4 КАС України).
Керуючись приписами пункту 10 частини першої статті 4 та частиною 9 статті 205 КАС України, подальший розгляд справи судом вирішено здійснювати у порядку письмового провадження.
Враховуючи, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, фіксування судового засідання відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий 22 квітня 1997 Заводським РВ Дніпродзержинського МУ УМВС України в Дніпропетровській області; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
02.07.2021 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком.
До заяви про призначення пенсії позивачем надавались довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 24.06.2021 №023-1483, №023-1484, №023-1485, №023-1486, №023-1487, видані ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат».
З 17.06.2021 позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
з 01.07.1992 по 10.03.1994 список №1 01 рік 08 місяців 10 днів;
з 11.03.1994 по 20.12.1994 список №1 0 років 09 місяців 10 днів;
з 01.01.1995 по 29.12.1996 список №1 01 рік 11 місяців 29 днів;
з 01.01.1997 по 26.02.1997 список №1 0 років 01 місяць 26 днів;
з 20.04.1999 по 19.10.1999 список №1 0 років 06 місяців 0 днів;
з 25.12.2001 по 31.12.2003 список №1 02 роки 0 місяців 07 днів;
з 01.01.2004 по 24.12.2006 список №1 02 роки 11місяців 24 дні;
з 29.12.2006 по 28.12.2011 список №1 05 років 0 місяців 0 днів;
з 26.12.2012 по 31.01.2014 список №1 01 рік 01 місяць 6 днів;
з 02.02.2014 по 27.07.2017 список №1 03 роки 05 місяців 26 днів;
з 04.01.2020 по 29.12.2020 список №1 0 років 11 місяців 26 днів;
з 01.01.2021 по 31.03.2021 список №1 0 років 03 місяці 0 днів.
27.01.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України (Відділ обслуговування громадян №8 (сервісний центр)) в Дніпропетровській області із заявою, в якій просив надати інформацію щодо зарахованих до пільгового стажу періодів роботи (а.с.26).
06.03.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області складено акт за результатами проведення перевірки достовірності та обґрунтованості видачі довідки для призначення (перерахунку) пенсії №0400-011002-1/4086.
В акті зазначено, що при перевірці довідок про пільговий стаж роботи від 24.06.2021 №023-1484, №023-1485, №023-1486, №023-1487 за період 01.07.1992 по 27.07.2017 встановлено не вірне відображення періоду роботи в довідці про пільговий стаж роботи від 24.06.2021 №023-1484. ОСОБА_1 був звільнений 26.02.2997 з посади, мовою оригіналу «обработчик поверхностных пороков метала, цех Новопрокатный, распоряжение об увольнении от 27.02.1997 №183». Прийнятий на зазначену посаду був 20.04.1999 «распоряжение о прийме от 12.03.1999 №308». Рекомендовано надати нову довідку про пільговий стаж роботи використавши матеріали перевірки. Інформація, зазначена в довідках про пільговий стаж роботи від 24.06.2021 №023-1483 відповідає первинним документам.
19.06.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою, в якій просив надати роз`яснення, чому після акту зустрічної перевірки №0400-011002-1/4086 пільговий стаж став меншим.
з 01.07.1992 по 10.03.1994 список №1 01 рік 08 місяців 10 днів;
з 11.03.1994 по 20.12.1994 список №1 0 років 09 місяців 10 днів;
з 01.01.1995 по 29.12.1996 список №1 01 рік 11 місяців 29 днів;
з 01.01.1997 по 26.02.1997 список №1 0 років 01 місяць 26 днів;
з 20.04.1999 по 19.10.1999 список №1 0 років 06 місяців 0 днів;
з 25.12.2001 по 31.12.2003 список №1 02 роки 0 місяців 07 днів;
з 01.01.2004 по 24.12.2006 список №1 03 роки 0 місяців 0 днів;
з 29.12.2006 по 28.12.2011 список №1 05 років 1 місяць 0 днів;
з 26.12.2012 по 31.01.2014 список №1 01 рік 02 місяць 0днів;
з 02.02.2014 по 27.07.2017 список №1 03 роки 06 місяців 0 днів;
з 04.01.2020 по 29.12.2020 список №1 1 рік 0 місяців 0 днів;
з 01.01.2021 по 31.03.2021 список №1 0 років 03 місяці 0 днів.
Не погодившись з не зарахуванням до пільгового стажу за Списком №1 періодів роботи з 20.10.1999 по 24.12.2001, з 25.12.2006 по 28.12.2006 та з 29.12.2011 по 25.12.2012, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України).
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (в редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин).
Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Відповідно до частини першої статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Частина третя статті 4 Закону № 1058-IV визначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.
Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Частиною 1 статті 26 Закону №1058 визначено умови призначення пенсії за віком, відповідно до якої особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.
Відповідно до абзаців першого, другого пункту 2 розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
Статтею 114 Закону № 1058-IV врегульовані питання щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.
Так, згідно з частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до абзацу першого пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
При цьому, за відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 23 років 6 місяців у чоловіків і не менше 18 років 6 місяців у жінок
Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 1058-IV №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина друга статті 24 Закону №1058-IV).
Відповідно до частини третьої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.
За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.
За приписами статті 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно із пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637), визначено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 зазначеного Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників визначені пунктом 20 Порядку № 637, згідно з яким у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.
З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок №383). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Відповідно до положень пунктів 2, 3 Порядку №383 під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.
При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).
Суд зазначає, що в період з 22.08.1956 року по 25.01.1991 року при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовувалися Списки № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173.
У період з 26.01.1991 року по 10.03.1994 року при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовувалися Списки № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР №10 від 26 січня 1991 року.
З 11.03.1994 року по 16.01.2003 року вже діяли Списки виробництв, робіт; професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію на пільгових умовах, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.
У період з 17.01.2003 року по 24.06.2016 року діяли Списки виробництв, робіт; професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію на пільгових умовах, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36.
Починаючи з 03.08.2016 року, діють Списки виробництв, робіт; професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію на пільгових умовах, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 року № 461.
Системний аналіз наведених норм права свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Таким чином, довідка уточнюючого характеру може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка чи відповідні записи у трудовій книжці.
В ході судового розгляду встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 з 17.06.2021.
У межах спірних правовідносинах позивачем заявлено позовні вимоги щодо не зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 періодів роботи з 20.10.1999 по 24.12.2001, з 25.12.2006 по 28.12.2006 та з 29.12.2011 по 25.12.2012.
Відповідно до розрахунків, які містяться в матеріалах справи, спірні періоди зараховані відповідачем до загального страхового стажу, однак не до пільгового за Списком №1.
Як вбачається з трудової книжки серії НОМЕР_3 від 31.07.1989, позивач у спірні періоди працював на наступних посадах:
- з 20.04.1999 по 27.07.2017 оброблювачем поверхневих дефектів металу ВАТ «Дніпровського металургійного комбінату імені Ф.Е. Дзержинського» (записи 13-23).
Суд зазначає, що трудова книжка позивача в частині періодів оформлена у відповідності до вимог законодавства, в трудовій книжці містяться відомості про роботу позивача оброблювачем поверхневих дефектів металу, вказані записи вчинені на підставі розпоряджень по підприємству про прийняття на роботу, переведення та звільнення, засвідчені печатками підприємства, в трудовій книжці також містяться відомості про атестацію робочого місця за Списком №1, про перейменування підприємства.
Відповідачем не обґрунтовано причин не врахування записів трудової книжці в частині спірного періоду.
За результатами перевірки складено акт перевірки достовірності та обґрунтованості видачі довідки для призначення пенсії від 06.03.2023 №0400-011002-1/4086, яку проведено з відома ліквідатора ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» ОСОБА_2 , за змістом якого при перевірці довідок про пільговий стаж роботи від 24.06.2021 №023-1484, №023-1485, №023-1486, №023-1487 за період 01.07.1992 по 27.07.2017 встановлено не вірне відображення періоду роботи в довідці про пільговий стаж роботи від 24.06.2021 №023-1484, у зв`язку із чим рекомендовано надати нову довідку про пільговий стаж роботи використавши матеріали перевірки.
При цьому, як вбачається з акту, перевіркою та обґрунтованості видачі довідок для призначення пенсії від 24.06.2021 №023-1483, №023-1485, №023-1486, №023-1487 порушень не встановлено, а в внаслідок виявлення невірного відображення роботи позивача в довідці про пільговий стаж роботи від 24.06.2021 №023-1484, рекомендовано надати нову довідку про пільговий стаж роботи, використавши матеріали перевірки.
Довідка від 04.04.2023 №023-389 видана на підставі: особової картки, штатного розпису, контрольних табелів фактично відпрацьованого часу, технології виробництва. Додаткова інформація: постанова «Про атестацію робочих місць за умовами праці» № 813 від 20.10.1994, № 1269 від 25.12.2001р. Листи Головного держексперта області за умовами праці №14/1-121 від 26.10.1999р., № 14/1-261 від 27.12.2000р. про подовження строку дії постанови № 813 от 20.10.1994р. «Про атестацію робочих місць за умовами праці» до 31.12.2001р.
Також, відповідно до довідки Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» №023-1486 від 24.06.2021 (а.с.33), зауважень щодо якої акт від 06.03.2023 №0400-011002-1/4086 не містить жодних зауважень, вона видана ОСОБА_1 , 1971 р.н., про те, що він працював повний робочий день в Публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат» в новопрокатному цеху, в прокатному цеху, за періоди з 16.01.2003 по 29.02.2016 та з 01.03.2016 по 02.08.2016 у прокатному виробництві за професією, посадою оброблювач поверхневих дефектів металу, що передбачена Списком №1 розділ ІІІ підрозділ 3а, код КП: 3.3а., постанови КМУ №36 від 16.01.2003.
Довідка від 24.06.2021 №023-1486 видана на підставі: особової картки, штатного розпису, контрольних табелів фактично відпрацьованого часу, технології виробництва. Додаткова інформація: робочі місця атестовані. Постанова по комбінату «Про атестацію робочих місць за умовами праці» № 1269 від 25.12.2001р., №992 від 29.12.2006р. Листи Головного держексперта області за умовами праці №003/07-1-406 від 29.11.2011р. про продовження строку дії постанови №992 від 29.12.2006 до 29.12.2012р., Постанова по комбінату «Про результати атестації робочих місць за умовами праці працівників новопрокатного цеху» №659 від 26.12.2012 р., Постанова по комбінату «Про внесення змін в додаток 1до постанови від 26.12.2012 №659 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці працівників ново прокатного цеху» №221 від 30.04.2013р., Постанова по комбінату «Про результати атестації робочих місць за умовами праці працівників новопрокатного цеху» №145 від 23.06.2016р.
Суд зазначає, що вказані уточнюючі довідки містять всі необхідні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах для підтвердження спеціального трудового стажу (періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, відомостей про атестацію робочого місця), а також містять підписи уповноважених осіб та печатку підприємства та є чинними, доказів протилежного матеріали справи не містять.
З урахуванням викладеного, а також записів в трудовій книжці в частині спірного періоду та відомостей з довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 04.04.2023 №023-389 та 24.06.2021 №023-1486 у їх сукупності підтверджено зайнятість позивача повний робочий день в прокатному виробництві оброблювачем поверхневих дефектів металу, що передбачена Списком №1, у період з 11.03.1994 по 26.02.1997, з 20.04.1999 по 15.01.2003, з 16.01.2003 по 29.02.2016 та з 01.03.2016 по 02.08.2016.
Однак, такі періоди частково зараховано позивачем до пільгового стажу за Списком №1.
В якості підстави для відмови у зарахуванні до пільгового стажу за Списком №1 періодів роботи позивача з 20.10.1999 по 24.12.2001, з 25.12.2006 по 28.12.2006 та з 29.12.2011 по 25.12.2012 відповідачем у відзиві зазначено про те, що у вказані періоди підприємством не проводилась атестація робочого місця на посаді, на якій працював позивач.
Суд критично ставиться до означеної позиції відповідача, оскільки на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці.
Обов`язок щодо проведення атестації робочих місць законодавцем покладено на керівників підприємств.
Суд вважає за необхідне зауважити, що атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України 01 серпня 1992 року №422 (далі - Порядок №442), та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).
Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.
Згідно з пунктом 4 Порядку № 442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.
Статтею 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено адміністративну відповідальність керівників суб`єктів господарювання.
Так, за порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
У разі, якщо не проведення атестації мало своїм наслідком заподіяння шкоди здоров`ю працівнику, керівник підприємства може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за статтею 271 Кримінального кодексу України.
Атестація робочих місць відповідно до Порядку № 442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.
За змістом пунктів 8 та 9 Порядку № 442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.
Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.
При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №1 чи Списку 2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.
У спірному випадку згідно із відомостями у трудовій книжці позивача та у довідках про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 04.04.2023 №023-389 та 24.06.2021 №023-1486 у них містяться інформація про атестацію робочого місця позивача.
Відповідачем не спростовано тої обставини, що жодних змін в організації роботи за робочим місцем позивача, змін у назві професії, колі службових обов`язків з моменту первинної атестації 1994 до наступної атестації не відбувалось.
За таких обставин, відмовляючи позивачу у зарахуванні спірних періодів його трудової діяльності до пільгового стажу за Списком №1, відповідач діяв протиправно.
При цьому, право позивача порушено з дати призначення пенсії, тобто з 17.06.2021, тому з метою відновлення порушеного права суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 періодів роботи позивача в прокатному виробництві оброблювачем поверхневих дефектів металу з 20.10.1999 по 24.12.2001, з 25.12.2006 по 28.12.2006 та з 29.12.2011 по 25.12.2012, у зв`язку із чим здійснити перерахунок пенсії з дати її призначення з 17.06.2021 та виплату з урахуванням раніше проведених платежів.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За змістом положень частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем не доведено правомірності своїх дій у спірних правовідносинах.
Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.
Частиною першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Зважаючи на викладене, судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду з цією позовною заявою у розмірі 1073,60 грн., підлягають стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 9, 72-90, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя М.М. Бухтіярова