Справа № 460/17266/23
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2024-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючий-суддя Довга О.І.,
суддя Глушко І.В.,
суддя Запотічний І.І.
В С Т А Н О В И В:
18.07.2023 позивач звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області, в якому просив: визнати протиправною відмову відповідача прийняти декларацію про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації; зобов`язати відповідача повторно розглянути звернення позивача щодо прийняття декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації з врахуванням висновків суду.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2023 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною відмову Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області щодо прийняття декларації ОСОБА_1 про відмову від іноземного громадянства російської федерації. Зобов`язано Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області прийняти подану 27 червня 2023 року ОСОБА_1 декларацію про відмову від іноземного громадянства.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.02.2024 року апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області задоволено частково. Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2023 року у справі №460/17266/23 скасовано в частині зобов`язання Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області прийняти подану 27 червня 2023 року ОСОБА_1 декларацію про відмову від іноземного громадянства та прийняти в цій частині нове рішення, яким адміністративний позов задоволено частково. Зобов`язано Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 щодо прийняття декларації про відмову від іноземного громадянства, з урахуванням правової позиції викладеної судом та прийняттям відповідного рішення. В решті рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2023 року у справі №460/17266/23 залишено без змін.

04.03.2024 представник позивача - Тарасенко Дар`я Юріївна звернулась до Восьмого апеляційного адміністративного суду із заявою про ухвалення додаткової постанови, якою просила стягнути з Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області на користь ОСОБА_1 судові витрати, що складаються з витрат на послуги адвоката з представництва інтересів позивача під час розгляду апеляційної скарги Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2023 року у справі № 460/17266/23 - в сумі 5000,00 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність прийняти додаткову постанову з цього питання, зважаючи на наступне.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частин першої та сьомої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно із частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Стаття 134 КАС України передбачає, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частина 7 статті 139 КАС України передбачає, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, про здійснення відшкодування витрат на правничу допомогу позивачем було заявлено у відзиві на апеляційну скаргу, який подано до суду 29.01.2024 року.

Відповідно до статей 1, 30 Закону України від 5 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Оглядаючи матеріали справи, апеляційний суд зазначає наступне.

11 липня 2023 року між позивачем та адвокатом було укладено договір № 11/07/23 про надання правової допомоги адвокатом.

19 січня 2024 року між позивачем та адвокатом було підписано додаток № 2 до договору № 11/07/23, відповідно до якого Клієнт доручає, а Адвокат приймає на себе зобов`язання щодо представництва інтересів Клієнта в суді апеляційної інстанції під час розгляду апеляційної скарги відповідача на рішення суду по справі №460/17266/23. Гонорар Адвоката за надання зазначених послуг становить 5000 (п`ять тисяч) грн. Гонорар має бути сплачений протягом 15 днів з дня підписання додатку. У випадку необхідності участі Адвоката в суді касаційної інстанції, сторони погоджують гонорар додатково. Додатково Клієнт має компенсувати Адвокатові витрати, пов`язані з виконанням зазначеного доручення, в тому числі поштові витрати, на підставі виставленого Адвокатом рахунка.

Послуги адвоката були оплачені 26.01.2024 року.

З детального опису робіт (послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги у суді апеляційної інстанції встановлено, що адвокатом були надані клієнту юридичні послуги згідно наступного переліку: ознайомлення з апеляційною скаргою та ухвалою суду про відкриття апеляційного провадження у справі № 460/17266/23 (1 год.); складання відзиву на апеляційну скаргу (1,5 год.).

При визначенні суми відшкодування колегія суддів виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ), присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 р. у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 р. у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 р. у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 р. у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При цьому, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За таких обставин колегія суддів вважає, що відшкодуванню підлягають судові витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн, оскільки такий розмір витрат є цілком обґрунтованим, а також співмірний з виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Отже, понесені позивачем витрати на правничу допомогу підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у справі - Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області в розмірі 2500,00 грн.

З врахуванням наведеного вище колегія суддів дійшла висновку про необхідність прийняття додаткового судового рішення та часткового задоволення заяви представника позивача.

Керуючись статтями 139, 252, 310, 325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника позивача Тарасенко Дар`ї Юріївни задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області () витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2500,00 грн. (одну тисячу гривень).

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. В. Глушко
І. І. Запотічний