Справа № 120/15998/23
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2024-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

14 березня 2024 р. Справа № 120/15998/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Яремчука Костянтина Олександровича, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з позовною заявою в інтересах ОСОБА_1 звернулася його представниця до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представниця позивача зазначила, що 24 серпня 2023 року ОСОБА_2 звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Проте рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 63 від 31 серпня 2023 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Представниця позивача вважає таке рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, у зв`язку із чим звернулася до суду із цим позовом з вимогою зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії, зарахувавши до пільгового стажу позивача періоди його роботи з 05 вересня 1988 року по 23 травня1991 року, з 01 січня 2000 року по 06 травня 2000 року, з 17 травня 2022 року по 19 червня 2023 року - за списком № 1, а періоди роботи з 17 травня 2000 року по 31 грудня 2000 року, з 01 січня 2001 року по 31 грудня 2001 року, з 01 січня 2002 року по 08 січня 2022 року, з 15 січня 2002 року по 31 грудня 2002 року, з 01 січня 2003 року по 28 січня 2003 року, з 03 лютого 2003 року по 30 вересня 2008 року та з 02 липня 2018 року по 28 лютого 2022 року - за списком № 2.

Ухвалою від 23 жовтня 2023 року вказану позовну заяву залишено без руху у зв`язку із несплатою позивачем судового збору.

На виконання вимог ухвали від 23 жовтня 2023 року представницею позивача подано до суду квитанцію від 24 жовтня 2023 року, якою підтверджується сплата судового збору в необхідному розмірі.

Ухвалою від 30 жовтня 2023 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Цією ж ухвалою встановлено відповідачу 15-денний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Згідно з частиною 1 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система.

Відповідно до частини 7 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Так, копію ухвали про відкриття провадження в адміністративній справі від 30 жовтня 2023 року надіслано відповідачу на офіційну електронну адресу 30 жовтня 2023 року о 18 год. 31 хв., що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, яка міститься в матеріалах справи.

Проте у встановлений судом строк відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву.

А тому на підставі частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд дійшов висновку справу вирішувати за наявними матеріалами.

11 грудня 2023 року представником відповідача подано до суду клопотання про закриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 14 березня 2024 року клопотання про закриття провадження у справі залишено без задоволення.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

24 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 31 серпня 2023 року № 63 позивачеві відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зі змісту цього рішення слідує, що ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю у нього необхідного пільгового стажу.

Так, до пільгового стажу позивача за списком № 1 не зараховано період його роботи з 17 травня 2022 року по 30 травня 2022 року відповідно до довідки № С3/980/319 від 16 серпня 2023 року за професією слюсар-ремонтник 5 розряду дільниці сервісного обслуговування устаткування рудозбагачувальної фабрики цеху сервісного обслуговування ЦГЗК, оскільки вказана професія та фабрика відсутні в переліку посад до наказу про атестацію робочих місць № 751 від 25 вересня 2017 року. Цим рішенням встановлено, що стаж заявника на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 становить 3 роки 7 місяців 28 днів, а стаж роботи за списком № 1- 3 роки 9 місяців 19 днів.

Окрім того, оскаржуваним рішенням до страхового стажу не зараховано період проходження військової служби, періоди роботи відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 та період навчання.

Водночас у позовній заяві йдеться лише про оскарження рішення пенсійного органу з підстав незарахування до пільгового стажу позивача періодів його роботи з 05 вересня 1988 року по 23 травня1991 року, з 01 січня 2000 року по 06 травня 2000 року, з 17 травня 2022 року по 19 червня 2023 року - за списком № 1, а також періодів роботи з 17 травня 2000 року по 31 грудня 2000 року, з 01 січня 2001 року по 31 грудня 2001 року, з 01 січня 2002 року по 08 січня 2022 року, з 15 січня 2002 року по 31 грудня 2002 року, з 01 січня 2003 року по 28 січня 2003 року, з 03 лютого 2003 року по 30 вересня 2008 року та з 02 липня 2018 року по 28 лютого 2022 року - за списком № 2, а тому суд надаватиме правову оцінку рішення, що оскаржується, лише в цій частині.

Визначаючись із заявленими позовними вимогами, суд зважає на таке.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частиною 1 статті 114 Закону № 1058-IV передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статі 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відтак право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України мають чоловіки після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, а за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, - чоловіки після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Як слідує зі змісту позовної заяви, предметом оскарження у такій визначено рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 63 від 31 серпня 2023 року.

З метою відновлення порушених прав позивача заявлено також вимогу щодо зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу періоди його роботи з 05 вересня 1988 року по 23 травня 1991 року, з 01 січня 2000 року по 06 травня 2000 року, з 17 травня 2022 року по 19 червня 2023 року - за списком № 1, а також періоди роботи з 17 травня 2000 року по 31 грудня 2000 року, з 01 січня 2001 року по 31 грудня 2001 року, з 01 січня 2002 року по 08 січня 2022 року, з 15 січня 2002 року по 31 грудня 2002 року, з 01 січня 2003 року по 28 січня 2003 року, з 03 лютого 2003 року по 30 вересня 2008 року та з 02 липня 2018 року по 28 лютого 2022 року - за списком № 2.

Водночас зі змісту оскаржуваного рішення слідує, що позивачу не зараховано до пільгового стажу за списком № 1 лише період його роботи з 17 травня 2022 року по 30 травня 2022 року відповідно до довідки № С3/980/319 від 16 серпня 2023 року за професією слюсар-ремонтник 5 розряду, дільниці з сервісного обслуговування устаткування рудозбагачувальної фабрики, сервісного обслуговування ЦГЗК, оскільки така професія та фабрика відсутні в переліку посад до наказу про атестацію робочих місць № 751 від 25 вересня 2017 року. Таким рішенням встановлено, що пільговий стаж ОСОБА_1 за списком № 1 становить 3 роки 9 місяців 19 днів, а за списком № 2 - 3 роки 7 місяців 28 днів.

Щодо незарахування до пільгового стажу періоду роботи ОСОБА_1 з 17 травня 2022 року по 30 травня 2022 року, то суд зважає на таке.

Відповідно до пунктів 3 - 5 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 затверджено Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці (далі - Порядок № 442).

Відповідно до пункту 6 Порядку № 442 атестація робочих місць передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до пункту 8 та 9 Порядку № 442 відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінсоцполітики разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Із системного аналізу наведених норм слідує, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1 або у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Таких висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 20 вересня 2023 року за результатами розгляду справи № 620/2611/20.

На реалізацію зазначених вище приписів Порядку № 442 товариством з обмеженою відповідальністю "Метінвест-Промсервіс" проведено атестацію робочих місць на підприємстві, про що видано відповідний наказ від 25 вересня 2017 року № 751.

Відповідно до пункту 1 цього наказу вирішено затвердити перелік виробництв, робіт, цехів, професій і посад, зайнятість на яких дає право на пільгове пенсійне забезпечення за списками № 1 та № 2 (додаток 1 до цього наказу).

Згідно з додатком № 1 до наказу від 25 вересня 2017 року до переліку виробництв, робіт, цехів, професій та посад, зайнятість на яких дає право на пільгове пенсійне забезпечення за списком № 1, віднесено зокрема професію слюсар черговий і слюсар з ремонту обладнання.

Тобто за результатами проведеної атестації на товаристві з обмеженою відповідальністю "Метінвест-Промсервіс" до професії, зайнятість на якій дає право на пільгове пенсійне забезпечення за списком № 1, віднесено професію слюсаря з ремонту обладнання.

Водночас із запису № 33 трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 слідує, що він працював у товаристві з обмеженою відповідальністю "Метінвест-Промсерівс" за професією слюсар-ремонтник 5 розряду дільниці з сервісного обслуговування устаткування рудозабезпечувальної фабрики цеху обслуговування ЦГЗК філії № 2 у місті Кривий Ріг, що, на переконання суду, дає право позивачу для зарахування періоду його трудової діяльності з 17 травня 2022 року по 30 травня 2022 року до пільгового стажу за списком № 1.

Отже, рішення відповідача про відмову в призначенні позивачу пенсії слід визнати протиправним та скасувати в частині відмови в призначенні пенсії з підстав незарахування до пільгового стажу періоду роботи з 17 травня по 30 травня 2022 року.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву позивача, зарахувавши при цьому до пільгового стажу періоди роботи позивача з 05 вересня 1988 року по 23 травня 1991 року, з 01 січня 2000 року по 06 травня 2000 року, з 31 травня 2022 року по 19 червня 2023 року - за списком № 1, а періоди роботи з 17 травня 2000 року по 31 грудня 2000 року, з 01 січня 2001 року по 31 грудня 2001 року, з 01 січня 2002 року по 08 січня 2022 року, з 15 січня 2002 року по 31 грудня 2002 року, з 01 січня 2003 року по 28 січня 2003 року, з 03 лютого 2003 року по 30 вересня 2008 року та з 02 липня 2018 року по 28 лютого 2022 року - за списком № 2, то варто врахувати наступне.

Вище йшлося про те, що оскаржуваним рішенням не зараховано до пільгового стажу позивача лише період його роботи за списком № 1 з 17 травня 2022 року по 30 травня 2022 року, протиправність незарахування якого встановлена цим судовим рішенням.

Разом із тим у рішенні пенсійного органу, що оскаржується, не наведено підстав незарахування до пільгового стажу позивача згадуваних вище періодів роботи, на зарахуванні яких наполягає представник позивача.

Суд зауважує, що без зазначення у рішенні підстав незарахування до пільгового стажу тих чи інших періодів роботи позивача суд не може здійснити судовий контроль правомірності (неправомірності) незарахування відповідних періодів роботи позивача до пільгового стажу.

Також слід врахувати й те, що суд не вправі перебирати на себе функції пенсійного органу, позаяк повноваження зарахування/незарахування певного (певних) періоду (періодів) роботи до пільгового стажу є дискреційними повноваженнями пенсійного органу.

Відтак в силу наведеного вище суд не може зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 усі періоди його роботи, про які йдеться у позові, без надання попередньої оцінки підставам незарахування пенсійним органом таких періодів.

За наведених обставин з метою ефективного захисту прав та інтересів позивача слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву позивача про перерахунок пенсії від 24 серпня 2023 року, зарахувавши до пільгового стажу роботи період з 17 травня 2022 року по 30 травня 2022 року включно, врахувавши при цьому висновки суду, викладені у мотивувальній частині цього судового рішення.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єктів владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані представником позивача, суд дійшов висновку, що за наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зважає на те, що позивачем при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір в розмірі 858,88 гривень, що підтверджується квитанцією від 24 жовтня 2023 року.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Водночас при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (частина 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відтак з огляду на те, що позивачем при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір в розмірі 858,88 гривень, а тому на його користь слід стягнути 858,88 гривень за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Визначаючись з приводу розміру судових витрат, які належить стягнути на користь позивача, суд зважає на те, що позивач звернувся до суду з позовними вимогами, які співвідносяться між собою як основна та похідна, сплативши при цьому судовий збір в розмірі 858,88 гривень як за звернення до суду з позовом з однією немайновою вимогою.

А тому, задовольняючи позов частково, суд вважає, що половина від суми сплаченого судового збору і є пропорційною до розміру задоволених позовних вимог.

Отже, на користь позивача слід стягнути сплачений ним при поданні позовної заяви до суду судовий збір у розмірі 429,44 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 63 від 31 серпня 2023 року в частині відмови в призначенні пенсії з підстав незарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 періоду його роботи з 17 травня 2022 року по 30 травня 2022 року за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24 серпня 2023 року про призначення пенсії за віком, зарахувавши до його пільгового стажу за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, період роботи з 17 травня 2022 року по 30 травня 2022 року включно, а також врахувавши правову оцінку, надану в цьому рішенні.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області витрати, пов`язані з оплатою судового збору, в розмірі 429 (чотириста двадцять дев`ять) гривень 44 копійки.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (місцезнаходження: 21028, м. Вінниця, вул. Зодчих, буд. 22; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 13322403)

Рішення суду в повному обсязі складено 14.03.2024

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович