Справа № 400/7752/23
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2024-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2024 р. справа № 400/7752/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін, в письмовому провадженні, розглянув адміністративну справу

за позовомСлужби відновлення та розвитку інфраструктури у Миколаївській області, вул. Галини Петрової, 2А, м. Миколаїв, 54029,

до відповідачаПівденного офісу Держаудитслужби, вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012,

провизнання протиправною та скасування вимоги, викладеної в листі від 13.12.2022 року № 151419-14/2053-2022

В С Т А Н О В И В:

Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Миколаївській області (далі - позивач або Служба) звернулась з позовом до Південного офісу Держаудитслужби (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати вимогу Управління Південного офісу Держаудитслужби в Миколаївській області, викладену в листі від 13.12.22 р. № 151419-14/2053-2022 «Щодо усунення порушень законодавства».

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що спірна вимога підлягає скасуванню, оскільки викладені в ній твердження про порушення позивачем вимог законодавства та нанесення Державі збитків не відповідають дійсності, вимога є безпідставною та необґрунтованою. Також, спосіб усунення виявлених порушень є нечітким.

Ухвалою відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Від відповідача надійшов відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначає, що за результатами перевірки закупівель було встанолено порушення законодавства, які в ході перевірки не усунуто, тому позивачу було направлено вимогу. Пред`явлення вимоги щодо усунення порушень законодавства є законним повноваженням Управління Південного офісу Держаудитслужби в Миколаївській області. Вимога є обов`язковою до виконання, так як спрямована на коригування роботи підконтрольної установи та приведення її у відповідність із вимогами законодавства.

Від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій заперечив обґрунтування відповідача та повністю підтримав позовні вимоги.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.

Служба автомобільних доріг у Миколаївській області (з 31.03.23 р. Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Миколаївській області) є державною організацією, яка зареєстрована юридичною особою 09.04.02 р., заснованою на державній власності, з метою забезпечення розвитку та функціонування автомобільних доріг загального користування.

Основним предметом діяльності є виконання функцій замовника робіт та послуг з будівництва, реконструкції, ремонтів та утримання автомобільних доріг.

30.10.20 р. за результатами проведення процедури закупівлі UА-2020-08-28-002110-а з предметом «Влаштування елементів системи моніторингу за станом доріг та умовами руху на км 221 + 000 км 221+300 автомобільної дороги загального користування державного значення Н-24 Благовіщенське Миколаїв (через Вознесенськ), Миколаївська область», позивачем укладено договір з товариством з обмеженою відповідальністю «Дорстрой монтаж Київ» № 138-Б, предметом якого надання послуг з поточного середнього ремонту, а саме: Влаштування елементів системи моніторингу за станом доріг та умовами руху на км 221+000 - км 221+300 автомобільної дороги загального користування державного значення Н-24 Благовіщенське - Миколаїв (через м. Вознесенськ), Миколаївська область за ДК 021:20-8 Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь, ГБН Г.1-218-182:2011 «Ремонт автомобільних доріг загального користування. Види ремонтів та переліки робіт» (далі по тексту - послуги) згідно проектної документації, а Служба зобов`язується прийняти надані послуги згідно із цим Договором та чинним законодавством України після перевірки фізичних та вартісних показників та сплатити їх вартість по мірі надходження коштів передбачених на ці цілі на його рахунок.

Управлінням Південного офісу Держаудитслужби в Миколаївській області (далі Управління) проведено перевірку закупівлі позивача, результати якої відображено в акті від 07.11.22 р. № 15-14-13/5.

16.11.22 р. позивачем надано Управлінню заперечення на Акт, в якому висловлено незгоду з висновками Управління, зазначеними в Акті.

Відповідачем було надіслано на адресу позивача Висновки на заперечення до акту перевірки закупівель та Вимогу «Щодо усунення порушень законодавства» від 13.12.22 р. №151419-14/2053-2022.

Відповідно до змісту Вимоги Управління зобов`язало позивача за наслідками проведеної ревізії усунути виявлені порушення наступним чином:

- забезпечити коригування проектно-кошторисної документації об`єкту «Влаштування елементів системи моніторингу за станом доріг та умовами руху на км 221+000 - км 221+300 автомобільної дороги загального користування державного значення Н-24 Благовіщенське - Миколаїв (через м. Вознесенськ), Миколаївська область» з обов`язковою експертизою у відповідності до вимог п. 11 Порядку затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.05.11 р. № 560 (надалі за текстом - Порядок №560) в частині монтажних робіт та матеріальних ресурсів на загальну суму 584,16 тис. грн. з ПДВ. В іншому випадку відповідно до норм статей 218, 219, 222-227 Господарського кодексу України, статей 22, 610, 611, 623 Цивільного кодексу України забезпечити відшкодування вказаної суми до державного бюджету згідно з Класифікацією доходів бюджету, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.01.11 р. № 11;

- відповідно до норм статей 218, 219, 222-227 Господарського кодексу України, статей 22, 610, 611, 623 Цивільного кодексу України забезпечити відшкодування до державного бюджету згідно з Класифікацією доходів бюджету, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.01.11 р. № 11, незаконно перерахованих ТОВ «Дорстрой монтаж Київ» бюджетних коштів в сумі 934,71 тис. грн. з ПДВ.

Не погоджуючись з вимогою відповідача, позивач звернувся з даною позовною заявою до суду.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Компетенцію Держаудитслужби та її міжрегіональних територіальних органів визначено Законом України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" від 26.01.93 р. № 2939-ХІІ (далі - Закон № 2939-ХІІ) та Положенням про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.16 р. № 43 (далі Положення № 43).

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону № 2939-ХІІ орган державного фінансового контролю у своїй діяльності керується Конституцією України, Бюджетним кодексом України, цим Законом, іншими законодавчими актами, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.

Згідно зі статтею 2 Закону № 2939-ХІІ головними завданнями органу державного фінансового контролю є, зокрема здійснення державного фінансового контролю за дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ.

Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі.

Порядок проведення органом державного фінансового контролю державного фінансового аудиту, інспектування установлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 5 Закону № 2939-XII контроль за дотриманням законодавства у сфері закупівель здійснюється шляхом проведення моніторингу закупівлі у порядку, встановленому Законом України «Про публічні закупівлі», проведення перевірки закупівель, а також під час державного фінансового аудиту та інспектування. Порядок та підстави проведення органом державного фінансового контролю перевірок закупівель встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перевірка закупівель у замовників проводиться за місцезнаходженням юридичної особи, що перевіряється, чи за місцем розташування об`єкта права власності, щодо якого проводиться перевірка, і полягає у документальному та фактичному аналізі дотримання замовником законодавства про закупівлі. Результати перевірки закупівель викладаються в акті перевірки закупівель.

Статтями 8, 10 Закону № 2939-XII відповідно визначені функції та права органу державного фінансового контролю.

Відповідно до п. 7 ст. 10 Закону № 2939-XII органу державного фінансового контролю надається, зокрема, право пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства.

Частиною 2 ст. 15 Закону № 2939-XII вказано, що законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що контролюються.

Підстави та процедуру проведення Держаудитслужбою, її міжрегіональними територіальними органами (далі орган державного фінансового контролю) перевірок закупівель визначено Порядком проведення перевірок закупівель Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами і внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 № 631 (далі - Порядок №631).

Відповідно до абз. 6 п. 2 Порядку № 631 перевірка закупівель перевірка, яка проводиться за наявності підстав, передбачених цим Порядком, щодо замовника за його місцезнаходженням чи за місцем розташування об`єкта його права власності.

Згідно п. п. 25-27 Порядку № 631 у разі виявлення порушень законодавства у сфері закупівель посадові особи органу державного фінансового контролю, не чекаючи закінчення перевірки, мають право рекомендувати керівникові замовника вжити невідкладних заходів для усунення та недопущення їх у подальшому. Результати перевірки закупівель викладаються в акті перевірки.

Так, відповідачем за результатами перевірки складено Акт перевірки закупівель в від 07.11.22 р. № 15-14-13/5.

Зі змісту зазначеного акту вбачається, що відповідачем встановлено порушення Службою вимог статей 526, 629 Цивільного кодексу України, частин 1,2 статі 193 Господарського кодексу України та пунктів 1.1, 5.3.6 договору від 30.10.20 р. № 138-Б Служби та незаконне прийняття від підрядника ТОВ «Дорстрой монтаж Київ» та оплату по об`єкту «Влаштування елементів системи моніторингу за станом доріг та умовами руху на км 221+000 - км 221+300 автомобільної дороги загального користування державного значення Н-24 Благовіщенське - Миколаїв (через м. Вознесенськ), Миколаївська область» робіт та матеріальних ресурсів на загальну суму 584 164,56 грн. з ПДВ, не передбачених проектно-кошторисною документацією, яка пройшла експертизу.

Так, 27.11.20 р. підрядник звернувся до Служби з проханням заміни матеріальних ресурсів на аналогічні за договором по об`єкту «Влаштування елементів системи моніторингу за станом доріг та умовами руху на км 221+000 - км 221+300 автомобільної дороги загального користування державного значення Н-24 Благовіщенське - Миколаїв (через м. Вознесенськ), Миколаївська область», Служба перенаправила вказаного листа на проектувальника TOB «ВІА Дорбуд» з проханням розглянути його та надати обґрунтовану відповідь щодо можливості погодження заміни матеріальних ресурсів згідно порівняльної відомості аналогічного обладнання.

29.11.20 р. Служба отримала лист погодження № 138/4 від проектувальника ТОВ «ВІА Дорбуд» щодо заміни матеріальних ресурсів, вказаних в робочому проекті на аналогічні за технічними характеристиками та конструктивним виконанням інших виробників згідно наданою Службою порівняльною відомістю аналогічного обладнання, в тому числі і купольні оглядові камери PTZ TBS з кронштейном для монтажу на опори в кількості 4 штуки (п.11 порівняльної відомості аналогічного обладнання).

Зазначені зміни не призвели до збільшення вартості об`єкту та зміни його якісних характеристик.

На підтвердження обґрунтованості правомірності дій Службою надавались Управлінню при проведенні контрольного заходу засвідчені копії листа ТОВ «Дорстрой монтаж Київ» № 598/1 від 27.11.20 р. з додатком «Порівняльна відомість аналогічного обладнання», листа Служби № 4817/03-19 від 27.11.20 р. та листа ТОВ «ВІА Дорбуд» № 138/4 від 29.11.20 р.

Разом з цим, позивачем вжито заходів на часткове виконання Вимоги щодо коригування проектно-кошторисної документації об`єкту «Влаштування елементів системи моніторингу за станом доріг та умовами руху на км 221+000 - км 221+300 автомобільної дороги загального користування державного значення Н-24 Благовіщенське - Миколаїв (через м. Вознесенськ)» в частині монтажних робіт та матеріальних ресурсів та супровідним листом від 23.02.23 р. № 262/юр-08 надано копію Робочого проекту «Розробка проектної документації з влаштування елементів системи моніторингу за станом доріг та умовами руху на км 221+000 - км 221+300 автомобільної дороги загального користування державного значення Н-24 Благовіщенське - Миколаїв (через м. Вознесенськ), Миколаївська область. Коригування» Том.2. Кошторисна документація Система моніторингу за станом доріг та умови руху (WIM)» (далі - Робочий проект).

Вимогу Управління Службою не виконано в частині забезпечення проходження експертизи кориговано Робочого проекту.

Пунктом 11 Порядку № 560 визначено, що експертизі підлягають проектні рішення в частині, що не відповідає раніше затвердженому проекту будівництва, експертиза якого проведена відповідно до пункту 10 цього Порядку.

Пунктом 2 Порядку дано визначення терміному проект будівництва в наступному вигляді - проектна документація на будівництво об`єктів та комплексів (будов), розроблена для нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту на таких стадіях проектування, як техніко-економічне обґрунтування, техніко-економічний розрахунок, ескізний проект, проект, робочий проект.

Пункт 10 Порядку містить вичерпний перелік проектів, які підлягають обов`язковому проходженню експертизи, до яких об`єкти поточного середнього ремонту не відносяться.

Таким чином, обов`язкове проходження експертизи Робочого проекту діючим законодавством не вимагається. Відтак, Вимога Управління в частині забезпечення обов`язкового проходження експертизи коригованого проекту суперечить нормам Порядку № 560.

Також в акті відповідачем зазначено, що на порушення вимог статей 526, 629 Цивільного кодексу України, частин 1,2 статі 193 Господарського кодексу України, частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» та пункту 3.6 договору від 30.10.20 р. № 138-Б, САД у Миколаївській області прийнято від підрядника ТОВ «Дорстрой монтаж Київ» та оплачено по об`єкту «Влаштування елементів системи моніторингу за станом доріг та умовами руху на км 221+000 - км 221+300 автомобільної дороги загального користування державного значення Н-24 Благовіщенське - Миколаїв (через м. Вознесенськ), Миколаївська область» матеріальні ресурси за поточними цінами вищими ніж передбачено Протоколом узгодження цін, що призвело до завищення вартості наданих послуг за договором від 30.10.2020 №138-Б на загальну суму 934 711,35 грн. з ПДВ.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків:

1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника;

2) збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії;

3) покращення якості предмета закупівлі, за умови що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;

4) продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;

5) погодження зміни ціни в договорі про закупівлю в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг), у тому числі у разі коливання ціни товару на ринку;

6) зміни ціни в договорі про закупівлю у зв`язку зі зміною ставок податків і зборів та/або зміною умов щодо надання пільг з оподаткування - пропорційно до зміни таких ставок та/або пільг з оподаткування;

7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS регульованих цін (тарифів) і нормативів, що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни;

8) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини шостої цієї статті.

Акт не містить інформації які саме норми ч.5 ст.41 Закону України «Про публічні закупівлі» та яким чином порушено позивачем.

Зважаючи на те, що відповідно до п. 21.3 договору від 30.10.20 р. № 138-Б, істотними умовами є предмет, якість, ціна і строк дії договору, суд погоджується з позивачем, що зміни істотних умов договору від 30.10.20 р. № 138-Б всупереч нормам ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» не відбувалось, а саме: предмет договору залишився незмінним до виконання цього договору в повному обсязі; якість дотримана відповідно до умов договору: строк дії договору змінювався додатковою угодою № 3 від 15.12.20 р. у відповідності до норм ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі»; ціна договору, яка становила відповідно до п.3.1 договору 22 516 618,14 грн., була незмінна протягом всього терміну виконання робіт і змінена в бік зменшення лише додатковою угодою від 23.12.21 р. № 9 (остання) до розміру 22 341 684,29 грн.

Зміна ціни здійснена в повній відповідності до норм ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі».

Таким чином, приймання позивачем наданих послуг за Договором відбулося у повній відповідності до цін, передбачених у договірній ціні (додаток 2 до Договору), зміни до якої вносилися сторонами у повній відповідності до діючого законодавства.

При цьому судом враховано, що на підтвердження обґрунтованості законності дій позивачем надавались Управлінню при проведенні контрольного заходу засвідчені копії договору від 30.10.20 р. №138-Б з додатками та додатковими угодами, розрахунків до договірної ціни, однак Управлінням безпідставно не взято до уваги.

Таким чином, викладені в Акті та Вимозі висновки про порушення позивачем вимог законодавства та нанесення Державі збитків є безпідставними та необґрунтованими.

У вимозі відповідач зобов`язує позивача здійснити заходи щодо забезпечення коригування проектно-кошторисної документації об`єкту «Влаштування елементів системи моніторингу за станом доріг та умовами руху на км 221+000 - км 221+300 автомобільної дороги загального користування державного значення Н-24 Благовіщенське - Миколаїв (через м. Вознесенськ), Миколаївська область» з обов`язковою експертизою у відповідності до вимог п.11 Порядку затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.05.11 р. № 560 (надалі за текстом - Порядок № 560) в частині монтажних робіт та матеріальних ресурсів на загальну суму 584,16 тис. грн. з ПДВ. В іншому випадку відповідно до норм статей 218, 219, 222-227 Господарського кодексу України, статей 22, 610, 611, 623 Цивільного кодексу України забезпечити відшкодування вказаної суми до державного бюджету згідно з Класифікацією доходів бюджету, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.01.11 р. № 11. Також, відповідно до норм статей 218, 219, 222-227 Господарського кодексу України, статей 22, 610, 611, 623 Цивільного кодексу України забезпечити відшкодування до державного бюджету згідно з Класифікацією доходів бюджету, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.01.11 р. № 11, незаконно перерахованих ТОВ «Дорстрой монтаж Київ» бюджетних коштів в сумі 934,71 тис. грн. з ПДВ.

Як встановлено судом, вимога відповідача щодо забезпечення обов`язкового проходження експертизи коригованого проекту суперечить нормам Порядку № 560, а вимога щодо забезпечення до державного бюджету коштів є безпідставною, оскільки в ході розгляду справи судом було встановлено, що відповідачем не доведено завдання позивачем збитків державі. Відтак, вимога Управління Південного офісу Держаудитслужби в Миколаївській області, викладена в листі від 13.12.22 р. № 151419-14/2053-2022 «Щодо усунення порушень законодавства» не може вважатися правомірною та підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, суд вважає, що маються підстави для задоволення позовних вимог.

За приписами ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач просить стягнути з відповідача 2 684 грн. судового збору, сплаченого під час подання позовної заяви, 4 026 грн. за подання апеляційного скарги, 5 368 грн. за подання касаційної скарги та 15 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Статтею 132 КАС України визначено види судових витрат. Так, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з частинами першою - третьою статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина п`ята статті 134 КАС України).

Частиною сьомою статті 139 КАС України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (частина дев`ята статті 139 КАС України).

Верховний Суд неодноразово висловлював позицію (зокрема, постанови від 20 травня 2020 р. у справі № 240/3888/19, від 31 березня 2020 р. у справі № 726/549/19, від 11 грудня 2019 р. у справі № 2040/6747/18), що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 22.04.21 р. у справі № 640/194/98/19.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 р. у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 р. у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 р. у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що відсутні докази понесення цих витрат або розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Зважаючи на відсутність доказів понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, а також відсутність підстав для стягнення судових витрат у виді судового збору за подання апеляційної та касаційної скарг, суд дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування позивачу судових витрат у виді судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції.

Судовий збір розподіляється відповідно ст. 139 ч. 1 КАС України та підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в сумі 2 684 грн.

Щодо стягнення судового збору за подання апеляційної скарги та касаційної скарги, то суд не здійснює зазначений розподіл судових витрат через передчасність і недоведеність його сплати, адже справа ще не переглядалась судами апеляційної та касаційної інстанціями.?

Керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241-246, 262 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Миколаївській області (вул. Галини Петрової, 2-А, м. Миколаїв, 54029, ) до Південного офісу Держаудитслужби (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ), задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати вимогу Управління Південного офісу Держаудитслужби в Миколаївській області, викладену в листі від 13.12.22 р. № 151419-14/2053-2022 «Щодо усунення порушень законодавства».

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Південного офісу Держаудитслужби (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ) на користь Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Миколаївській області (вул. Галини Петрової, 2-А, м. Миколаїв, 54029, ) судові витрати у виді судового збору в розмірі 2 684 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні).

4. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. О. Мороз