Справа № 560/10071/23
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2024-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/10071/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Петричкович А.І.

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

13 березня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Граб Л.С. Полотнянка Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 липня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті, Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті, Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 липня 2023 позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки №283499 від 27.07.2021 про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що 10.06.2021 о 12 год. 10 хв., Хмельницька обл., А/Д М-12, 280 км, посадовими особами Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки проведено рейдову перевірку транспортного засобу DAF, номерний знак НОМЕР_1 , вантажні перевезення на якому здійснював водій ОСОБА_2 , автомобільний перевізник згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ОСОБА_1 (Хмельницька область, Волочиський район, с. Мирівка). Під час перевірки виявлено порушення, а саме водій здійснював вантажні перевезення згідно ТТН №10 від 10.06.2021 транспортним засобом навантаження на одиночну вісь становить 12850 кг. при дозволеній 11000 кг. Відповідальність за дане порушення передбачена ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: ч.1, абз.15 перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 відсотків, але не більше 20 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу.

Вищезазначене зафіксовано Актом проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №288340 від 10.06.2021.

Постановою Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу №283499 від 27.07.2021 до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 17000,00 грн. Вказано про допущення порушення вимог ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за що передбачена абзацом 15 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Звернувшись до суду з даним позовом, позивач наголосив, що власником транспортного засобу DAF номерний знак НОМЕР_1 є зовсім інша особа, а саме ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька с. Мирівка, Волочиського району, анкетні дані якої повністю співпадають з її даними.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з обгрунтованості вимог позивача, відтак і наявності підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору та, відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України від 5 квітня 2001 року №2344-III Про автомобільний транспорт, відповідно до ч. 12 ст. 6 якого, державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Відповідно до абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-III, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 відсотків, але не більше 20 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно інформації Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Хмельницькій області №31/22-2674 від 03.07.2023 судом встановлено, що згідно Єдиного державного реєстру транспортних засобів єдиної інформаційної системи МВС, автомобіль марки DAF, н.з. НОМЕР_1 , станом на 10.06.21 і по теперішній час зареєстрований на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , адреса: с. Мирівка, Волочиський район, Хмельницька область.

Таким чином, судовим розглядом підтверджено доводи позивача відносно того, що транспортний засіб марки DAF номерний знак НОМЕР_1 станом на 10.06.2021 (і по теперішній час) належить ОСОБА_1 , однак не позивачу ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , код НОМЕР_4 ) а іншій особі ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_3 ).

Суд першої інстанції вірно наголосив, що Придністровське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки, маючи реальну можливість перевірити власника транспортного засобу марки DAF номерний знак НОМЕР_1 , та володіючи інформацією про місце проживання власника (в Акті №288340 від 10.06.2021 зазначено: ОСОБА_1 , Хмельницька область, Волочиський район, с. Мирівка), винесло оскаржувану постанову щодо іншої особи, чиє прізвище, ім`я та по батькові повністю співпадає з ПІБ власника вказаного вище транспортного засобу.

Наведене свідчить, що позивачем не вчинено порушення законодавства про автомобільний транспорт, за яке її притягнуто до відповідальності.

Враховуючи встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог. При вирішенні даного публічно-правового спору, суд правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку і, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Щодо інших доводів скаржників, колегія суддів зазначає, що у рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії», заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 липня 2023 року, в межах доводів апеляційної скарги відповідача відповідає.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що Хмельницький окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 липня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Граб Л.С. Полотнянко Ю.П.