Справа № 260/600/24
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2024-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

15 березня 2024 року м. Ужгород№ 260/600/24
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дору Ю.Ю. розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Кривка Павло Павлович в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі - відповідач-1) та Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі - відповідач-2), у якому просить: визнати протиправним рішення співвідповідача - Головного управління пенсійного фонду України в Тернопільській області від 24.10.2023 № 79 про відмову у призначенні ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсії по інвалідності відповідно до статті 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зобов`язати відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи, які не були включені до її страхового стажу, а саме: періоди роботи з 20.03.1981 по 10.12.1983 року; з 27.10.1992 по 25.10.1993; з 14.04.2000 по 25.10.2000 та з 03.03.2002 по 15.04.2002 р. та призначити позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце постійного проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , пошт індекс: НОМЕР_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ; паспорт НОМЕР_3 ) пенсію з по інвалідності відповідно до статті 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з моменту її звернення за призначенням пенсії - 18.10.2023 року; стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на користь позивача судові витрати по справі в сумі сплаченого судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач, маючи достатній вік необхідний для призначення пенсії і 3 групу інвалідності, 18.10.2023 року звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії по інвалідності відповідно до статті 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Проте, вважає, що відповідачем протиправно було відмовлено позивачу у призначенні пенсії та протиправно не зараховано стаж трудової діяльності згідно записів трудової книжки. У зв`язку з чим позбавлено позивача конституційного права на соціальний захист, гарантований ст.46 Конституції України щодо призначення їй пенсії.

Ухвалою від 08.02.2024 рку призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та запропоновано відповідачам у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали подати відзив на позовну заяву.

20.02.2024 Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області подало до суду відзив на позовну заяву. Відзив обґрунтований тим, що періоди трудової діяльності та періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбаченим цим Законом.

Особи визнані інвалідами (незалежно від групи) після досягнення пенсійного віку передбаченого статтею 26 Закону 1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мають право на пенсію по інвалідності за наявності страхового стажу, зазначеного в абзаці першому частини першої статті 26 Закону 1058, тобто не менше 15 років.

Розглянувши подані документи на момент звернення за призначенням пенсії ОСОБА_1 страховий стаж склав 14 років 04 місяці 02 дні, що є меншим за необхідний, а отже для призначення пенсії по інвалідності підстав немає.

Вік позивача на дату звернення 60 років 01 місяць.

За доданими документами до страхового стажу не зараховано: періоди роботи в колгоспі «Українка» з 20.03.1981 по 10.12.1983 згідно архівної довідки №М-105/02.02.-16 від 30.03.2023, виданої Берегівською районною військовою адміністрацією, оскільки в архівній довідці зазначено по батькові в скороченій формі « ОСОБА_1 »; період з 27.10.1992 по 25.10.1993, оскільки в даті прийняття та в даті наказу про прийняття містяться виправлення; періоди з 14.04.2000 по 25.10.2000 та з 03.03.2002 по 15.04.2002 не підтверджено даними про сплату страхових внесків в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

На підставі викладеного вважає, що відповідачем 2 правомірно не зараховано спірні періоди стажу, а відтак, рішення про відмову у призначенні пенсії прийнято правомірно.

Відповідач 1 - Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області 04.03.2024 року подало до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого також заперечує проти заявлених позовних вимог та вважає, що позивачу правомірно було відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з недостатністю страхового стажу.

Відповідно до положень ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.262 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААГ №305222 ОСОБА_1 03.10.2023 року призначено третю групу інвалідності (загальне захворювання) без терміну перегляду (а.с.15)

18.10.2023 року позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнобов`язкове державне пенсійне страхування».

На дату звернення за призначенням пенсії позивач досягла 60-річного віку.

З урахуванням вимог до п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 (далі - Порядок № 22-1) органом, що приймає рішення за заявою позивача про призначення пенсії, визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду у Тернопільській області від 24.10.2023 №97 позивачу відмовлено у призначенні пенсії по інвалідності у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу - не менше 15 років. Страховий стаж особи становить 14 років 04 місяці 02 дні. Зазначено, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано:

-період роботи в колгоспі «Українка» з 20.03.1981 по 10.12.1983 згідно архівної довідки №М-105/02.02.-16 від 30.03.2023, виданої Берегівською районною військовою адміністрацією, оскільки в архівній довідці зазначено по батькові в скороченій формі « ОСОБА_1 ».

-період з 27.10.1992 по 25.10.1993, оскільки в даті прийняття та в даті наказу про прийняття містяться виправлення;

-періоди з 14.04.2000 по 25.10.2000 та з 03.03.2002 по 15.04.2002 не підтверджено даними про сплату страхових внесків в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (а.с.19).

Після прийняття вказаного рішення, електронна пенсійна справа, яка була отримана Головним управлінням Пенсійного фонду України у Тернопільській області для опрацювання, була передана засобами програмного забезпечення до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи, тобто до Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області.

Про прийняте рішення позивача повідомлено листом Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області від 26.10.2023 (а.с.22)

Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

При ухваленні рішення суд керується такими нормами права.

Згідно з частиною 1 статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг, врегульовано Законом України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058)

Відповідно до статті 9 Закону №1058 в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 10 Закону №1058 встановлено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Відповідно до частини першої статті 30 Закону №1058 пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Абзацом двадцять восьмим частини першої статті 32 Закону №1058 установлено, що особи, яким установлено інвалідність після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, мають право на пенсію по інвалідності за наявності страхового стажу, зазначеного в абзаці першому частини першої статті 26 цього Закону.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону №1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Отже, після досягнення 60 років особи мають право на пенсію по інвалідності за наявності страхового стажу 15 років.

Згідно із частиною першою статті 24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 4 вказаної статті Закону №1058 передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

У свою чергу, відповідно до статті 56 Закону №1788 до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також, зокрема, будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Згідно статті 62 Закону №1788 та частини першої статті 48 Кодексу законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Разом з тим, відповідно до положень Інструкції по порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах та організаціях, яка затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 №162 та Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерством праці України, Міністерством юстиції України, Міністерством соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, трудова книжка заповнюється адміністрацією підприємства.

Відповідно до пункту 1.1 Інструкції №58, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Пунктом 2.2 Інструкції №58 встановлено, що заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем «кваліфікований робітник», «молодший спеціаліст», «бакалавр», «спеціаліст» та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування.

До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Відповідно до пункту 2.4 Інструкції №58, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

З наведених норм права вбачається, що трудова книжка заповнюється роботодавцем і на працівника не покладено обов`язок перевірки правильності її заповнення. Працівник не може нести відповідальність за правильність записів у його трудовій книжці.

Певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24 травня 2018 року у справі №490/12392/16-а, від 04 вересня 2018 року у справі №423/1881/17.

Як вбачається з матеріалів справи, період роботи позивача в колгоспі «Українка» з 20.03.1981 по 10.12.1983 не зараховані, оскільки в архівній довідці зазначено по батькові в скороченій формі « ОСОБА_1 », періоди з 27.10.1992 по 25.10.1993, оскільки в даті прийняття та в даті наказу про прийняття містяться виправлення.

Вказані доводи відповідача-2 щодо неможливості зарахувати вищевказані періоди роботи до загального страхового стажу, оскільки в архівній довідці зазначено по батькові в скороченій формі « ОСОБА_1 », а також в даті прийняття та в даті наказу про прийняття містяться виправлення, суд вважає необґрунтованими з огляду на вищенаведене.

Окрім цього, як вбачається з матеріалів справи, позивачем до пенсійного органу була надана трудова книжка колгоспника № НОМЕР_4 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21.06.1981 року. Згідно записів вказаної трудової книжки встановлено, що така прийнята в члени колгоспу на роботу у швейний цех рядовою з 20.03.1981 та звільнена 10.12.1983 року, вказаний запис скріплений печаткою та підписом голови колгоспу (а.с.31)

Додатково на підтвердження періоду роботи ОСОБА_1 з 20.03.1981 по 10.12.1983 в колгоспі «Українка» позивачем надано архівну Берегівської районної військової адміністрації від 30.03.2023 №М-105/02.02.-16 від 19.11.2020 №01-13/1256 (а.с. 8-9).

Згідно запису №3 трудової книжки позивача НОМЕР_5 від 21.04.1991 року ОСОБА_1 з 27.10.1992 року прийнята в мале науково-виробниче підприємство «Ріка» підсобною робочою в порядку переведення з Міжгірського заводу «Електрон». Як слідує з попереднього запису №2 27.10.1992 року позивач звільнена в порядку переведення в мале науково-виробниче підприємство «Ріка» наказ №243 від 27.10.1992 року. Враховуючи, що позивач звільнена-переведена 27.10.1992 року, відтак відсутні підстави вважати про допущення будь-яких маніпуляцій в даті наказу та прийняття на роботу.

Додатково на підтвердження періоду роботи позивача з 27.10.1992 по 25.10.1993 позивачем надано довідку комунальної установи «Трудовий архів Міжгірської селищної ради» від 27.04.2023 №193/28 (а.с.10)

Суд констатує, що вказане скорочення по батькові позивача у архівній довідці не є розбіжністю між паспортними даними чи даними трудової книжки колгоспника позивача, а вказані виправлення у трудовій книжці позивача щодо року прийняття на роботу є незначними, а зміст трудової книжки відповідає та дублюється змістом даних архівної довідки щодо часу прийняття на роботу та звільнення, що у свою чергу, безсумнівно підтверджує види та періоди її трудової діяльності.

Таким чином, суд вважає, що вказані вище періоди роботи позивача мають бути зараховані до загального страхового стажу ОСОБА_1 .

Також суд вважає безпідставними доводи ГУПФУ в Закарпатській області про неможливість зарахувати до загального страхового стажу роботи позивача періоди з 14.04.2000 по 25.10.2000 та з 03.03.2002 по 15.04.2002, оскільки запис трудової книжки про прийняття та звільнення з роботи №№7-10 засвідчений печатками та підписами відповідальної особи підприємства.

Додатково суд звертає увагу, що постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно із пунктом 4.2 Порядку, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Таким чином, наведеними нормами права передбачено право пенсійного органу на перевірку наданих пенсіонером документів для їх підтвердження.

Разом із тим, відповідачем не надано належних і допустимих доказів того, що ГУПФУ в Закарпатській області зверталось до підприємств, у яких працювала позивач або до архівної установи для підтвердження відомостей щодо спірних періодів роботи позивача. При цьому, відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що спірні записи у трудовій книжці є недійсними та недостовірними.

Суд приходить висновку, що наявний у позивача страховий стаж роботи є достатнім для призначення позивачу пенсії по інвалідності відповідно до положень Закону №1058 відтак, вона має право на призначення пенсії по інвалідності.

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (пункт 53 рішення у справі «Ковач проти України» від 07.02.2008, пункт 59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19.10.2004, пункт 50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13.01.2011, пункт 54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014).

Таким чином, відповідач має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав, оскільки відповідальність за недотримання трудового законодавства покладена на роботодавця.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, беручи до уваги фактичні обставини даної справи, з метою найбільш ефективного захисту порушених прав позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення та до висновку про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду в Тернопільській області від 24.10.2023 № 79 про відмову у призначенні ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсії по інвалідності відповідно до статті 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи, які не були включені до її страхового стажу періоди роботи: з 20.03.1981 по 10.12.1983 року; з 27.10.1992 по 25.10.1993; з 14.04.2000 по 25.10.2000 та з 03.03.2002 по 15.04.2002 р. та призначити ОСОБА_1 пенсію з по інвалідності відповідно до статті 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з моменту її звернення за призначенням пенсії - 18.10.2023 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Так, позивачем для звернення до суду було сплачено судовий збір у розмірі 968,96 грн, що підтверджується матеріалами справи. Таким чином, сума судового збору сплачена позивачем при поданні позовної заяви підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 241 - 246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4,м. Ужгород,Закарпатська область,88008, ) та Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (46001, м.Тернопіль, Майдан Волі, 3, ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління пенсійного фонду України в Тернопільській області від 24.10.2023 № 79 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії по інвалідності відповідно до статті 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області () зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) періоди роботи: з 20.03.1981 по 10.12.1983 року; з 27.10.1992 по 25.10.1993; з 14.04.2000 по 25.10.2000 та з 03.03.2002 по 15.04.2002 р.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області () призначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) пенсію по інвалідності відповідно до статті 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 18.10.2023 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 968,96 (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 коп.) грн .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяЮ.Ю.Дору