Справа № 420/29705/23
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2024-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/29705/23
Перша інстанція: суддя Радчук А.А.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Турецької І.О.,

Шеметенко Л.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Одеського окружного адміністративного від 5 січня 2024р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2023р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ГУ ПФУ в Херсонській області, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Херсонській області щодо відмови в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, як члену сім`ї загиблого внаслідок нещасного випадку на виробництві ОСОБА_2 ;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Херсонській області розглянути заяву від 11.09.2023р. та прийняти рішення про виплату одноразової грошової допомоги як на сім`ю загиблого внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом ОСОБА_2 , у сумі, що дорівнює сорока розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що у зв`язку із смертю свого сина, ОСОБА_2 , позивач звернувся до ГУ ПФУ в Херсонській області за призначенням одноразової грошової допомоги, що дорівнює сорока розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату, однак відповідачем прийнято рішення, відповідно до змісту якого, позивачу відмовлено у призначенні бажаної допомоги.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного від 5 січня 2024р. адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Херсонській області від 21.09.2023р. за №8145/03-16 щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, як члену сім`ї загиблого внаслідок нещасного випадку на виробництві ОСОБА_2 ..

Зобов`язано ГУ ПФУ в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.09.2023р. про виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої п.1 ч.5 ст.36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 внаслідок нещасного випадку на виробництві його сім`ї у сумі, що дорівнює сорока розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись із даним судовим рішенням, ГУ ПФУ в Херсонській області подало апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про часткове задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що померлий син позивача проживав разом з ним за однією адресою, був пов`язана з ним спільним побутом, мав взаємні права та обов`язки, та позивач є членом сім`ї загиблого, відтак останній має право на отримання передбаченої п.1 ч.5 ст.36 Закону №1105-XIV одноразової допомоги у сумі, що дорівнює 40 розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що у зв`язку з відсутністю у суду повноважень щодо призначення, розрахунку та виплати соціальних виплат, слід зобов`язати ГУ ПФУ в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.09.2023р. про виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої п.1 ч.5 ст.36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, з матеріалів справи вбачається та встановлено судом першої інстанції, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданим 21.02.1998р. Херсонським міським відділом РАГС, позивач, ОСОБА_1 , є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11-А).

Згідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Білозерським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Херсонському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), 1.08.2023р. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер, про що 23.08.2023р. складено актовий запис про смерть №603 (а.с.12).

23.08.2023р. Комісією, утвореною наказом Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 3.08.2023р. за №340/ПД, складено Акт спеціального розслідування групового нещасного випадку, що стався 1.08.2023р. о 10 год. 45 хв. в КНП «Херсонська міська клінічна лікарня ім. Є.Є. Карабелеша» Херсонської МР, затверджений 24.08.2023р. начальником Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (а.с.8-11).

Як вбачається з висновку комісії вищевказаного акту, що стався 1 серпня 2023р. о 10 год. 45 хв. з лікарем-отоларингологом екстреної допомоги отоларингологічного відділення КНП «Херсонська міська клінічна лікарня ім. Є.Є Карабелеша» ХМР ОСОБА_2 , визнано, що нещасний випадок стався під час виконання трудових (посадових) обов`язків в робочий час. На підставі - Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затверджений ЗУ «Про затвердження Указу Президента України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, п.п.2 п.52 «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого постановою КМУ від 17.04.2019р. №337, до переліку подій, що призвели до нещасних випадків на виробництві як оголошена та неоголошена війна, вважати нещасний випадок, що стався з лікарем-отоларингологом екстреної допомоги отоларингологічного відділення КНП «Херсонська міська клінічна лікарня ім. Є.Є. Карабелеша» ХМР ОСОБА_2 , пов`язаним з виробництвом, скласти по ньому акт за формою Н-1/П та взяти нещасний випадок на облік КНП «Херсонська міська клінічна лікарня ім. Є.Є. Карабелеша» ХМР.

11.09.2023р. позивач, як батько померлого ОСОБА_2 , звернувся до відповідача із заявою про призначення страхової виплати, а саме одноразової допомоги сім`ї загиблого.

Відділом призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг ГУ ПФУ в Херсонській області розглянуто заяву ОСОБА_1 та прийнято рішення від 21.09.2023р. за №8145/03-16, яким відмовлено позивачу в призначені одноразової допомоги, передбаченої п.1 ч.5 ст.36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», у сумі, що дорівнює сорока розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату, яка виплачується сім`ї померлого, оскільки наявними документами не підтверджено факт проживання однією сім`єю та ведення спільного побуту з померлим гр. ОСОБА_2 , та не підтверджений факт, що гр. ОСОБА_1 є єдиним членом сім`ї померлого гр. ОСОБА_2 (а.с.13).

Не погодившись із вищевказаним рішенням, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку вказаним обставинам, судова колегія виходить з наступного.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючим громадянам щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, у разі нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, охорони їхнього життя та здоров`я визначає ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999р. №1105-XIV (далі Закон №1105-XIV).

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.30 Закону №1105-XIV страховими виплатами є грошові суми, які уповноважений орган управління виплачує застрахованій особі чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України відповідно до ЗУ "Про охорону праці".

Частиною 1 ст.35 Закону №1105-XIV передбачено, що у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат мають непрацездатні особи, які на день смерті потерпілого мали право на одержання від нього утримання, а також дитина, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого.

Пунктом 1 ч.5 ст.36 Закону №1105 передбачено, що у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві його сім`ї виплачуються:

1) одноразова допомога його сім`ї у сумі, що дорівнює сорока розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату;

2) одноразова страхова виплата кожній особі, яка мала право на одержання утримання від потерпілого, а також його дитині, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого, у сумі, що дорівнює восьми розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату.

Статтею 37 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено перелік документів для розгляду справ про страхові виплати.

Згідно до ч.1 ст.37 Закону №1105 для призначення страхових виплат потерпілий або особи, які мають право на такі виплати у разі смерті потерпілого, подають до уповноваженого органу управління в електронній формі через Єдиний державний вебпортал електронних послуг або веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України заяву про призначення виплати (особисто або через уповноваженого представника) за формою, затвердженою правлінням Пенсійного фонду України.

За малолітніх або неповнолітніх осіб заяву подає один із батьків або інший законний представник.

Заява може бути подана до Пенсійного фонду України у формі паперового документа.

Відповідно до ч.1 ст.37 Закону №1105 територіальні органи уповноваженого органу управління приймають рішення про призначення страхових виплат на підставі заяви та отриманих шляхом автоматизованого обміну наявними даними між інформаційно-комунікаційними системами органів державної влади, підприємств, установ, організацій:

1) акту розслідування нещасного випадку або акту розслідування професійного захворювання за встановленими формами;

2) даних про встановлення інвалідності та ступеня втрати професійної працездатності;

3) даних Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження особи, яка має право на виплати, та її походження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть потерпілого та інших актів цивільного стану, необхідних для призначення страхових виплат;

4) даних реєстру застрахованих осіб та реєстру страхувальників Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про працевлаштування, нараховану заробітну плату (дохід) і сплату страхових внесків та інших даних, необхідних для призначення виплат;

5) наявних даних Єдиного державного демографічного реєстру про реєстрацію місця проживання;

6) даних органів реєстрації про реєстрацію місця проживання;

7) даних Єдиної державної електронної бази з питань освіти про навчання;

8) даних Державного реєстру боржників про виплату аліментів;

9) даних Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб щодо статусу внутрішньо переміщеної особи;

10) даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Частиною 3 ст. 37 Закону №1105 потерпілий або особи, які мають право на страхові виплати, у разі відсутності необхідної інформації в державних реєстрах і базах даних мають право надати додаткові документи, необхідні для призначення страхових виплат.

Колегія суддів зауважує, Закон №1105-XIV не містить визначення поняття сім`ї та її членів, відтак з урахуванням предмету спору, Сімейний кодекс України є спеціальним законом, який має враховуватись при визначені поняття сім`ї та її членів при вирішенні питання щодо наявності права на отримання допомоги, передбаченої Законом №1105-XIV.

Як вбачається з матеріалів справи, мотивуючи своє рішення про відмову у призначенні ОСОБА_1 страхової виплати у зв`язку зі смертю його сина, ОСОБА_2 , Головне управління зазначило, що за даними витягу про осіб, місце проживання яких зареєстровано або було зареєстровано в період з 15.02.1998р. по 6.09.2023р. за адресою: АДРЕСА_1 , який видано 6.09.2023р. відділом реєстрації місяця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Херсонської МР (далі - Витяг), за даною адресою зареєстровано 5 осіб без визначення родинних стосунків, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ..

Інформація щодо ведення спільного побуту відсутня.

Згідно витягу з реєстру територіальної громади від 5.09.2023р., матір померлого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно до Витягу на день смерті гр. ОСОБА_2 (померлий) та гр. ОСОБА_1 (батько померлого) зареєстровані за однією адресою: АДРЕСА_1 ., за даними паспорту.

У зв`язку з тим, що відсутні дані про створення або не створення сім`ї гр. ОСОБА_2 та про наявність або відсутність дітей у гр. ОСОБА_2 , про проживання однією сім`єю та ведення спільного побуту гр. ОСОБА_1 з ОСОБА_2 (відсутні підтверджуючі документи, що гр. ОСОБА_1 є єдиним членом сім`ї померлого гр. ОСОБА_2 ), право на одноразову виплату на сім`ю відповідно до п.1 ч.5 ст.36 Закону гр. ОСОБА_1 не має.

Так, факт родинних відносин позивача, ОСОБА_1 , та померлого, ОСОБА_2 , підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_1 , виданим 21.02.1998р. Херсонським міським відділом РАГС, де у графі «батько» записаний ОСОБА_1 ..

Визначення поняття сім`ї та її членів закріплено в Сімейному кодексі України, відповідно до ст.3 якого сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

З наявних матеріалів справи вбачається, що померлий син позивача проживав разом з ним, що підтверджується витягом про осіб, місце проживання яких зареєстровано або було зареєстровано, виданим 26.10.2023р. відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Херсонської міської ради (а.с.14).

При цьому, відповідач цей факт не заперечує.

Крім того, позивачем надано до суду акт та довідку ОСН №24 (а.с.42-43), згідно яких ОСОБА_2 проживав за адресою: АДРЕСА_1 , де проживав та зареєстрований також й позивач.

Відтак, судова колегія дійшла висновку, що померлий син позивача проживав разом з ним за однією адресою та мав взаємні права та обов`язки, і позивач є членом сім`ї загиблого.

Матеріали справи не містять відомостей того, що померлий ОСОБА_2 був одружений або мав неповнолітніх дітей, чи знаходився у незареєстрованому шлюбі.

Що стосується доводів скаржника про відсутність підтверджуючих документів, що позивач є єдиним членом сім`ї померлого гр. ОСОБА_2 , колегія суддів вказує, що доведення цього факту не вимагається п.1 ч.5 ст.36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» для отримання одноразової допомоги у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві його сім`ї у сумі, що дорівнює сорока розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату.

Судова колегія наголошує, що ця норма передбачає виплату одноразової допомоги у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві його сім`ї без прив`язки щодо кількості членів сім`ї та ступені їх спорідненості.

Під час розгляду справи апеляційним судом Головне управління не надало доказів того, що позивач не є сім`єю з сином ОСОБА_2 ..

Отже, з огляду на викладене, колегія суддів вважає рішення 21.09.2023р. за №8145/03-16, яким відмовлено позивачу в призначені одноразової допомоги, передбаченої п.1 ч.5 ст.36 Закону, є необґрунтованим і протиправним, що а відтак наявні підстави для його скасування.

Водночас, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги в частині зобов`язання призначити страхові виплати не підлягають задоволенню, оскільки призначення страхових виплат є компетенцією відповідача як уповноваженого органу, а відтак слід зобов`язати ГУ ПФУ в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.09.2023р. про виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої п.1 ч.5 ст.36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 внаслідок нещасного випадку на виробництві його сім`ї у сумі, що дорівнює сорока розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції обґрунтовано частково задовольнив позовні вимоги.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

У доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,316,328 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного від 5 січня 2024р.залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді І.О. Турецька

Л.П. Шеметенко