Справа № 580/12538/23
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2024-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року справа № 580/12538/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Л.В.Трофімової розглянув у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу №580/12538/23 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, ухвалив рішення.

І ПРОЦЕДУРА

27.12.2023 вх. №58543/23 ОСОБА_1 (представник - Дуда Ю.М. за довіреністю) у позові просить: визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 щодо несвоєчасної виплати грошового забезпечення ОСОБА_1 ; зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу у зв`язку з несвоєчасною виплатою грошового забезпечення відповідно до Порядку №159 з лютого 2020 року по день фактичного розрахунку.

15.01.2024 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі (ч.1 ст.258 КАС України). Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ДОВОДИ ПОЗИВАЧА

В обґрунтуванні позовних вимог позивач, покликаючись на Закон України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» зазначає, що на виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №580/11479/21 фактичний розрахунок відповідачем проведений 10.08.2023, що (на думку позивача) є підставою для нарахування та виплатити компенсації втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати.

ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА

Відповідач позовні вимоги не визнав. 29.01.2024 вх. №5078/24 подав до суду відзив на позовну заяву, де зазначив, що право на компенсацію втрати частини доходу за порушення строків його виплати виникає лише у разі, якщо такий дохід має постійний, а не разовий. Індексація грошового забезпечення не є доходом у розумінні Закону №2050, тому нарахування у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення №2050 не передбачено.

ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Суд встановив, що згідно витягу з наказу від 15.04.2021 №77 по стройовій частині ОСОБА_1 звільнений з військової служби у запас та з 15.04.2021 (наказ командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 04.03.2021 №11-РС) виключений зі списків особового складу частини усіх видів забезпечення.

Рішенням у справі №580/11479/21, що набрало законної сили 09.11.2022 (ЄДРСР 107245226) адміністративний позов задоволений частково, зокрема: зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 грошового забезпечення з 29.01.2020 до 31.12.2020, грошової допомоги на оздоровлення за 2020 рік, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік, шляхом визначення їх розміру виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020, з урахуванням раніше виплачених сум; зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 грошового забезпечення з 01.01.2021 до 15.04.2021, грошової допомоги на оздоровлення за 2021 рік, грошової компенсації за 56 дні невикористаної відпустки як учаснику бойових дій за 2015-2021 роки та одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 50 відсотків грошового забезпечення за 10 років, шляхом визначення їх розміру виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021, з урахуванням раніше виплачених сум.

Згідно виписки АТ КБ «ПриватБанк» по рахунку ОСОБА_1 відповідач на виконання рішення суду у справі №580/11479/21 10.08.2023 виплатив грошове забезпечення у сумі 57186,83 грн.

Представник позивача додає до позову копію заяви від 30.11.2023 до військової частини НОМЕР_2 , де просить повідомити про нараховану та виплачену позивачу компенсацію втрати доходу у зв`язку із несвоєчасною виплатою грошового забезпечення та у разі не виплати, просить виплатити їй (а не ОСОБА_1 ) середній заробіток за несвоєчасний розрахунок під час звільнення та компенсацію втрати частини доходу у зв`язку із несвоєчасною виплатою грошового забезпечення, проте доказів звернення про нарахування та виплату власне ОСОБА_1 компенсації за період з лютого 2020 року по день фактичного розрахунку не додає, проте вимоги формує щодо несвоєчасної виплати компенсації ОСОБА_1 саме за період з лютого 2020 року по день фактичного розрахунку

Позивач, вважаючи бездіяльність протиправною щодо не нарахування та невиплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, звернувся до суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, перевіривши аргументи щодо обставин справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову належить відмовити з огляду на таке.

V. НОРМАТИВНО-ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Відповідно до статті 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 03 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон №1282). Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць (ст.4 Закону №2282). Питання, пов`язані із здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року №2050-ІІІ (далі - Закон №2050) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159 (далі - Порядок № 159).

Згідно зі статтями 1, 2 Закону №2050 підприємства здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника, така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Відповідно до частини 1 статті 7 Закону №2050 відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку.

Згідно із п.3 Порядку № 159 компенсації належать такі грошові доходи, що одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: заробітна плата (грошове забезпечення); сума індексації грошових доходів громадян.

Верховний Суд у постановах від 03.07.2018 року у справі № 521/940/17, від 05.10.2018 у справі №162/787/16-а, від 04.03.2020 у справі №219/11809/15-а, від 11.12.2020 у справі 200/10820/19-а та від 21.10.2021 у справі №200/613/19-а зазначає: основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядком № 159, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі індексації грошових доходів громадян). Кошти, що належать нарахуванню у порядку компенсації громадянину частини доходу, в тому числі індексації грошових доходів громадян, у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер.

Згідно з п.5 ст.242 КАС України під час вибору і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється під час розгляду справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі № 826/4406/16, від 15 серпня 2019 року у справі № 1340/4630/18, від 23 грудня 2019 року у справі № 712/3842/17, від 27 лютого 2020 року у справі № 500/477/15-а.

VІ. ОЦІНКА СУДУ

Згідно з ч. 1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів. Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Верховний Суд у постанові від 17.11.2021 у справі №460/4188/20 зазначив (п.24-25) (ЄДРСР 101150404): необхідною умовою для звернення до суду з позовом про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати є звернення особи до установи із заявою про виплату відповідної компенсації на підставі Закону № 2050-ІІІ та Порядку № 159, за наслідками розгляду якої власник чи уповноважений ним орган (особа) може (1) або задовольнити таку заяву та виплатити відповідну компенсацію, (2) або відмовити у її виплаті. Тільки в разі відмови власника або уповноваженого ним органу (особи) виплатити таку компенсацію особа набуває право на звернення до суду з позовом про зобов`язання у судовому порядку виплатити відповідну компенсацію. Верховний Суд дійшов висновку, що у правовідносинах щодо компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати саме з моментом отримання листа-відповіді органу про відмову у виплаті особі компенсації відповідно до Закону № 2050-ІІІ та Порядку № 159 пов`язується початок перебігу строку на звернення до суду з позовом про визнання протиправним рішення власника або уповноваженого ним органу (особи) щодо відмови у виплаті відповідної компенсації та зобов`язання останнього її виплатити. Саме відмова у виплаті особі компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати свідчить про факт ймовірного порушення суб`єктом владних повноважень права особи на отримання такої компенсації та зумовлює виникнення у такої особи права на захист у судовій юрисдикційній формі, а саме у формі звернення з відповідним позовом до адміністративного суду.

Доказів звернення ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 із заявою про нарахування та виплати саме йому компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строку виплати грошового забезпечення за період з лютого 2020 року по день фактичного розрахунку відповідно до Закону № 2050 та відповіді (розпорядчого документа щодо розгляду такої заяви) військової частини НОМЕР_2 про відмову ОСОБА_1 у виплаті компенсації за спірний період (з лютого 2020 року по день фактичного розрахунку) матеріали справи не містять, тому вимоги є необгрунтованими.

Беручи до уваги, що ні позивач, ні представник позивача не зверталися до відповідача із заявою про виплату відповідної компенсації на підставі Закону № 2050-ІІІ та Порядку № 159, а відповідач не відмовляв позивачу саме у виплаті компенсації, тому право ОСОБА_1 не порушене суб`єктом владних повноважень за відсутності легітимних очікувань під час звернення представника позивача про отримання інформації, тому звернення до суду з цим позовом є передчасним.

VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові (постанова Верховного Суду від 15.08.2019 у справі № 1340/4630/18 ЄДРСР 83647809).

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд бере до уваги, що саме відмова у виплаті особі компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати свідчить про ймовірне порушення суб`єктом владних повноважень права особи на отримання компенсації та зумовлює виникнення у такої особи права на захист у формі звернення з відповідним позовом до адміністративного суду.

Верховний Суд у справі № 640/11938/20 зазначає: порушення вимог Закону рішенням чи діями суб`єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх судом протиправними, оскільки обов`язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушення його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями чи рішенням з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Суд встановив, що відповідно до довіреності НРА 481959 Дуда Ю.М. як представник має право підпису від імені та в інтересах ОСОБА_1 будь-яких документів та одержання сум грошових коштів у будь-якому розмірі, проте звернення про отримання інформації від 30.11.2023 та вимога виплатити середній заробіток за несвоєчасний розрахунок під час звільнення та компенсації втрати частини доходу у зв`язку із несвоєчасною виплатою індексації грошового забезпечення не є тотожним зверненням про компенсацію втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати грошового забезпечення щодо періоду, починаючи з лютого 2020 року.

Враховуючи те, що позивач до військової частини НОМЕР_2 із заявою про компенсацію втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати грошового забезпечення (представник звернулась про інформацію лише щодо компенсації втрати частини доходу у зв`язку із несвоєчасною виплатою індексації грошового забезпечення) за спірний період не звертався, а відповідач не відмовляв ОСОБА_1 у виплаті за період з лютого 2020 року по день фактичного розрахунку згідно наданого розрахунку для іншої особи про виплату відповідної компенсації на підставі Закону № 2050-ІІІ та Порядку № 159, суд не встановив порушеного права і доходить висновку про відсутність порушенння майнового (за відсутності легітимних очікувань) права позивача та не знаходить підстав для задоволення позовних вимог.

VІІІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до ч.5 ст.139 КАС України судові витрати не розподіляються.

Керуючись ст.2, 5-16, 19, 73-78, 90, 139, 242-246, 255, 258, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Судові витрати не розподіляються.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до рішення ВРП від 17.08.2021 №1845/О/15-21 «Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи».

Копію рішення направити сторонам справи.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 [ АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ];

відповідач: Військова частина НОМЕР_2 [ АДРЕСА_2 , код НОМЕР_3 ].

Рішення суду складене 14.03.2024.

Суддя Лариса ТРОФІМОВА