Справа № 380/29926/23
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2024-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2024 року

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ланкевича А.З., розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неврахування у повному обсязі позивачеві для призначення пенсії за віком стажу роботи на КП «Бориславводоканал» з 01.04.2010 року по 31.12.2010 року;

- зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу позивачеві період роботи у КП «Бориславводоканал» з 01.04.2010 року по 31.12.2010 року.

Ухвалою судді від 26.12.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; на підставі п.2 ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України та з урахуванням клопотання позивача справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Посилається на те, що звернувся до відповідача із заявою, в якій просив зарахувати до його страхового стажу період роботи у КП «Бориславводоканал» з 01.04.2010 року по 31.12.2010 року та внести відповідні зміни до облікової картки платника податків. Однак листом відповідача від 04.09.2023 року відмовлено позивачеві у такому зарахуванні з підстав відсутності відомостей про сплату страхувальником КП «Бориславводоканал» страхових внесків за спірний період. Позивач вважає, що зазначена відмова негативно відображається на його пенсійному забезпеченні, а тому звернувся до суду з даним позовом. Просить позов задовольнити повністю.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що станом на дату звернення позивача до відповідача із заявою про зарахування до його страхового стажу періоду роботи у КП «Бориславводоканал» з 01.04.2010 року по 31.12.2010 року позивач не досяг встановленого законом віку, передбаченого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (60 років). Відповідно, за призначенням пенсії він не звертався, рішення про відмову в призначенні пенсії, про зарахування/не зарахування спірного періоду діяльності позивача на підприємстві КП «Бориславводоканал» Управлінням не приймалося. Вказане, на думку відповідача, свідчить про відсутність спору, як такого. Окрім того, зазначив, що внесення будь-яких змін у Реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, зокрема за судовим рішенням, законодавством не передбачено. Зважаючи на викладене, вважає, що дії відповідача є правомірними та такими, що ґрунтуються на Конституції та законах України, а вимоги позивача безпідставними та необґрунтованими. Просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до відповідача із заявою, в якій просив: надати відповідь чому йому не зараховано до страхового стажу період роботи з квітня по грудень 2010 року; зарахувати йому страховий стаж з квітня по грудень 2010 року та внести відповідні зміни до його облікової картки платника податків.

Листом від 04.09.2023 року вих.№23614-24370/Я-56/8-1300/23 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило позивача про те, що 17.07.2019 року КП «Бориславводоканал» визнано банкрутом та згідно ухвали Господарського суду Львівської області від 07.10.2021 року ліквідовано. Станом на дату ліквідації підприємства страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування було сплачено по березень 2010 року. Таким чином, у центральному сховищі обліку страхових внесків дані щодо сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з квітня по грудень 2010 року відсутні, відповідно страховий стаж за вищезазначений період не зараховано.

Вважаючи протиправною зазначену відмову відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вказані обставини та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.

Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.

Згідно ч.1 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV), страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Згідно з п.1 ч.1 ст.24 Закону №1058-IV, страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 2 цієї ж норми передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.26 Закону №1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу, зокрема: в період з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Відповідно до ч.4 цієї ж статті, наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

Згідно зі ст.44 Закону України №1058-IV, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною 5 ст.45 Закону України №1058-IV, документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Порядок №22-1), затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року №22-1, урегульовано питання подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058.

Відповідно до підп.1.1 п.1 Порядку №22-1, заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Між тим, у п.2 Порядку №22-1 міститься перелік документів, необхідних для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший.

Згідно з п.1.7 Порядку №22-1, звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви (підп.4.3 п.4 Порядку №22-1).

Відповідно до підп.4.7 п.4 Порядку №22-1, орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Тобто, наведеним Порядком передбачено чіткий алгоритм дій щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, а тому суд звертає увагу на те, що діями відповідача не порушено прав позивача, оскільки лист-відповідь від 04.09.2023 року носить інформаційний (роз`яснювальний) характер та не є рішенням суб`єкта владних повноважень.

Більше того, суд враховує, що право на пенсію у позивача виникатиме лише у 2027 році (на час звернення до відповідача із заявою про зарахування стажу йому було 56 років).

Крім того, чинним законодавством не передбачено самостійного звернення особи із заявою про зарахування стажу роботи без подання нею заяви про призначення пенсії.

Відповідно до положень ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб передбачає наявність встановленого судом факту порушення, а тому ухвалення судового рішення щодо захисту прав та інтересів особи на майбутнє, передбачаючи, що вони можуть бути порушені, є безпідставними.

Подібне правозастосування міститься у постанові Верховного Суду від 17.01.2022 року у справі №348/20/17.

За наведеного правового регулювання та встановлених обставин справи, суд приходить висновку, що вимоги позивача задоволенню не підлягають, оскільки такі є передчасними.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин, суд дійшов висновку, що докази, подані позивачем, переконують у безпідставності позовних вимог. Натомість, відповідач виконав покладений на нього ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок, а саме довів правомірність своїх дій, чим спростував твердження позивача про порушення його прав та інтересів.

А тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії слід відмовити.

Щодо судового збору, то відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки у задоволенні позову відмовлено, сплачений позивачем судовий збір поверненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

у задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ланкевич А.З.