Справа № 140/16474/23
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2024-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 рокуЛьвівСправа № 140/16474/23 пров. № А/857/20477/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Онишкевича Т.В., Сеника Р.П.

розглянувши в письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2023 року у справі № 140/16474/23 за адміністративним позовом Приватного підприємства «МАКС КОМ» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

суддя в 1-й інстанції Андрусенко О.О.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Луцьк,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,-

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство МАКС КОМ (далі також ПП «МАКС КОМ», позивач) звернулося в суд з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі також ГУ ДПС у Волинській області) про визнання дій протиправними щодо відмови у підтвердженні статусу платника єдиного податку четвертої групи з 01.01.2023 та зобов`язання підтвердити та включити ПП «МАКС КОМ» до реєстру платників єдиного податку четвертої групи у 2023 році, про що видати довідку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що засобами поштового зв`язку позивачем ПП «МАКС КОМ» отримано лист ГУ ДПС у Волинській області від 22.02.2023 №2223/6/03-20-04-08-06, в якому зазначено, що відповідно до підпункту 5 пункту 299.10 Податкового кодексу України (далі ПК України) позивачу не підтверджено статус платника єдиного податку четвертої групи на 2023 рік, при цьому зазначено про необхідність подання уточнюючої декларації платника єдиного податку четвертої групи за 2022 рік з розрахунком мінімального податкового зобов`язання за 2022 рік з врахуванням пункту 49.2 статті 49 та пункту 50.4 статті 50 ПК України.

Також позивачем отримано Акт від 22.02.2023 №2508/03-20-04-08-33711923 камеральної перевірки податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи, яким встановлено порушення підпункту 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 та підпункту 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 ПК України, а саме: ПП «МАКС КОМ» не подано до 20.02.2023 звітної податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи, відомості (довідка) про наявність земельних ділянок (додаток до звітної податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи), розрахунок загального мінімального зобов`язання (додаток до звітної податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи).

Крім цього, рішенням відповідача від 22.02.2023 №282/АП/03-20-04-08-06 відмовлено у підтвердженні статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2023 рік, оскільки ПП «МАКС КОМ» недотримано вимоги підпункту 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 та підпункту 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 ПК України, необхідних для щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку.

В подальшому на виконання листа ГУ ДПС у Волинській області від 22.02.2023 №2223/6/03-20-04-08-06, позивачем до Горохівської ДПІ ГУ ДПС у Волинській області надано звітну податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи за 2023 рік, відомості (довідка) про наявність земельних ділянок (додаток до звітної податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи), розрахунок загального мінімального зобов`язання (додаток до звітної податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи).

Однак, не зважаючи на подані документи, відповідач листом від 27.03.2023 №3886/6/03-20-04-08-06 повідомив, що позивачу не підтверджено статус платника єдиного податку четвертої групи на 2023 рік.

Позивач вважає протиправними дії відповідача, які полягають у відмові про підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи, оскільки відповідачем не було дотримано процедури анулювання реєстрації платника єдиного податку четвертої групи шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за наявності законодавчо визначених підстав; а також не приймалось рішення про анулювання реєстрації ПП «МАКС КОМ» як платника єдиного податку четвертої групи, а було прийнято рішення яким не підтверджено статус платника єдиного податку четвертої групи на 2023 рік, а тому для відновлення порушеного права звернувся до суду із цим позовом.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 03.10.2023 позовні вимоги задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 22 лютого 2023 року №282/АП/03-20-04-08-06 про відмову Приватному підприємству «МАКС КОМ» у підтвердженні статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2023 рік.

Зобов`язано Головне управління ДПС у Волинській області внести до реєстру платників єдиного податку відомості про Приватне підприємство «МАКС КОМ» як платника єдиного податку четвертої групи на 2023 рік, та видати відповідну довідку щодо підтвердження статусу такого платника.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області на користь Приватного підприємства «МАКС КОМ» судовий збір у сумі 2684,00 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири грн. 40 коп.).

Не погодившись із вказаним рішенням відповідач, оскаржив його в апеляційному порядку та просив скасувати його та прийняти нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Вважає рішення суду першої інстанції неправомірним та таким, що прийняте внаслідок неповного з`ясування судом обставин справи та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому вважає подану апеляційну скаргу необґрунтованою та безпідставною. Вважає, що суд першої інстанції вірно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ПП «МАКС КОМ» зареєстроване як юридична особа 25.10.2005, видами діяльності якого згідно з Класифікацією видів економічної діяльності (КВЕД) є: 01.11 - вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний); 01.13 вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів; 01.46 розведення свиней; 01.61 допоміжна діяльність у рослинництві; 10.81 виробництво цукру; 10.91 виробництво готових кормів для тварин, що утримуються на фермах; 46.21 оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 46.23 оптова торгівля живими тваринами; 46.31 оптова торгівля фруктами й овочами; 49.41 вантажний автомобільний транспорт.

22.02.2023 відповідно до п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.75.1 ст.75 ПК України головним державним інспектором Луцького відділу податків і зборів з юридичних осіб управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС у Волинській області проведено камеральну перевірку звітності, поданої ПП «МАКС КОМ» () щодо підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи.

За результатами камеральної перевірки складено акт камеральної перевірки податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи від 22.02.2023 №2508/03-20-04-08-33711923, яким встановлено порушення підпункту 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 та підпункту 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 ПК України, а саме: ПП «МАКС КОМ» не подано до 20.02.2023 звітної податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи на 2023, відомості (довідку) про наявність земельних ділянок (додаток до звітної податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи), розрахунку загального мінімального зобов`язання (додаток до звітної податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи).

На підставі вказаного акту перевірки ГУ ДПС у Волинській області прийнято рішення від 22.02.2023 №282/АП/03-20-04-08-06 щодо відмови про підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2023 рік.

Листом від 27.03.2023 за №3886/6/03-20-04-08-06 ГУ ДПС у Волинській області повідомлено позивача, що згідно з підпунктом 5 пункту 29.10 статті 299 ПК України ПП «МАКС КОМ» не підтверджено статус платника єдиного податку четвертої групи на 2023 рік та виключено з реєстру платників єдиного податку четвертої групи. Також зазначено, що відповідно до пункту 48.7 статті 48 ПК України уточнююча податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи на 2023 рік (від 17.03.2023 вх. №), подана ПП «МАКС КОМ» до Горохівської ДПІ ГУ ДПС у Волинській області не вважається податковою декларацією.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вважав, що відповідач не наділений повноваженнями не визнавати звітність, у зв`язку з пропущенням платником податку строку на подачу декларації, встановленого підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 ПК України (пропущення встановлених цією нормою строків).

Крім того, суд зауважив, що способом реалізації владних управлінських функцій за наявності встановлення обставин, за яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку), є прийняття податковим органом рішення саме про анулювання реєстрації платника єдиного податку, а не про відмову у підтвердженні статусу платника єдиного податку як було зроблено у даному випадку, а таке анулювання, у свою чергу, вже реалізується шляхом виключення з реєстру платників цього податку.

Разом із цим суд звернув увагу на те, що відповідачем не приймалося рішення про анулювання реєстрації позивача, а спірним рішення відповідач зазначив, що позивача вже виключено з реєстру платників єдиного податку четвертої групи без анулювання реєстрації, що не відповідає суті повноважень податкового органу.

Суд зазначив, що згідно з підпунктом 5 пункту 299.10 статті 299 ПК України реєстрація платником єдиного податку може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі: якщо платником єдиного податку четвертої групи не подано податкову звітність, передбачену підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 та підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу.

Отже, в разі, коли суб`єкт господарювання вже зареєстрований як платник єдиного податку, то законодавство визначає лише один механізм позбавлення суб`єкта господарювання такого статусу це прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення суб`єкта господарювання з реєстру платників єдиного податку відповідно до приписів п. 299.10 ст. 299 ПК України, зокрема, у разі неподання податкової звітності, а не у разі її несвоєчасного подання.

Таким чином, враховуючи те, що ПП «МАКС КОМ» у підтвердженні статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2023 рік, були подані усі необхідні документи, передбачені як підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 ПК України так і підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 ПК України, суд дійшов висновку, що у відповідача були відсутні будь-які підстави для не підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2023 рік, а відтак рішення відповідача (у формі листа) від 22.02.2023 №282/АП/03-20-04-08-06 є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи зазначені висновки суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позову та зазначає таке.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до Закону України від 28 грудня 2014 року № 71 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» (набрав чинності з 01 січня 2015 року) фіксований сільськогосподарський податок трансформовано в єдиний податок (виділено в окрему 4 групу).

Правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку встановлені гл. І «Спрощена система оподаткування, обліку та звітності» р. XIV «Спеціальні податкові режими» ПК України.

Пунктом 291.4 статті 291 ПК України визначено, що суб`єкти господарювання, сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків, належать до 4 групи платників єдиного податку.

Підпунктом 298.8.4 пункту 298.8 статті 298 ПК України врегульовано, що у разі коли у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва становить менш як 75 відсотків, сільськогосподарський товаровиробник - юридична особа сплачує податки у наступному податковому (звітному) році на загальних підставах.

Відтак, до платників 4 групи єдиного податку можуть належати сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків.

Платники єдиного податку 4 групи самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням платника податку та місцем розташування земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу (пп. 295.9.1 п. 295.9 ст. 295 ПК України).

Порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування, або відмови від спрощеної системи оподаткування встановлюється ПК України, п. 298.8 якої передбачено, що порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування платниками єдиного податку четвертої групи здійснюється відповідно до підпунктів 298.8.1-298.8.4 цієї статті.

Відповідно до пп. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 ПК України сільськогосподарські товаровиробники для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку подають до 20 лютого поточного року:

- загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку);

- звітну податкову декларацію з податку на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки - контролюючому органу за місцем розташування такої земельної ділянки (юридичні особи);

- розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва (юридичні особи) - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику;

- відомості (довідку) про наявність земельних ділянок - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок. У відомостях (довідці) про наявність земельних ділянок зазначаються дані про кожний документ, що встановлює право власності та/або користування земельними ділянками, у тому числі про кожний договір оренди земельної частки (паю).

За змістом внесених з 01 січня 2015 року у ПК України змін, окрему четверту групу єдиного податку створено замість фіксованого сільськогосподарського податку, і основною умовою для набуття сільськогосподарським підприємством статусу платника єдиного податку є наявність частки сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) період, що дорівнює або перевищує 75 %, а не необхідність встигнути до 20 лютого подати пакет документів.

Порядок реєстрації та анулювання реєстрації платників єдиного податку визначений ст. 299 ПК України, відповідно до п. 299.1 якої, реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Пунктом 299.10 ст. 299 ПК України встановлено, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу, зокрема, у разі якщо платником єдиного податку четвертої групи не подано податкову звітність, передбачену підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 цього Кодексу.

Системний аналіз норм доводить, що реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку та є безстроковою. ПК України передбачає підстави для анулювання реєстрації платника єдиного податку або підстави, з яких платник не може бути платником єдиного податку 4 групи, але не містить норму, відповідно до якої платник, який до 20 лютого не подав звітність, зазначену у пп. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 ПК України, не може бути, або втрачає статус платника єдиного податку 4 групи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.01.2019 року у справі № 814/1394/15.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Пунктом 299.6 статті 299 ПК України встановлено, що підставами для прийняття контролюючим органом рішення про відмову у реєстрації суб`єкта господарювання як платника єдиного податку є виключно: 1) невідповідність такого суб`єкта вимогам, встановленим статтею 291 цього Кодексу; 2) наявність у суб`єкта господарювання, який утворюється у результаті реорганізації (крім перетворення) будь-якого платника податку, непогашених податкових зобов`язань чи податкового боргу, що виникли до такої реорганізації; 3) недотримання таким суб`єктом вимог, встановлених підпунктом 298.1.4. пункту 298.1 статті 298 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає вірним твердження суд першої інстанції про те, що відповідач не наділений повноваженнями не визнавати звітність, у зв`язку з пропущенням платником податку строку на подачу декларації, встановленого пп. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 ПК України (пропущення встановлених цією нормою строків).

Крім того, слід зауважити, що способом реалізації владних управлінських функцій за наявності встановлення обставин, за яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку), є прийняття податковим органом рішення саме про анулювання реєстрації платника єдиного податку, а таке анулювання, у свою чергу, вже реалізується шляхом виключення з реєстру платників цього податку.

Разом із цим, відповідачем не приймалося рішення про анулювання реєстрації позивача, а спірним рішення відповідач зазначив, що позивача вже виключено з реєстру платників єдиного податку четвертої групи без анулювання реєстрації, що не відповідає суті повноважень податкового органу.

Також суд зазначає, що згідно з пп. 5 п. 299.10 ст. 299 ПК України реєстрація платником єдиного податку може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі: якщо платником єдиного податку четвертої групи не подано податкову звітність, передбачену підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 цього Кодексу.

Як вірно встановлено судом першої інстанції позивачем, з метою щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку позивачем 20.02.2023, тобто в межах визначеного ПК строку, було подано до Горохівської ДПІ ГУ ДПС у Волинській області (Горохівський р-н), як до контролюючого органу за місцем розташування земельних ділянок, наступний перелік документів: загальну звітну податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи реєстраційний № від 20.02.2023; відомості про наявність земельних ділянок (довідка до загальної звітної податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи) реєстраційний № від 20.02.2023; відомості про наявність земельних ділянок (довідка до загальної звітної податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи) реєстраційний № від 20.02.2023; відомості про наявність земельних ділянок (довідка до загальної звітної податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи) реєстраційний № від 20.02.2023; відомості про наявність земельних ділянок (довідка до загальної звітної податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи) реєстраційний № від 20.02.2023; відомості про наявність земельних ділянок (довідка до загальної звітної податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи) реєстраційний № від 20.02.2023; відомості про наявність земельних ділянок (довідка до загальної звітної податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи) реєстраційний № від 20.02.2023; відомості про наявність земельних ділянок (довідка до загальної звітної податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи) реєстраційний № від 20.02.2023; відомості про наявність земельних ділянок (довідка до загальної звітної податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи) реєстраційний № від 20.02.2023; відомості про наявність земельних ділянок (довідка до загальної звітної податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи) реєстраційний № від 20.02.2023; розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання (довідка до загальної звітної податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи) реєстраційний № від 20.02.2023; розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2022 рік реєстраційний № від 16.02.2023 до податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи за 2023 рік, що також підтверджується актом камеральної перевірки податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи від 22.02.2023 №2508/03-20-04-08-33711923

Отже, в разі, коли суб`єкт господарювання вже зареєстрований як платник єдиного податку, то законодавство визначає лише один механізм позбавлення суб`єкта господарювання такого статусу - це прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення суб`єкта господарювання з реєстру платників єдиного податку відповідно до приписів п. 299.10 ст. 299 ПК України, зокрема, у разі неподання податкової звітності.

Також, суд зазначає, що контролюючий орган не застосував та не використав законних підстав та способу позбавлення позивача такого права перебувати на спрощеній системі оподаткування, оскільки підставою такого рішення, враховуючи вимоги Податкового кодексу України, є результати перевірки, яку не проведено відповідачем.

Отже вірним є висновок суду першої інстанції про те, що матеріалами справи підтверджено протиправність рішення від 22.02.2023 №282/АП/03-20-04-08-06 про відмову позивачу у підтвердженні статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2023 рік, водночас як і підтверджено те, що позивачем дотримано вимоги передбачені як підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 ПК України так і підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 ПК України, тому, виходячи із наданих частиною другою статті 245 КАС України повноважень, позовні вимоги належить задовольнити у спосіб прийняття судом рішення про визнання протиправним та скасування рішення від 22.02.2023 №282/АП/03-20-04-08-06 щодо відмови у підтвердженні статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2023 рік та для належного захисту прав позивача слід зобов`язати відповідача внести до реєстру платників єдиного податку відомості про ПП «МАКС КОМ» як платника єдиного податку четвертої групи на 2023 рік, та видати відповідну довідку щодо підтвердження статусу такого платника.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінюючи наведені скаржниками доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи сторін були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Колегія суддів також вважає за доцільне зауважити, що у пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги відповідача не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2023 року у справі № 140/16474/23 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді Т. В. Онишкевич
Р. П. Сеник
Повне судове рішення складено 14 березня 2024 року