Справа № 120/12363/23
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

14 березня 2024 р. Справа № 120/12363/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Поліщук І.М., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю податкової вимоги №Ф-311503-50у від 18.01.2022.

Ухвалою від 15.08.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечив щодо задоволення даного позову. Зокрема вказав про правомірність винесеної податкової вимоги №Ф-311503-50у від 18.01.2022.

Ухвалою від 31.01.2024 витребувано у Головного управління ДПС у Вінницькій області детальний розрахунок сум єдиного соціального внеску (недоїмки), яка відображена в оскаржуваній вимозі №Ф-311503-50 У від 18.01.2022, із зазначенням періодів, за які відповідний внесок нарахований та інформації про те, чи відображена у спірній вимозі сума недоїмки в розмірі 6430,89 грн. нарахована ОСОБА_1 , як особі, яка провадить незалежну професійну діяльність чи/або як фізичній особі-підприємцю.

09.02.2024 представником відповідача надано пояснення з приводу сум недоїмки, яка обліковується за ОСОБА_1 . Зокрема, представник відповідача зазначив, що у спірній вимозі №Ф-311503-50 У від 18.01.2022 сума недоїмки в розмірі 6430,89 грн. нарахована ОСОБА_1 саме як фізичній особі-підприємцю. Представник відповідача також вказав, що зазначена в оскаржуваній вимозі сума недоїмки складається з суми 3178,12 грн., що нарахована 19.10.2020 року та суми 3300,00 грн., що нарахована 19.01.2021 року, з урахуванням часткової сплати ФОП ОСОБА_1 17.01.2022 року суми 47,23 грн.

Ухвалою від 19.02.2024 запропоновано ОСОБА_1 подати свої пояснення з приводу обставин, повідомлених представником Головного управління ДПС у Вінницькій області.

05.03.2024 позивачем подано письмові пояснення, в яких останній зазначив, що за порушення платниками законодавства про ЄСВ у період дії на території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, з 01.03.2020 по 31.07.2023 штрафні санкції не застосовується, а пеня, нарахована за цей період підлягає списанню. Також вказав, що на період з початку дії воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», до 01 серпня 2023 року платникам єдиного внеску не нараховується пеня, а нарахована пеня за цей період підлягає списанню. Позивач також зазначив, що з 23.11.2021 він є пенсіонером, а тому звільняється від сплати ЄСВ.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець (згідно коду КВЕД 69.10 діяльність у сфері права) та є платником єдиного податку 3 групи.

Відповідно до свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №215, виданого на підставі рішення Вінницької обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 06.06.1994 року № 6, ОСОБА_1 є адвокатом.

18.01.2022 Головним управлінням ДПС у Вінницькій області, відповідно до статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів, винесено відносно ОСОБА_1 вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-311503-50 У в сумі 6430,89 грн.

Разом із тим, на думку позивача, вимога №Ф-311503-50 У від 18.01.2022 є протиправною, адже перебуваючи на податковому обліку, як фізична особа-підприємець на спрощеній системі оподаткування, він повинен перебувати на податковому обліку як фізична особа-підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності та вести єдиний податковий облік та сплату податків саме як фізична особа-підприємець.

Таким чином, в позовній заяві позивач зазначає, що, на його думку, нарахування йому єдиного соціального внеску як адвокату є протиправним.

Наведені вище обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

За визначенням підпункту 14.1.226 пункту 14.1 статті 14 ПК України незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою-підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Відповідно до пункту 65.1 статті 65 ПК України взяття на облік фізичних осіб-підприємців у контролюючих органах здійснюється за податковою адресою на підставі відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, наданих державним реєстратором згідно із Законом України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Разом з тим, згідно з пунктом 65.2 статті 65 ПК України облік самозайнятих осіб здійснюється шляхом внесення до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків записів про державну реєстрацію або припинення підприємницької діяльності, незалежної професійної діяльності, перереєстрацію, постановку на облік, зняття з обліку, внесення змін стосовно самозайнятої особи, а також вчинення інших дій, що передбачені Порядком обліку платників податків, зборів.

При цьому, відповідно до підпункту 65.4.4 пункту 65.4 статті 65 ПК України контролюючий орган відмовляє в розгляді документів, поданих для взяття на облік особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність, у разі коли фізична особа вже взята на облік як самозайнята особа.

Отже, податковим законодавством виключена можливість подвійного взяття на облік особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність, у разі коли фізична особа вже взята на облік як фізична особа-підприємець.

Крім того, факт наявності в особи статусу фізичної особи-підприємця автоматично виключає можливість її взяття на облік в податкових органах як особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність.

Відповідно до положень пунктів 178.1, 178.2 статті 178 ПК України особи, які мають намір здійснювати незалежну професійну діяльність, зобов`язані стати на облік у контролюючих органах за місцем свого постійного проживання як самозайняті особи та отримати довідку про взяття на облік згідно із статтею 65 цього Кодексу. Доходи громадян, отримані протягом календарного року від провадження незалежної професійної діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Адвокатська діяльність підпадає під визначення незалежної професійної діяльності, оподаткування доходів від отримання якої регулюється статтею 178 ПК України, лише у випадку, якщо така особа не зареєстрована як фізична особа-підприємець відповідно до вимог законодавства та коли здійснювана такою особою підприємницька діяльність на спрощеній системі оподаткування відрізняється за видом діяльності від незалежної професійної діяльності.

Відповідно до положень частини четвертої пункту 6.7 Розділу VI Порядку обліків платників податків та зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09 грудня 2011 року № 1588, якщо фізична особа зареєстрована як підприємець та при цьому така особа провадить незалежну професійну діяльність, така фізична особа обліковується у контролюючих органах як фізична особа - підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності. У такому разі фізична особа зобов`язана подати особисто (надіслати рекомендованим листом з описом вкладення) або через уповноважену особу до контролюючого органу за місцем свого постійного проживання заяву за формою № 5-ОПП з позначкою Зміни та копію документа, що підтверджує право фізичної особи на провадження незалежної професійної діяльності.

Пунктом 4 розділу VI Порядку обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 листопада 2014 року № 1162, закріплено право контролюючого органу брати на облік платників єдиного внеску, якщо при здійсненні своїх функцій на підставі відповідних державних реєстрів установлено, що особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, не перебуває на такому обліку.

Разом з тим, як зазначено у постанові Великої палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 520/3939/19 закріплене цим пунктом право контролюючого органу брати на облік як платника єдиного внеску особу, яка провадить незалежну професійну діяльність і не перебуває на такому обліку, може бути реалізоване виключно в разі подання цією особою відповідної заяви.

В даному ж випадку, перебування позивача на відповідному обліку не є спірним.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець (згідно коду КВЕД 69.10 діяльність у сфері права) та є платником єдиного податку 3 групи.

Крім того, з 22.01.2002 позивачу встановлено ознаку незалежної професійної діяльності (адвокат).

Таким чином, позивач обліковується у контролюючих органах як фізична особа - підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності.

Втім, обґрунтовуючи протиправність оскаржуваної у даній справі вимоги №Ф-311503-50 У від 18.01.2022, позивач зазначив, що перебуваючи на податковому обліку, як фізична особа-підприємець на спрощеній системі оподаткування, він повинен перебувати на податковому обліку як фізична особа-підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності та вести єдиний податковий облік та сплату податків саме як фізична особа-підприємець.

З огляду на викладене, позивач наголошує на тому, що нарахування йому єдиного внеску як особі, яка провадить незалежну професійну діяльність, є протиправним.

З метою з`ясування обставин нарахування позивачу єдиного соціального внеску, ухвалою від 31.01.2024 витребувано у Головного управління ДПС у Вінницькій області детальний розрахунок сум єдиного соціального внеску (недоїмки), яка відображена в оскаржуваній вимозі №Ф-311503-50 У від 18.01.2022, із зазначення періодів за які відповідний внесок нарахований та інформації про те, чи відображена у спірній вимозі сума недоїмки в розмірі 6430,89 грн. нарахована ОСОБА_1 , як особі, яка провадить незалежну професійну діяльність чи/або як фізичній особі-підприємцю.

09.02.2024 представником відповідача надано пояснення з приводу сум недоїмки, яка обліковується за ОСОБА_1 .

В поясненнях представник відповідача зазначив, що у спірній вимозі №Ф-311503-50 У від 18.01.2022 сума недоїмки в розмірі 6430,89 грн. нарахована ОСОБА_1 саме як фізичній особі-підприємцю.

Представник відповідача також вказав, що зазначена в оскаржуваній вимозі сума недоїмки складається з суми 3178,12 грн., що нарахована 19.10.2020 та суми 3300,00 грн., що нарахована 19.01.2021, з урахуванням часткової сплати ФОП ОСОБА_1 17.01.2022 року суми 47,23 грн.

Із наведеного вище слідує, що обставини, які, на думку позивача, свідчать про протиправність оскаржуваної вимоги, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду даної справи, адже у спірній вимозі №Ф-311503-50 У від 18.01.2022 відображена сума недоїмки, яка нарахована позивачу саме як фізичній особі-підприємцю.

При цьому, у позовній заяві позивач особисто наполягає на тому, що він має вести єдиний податковий облік та сплату податків саме як фізична особа-підприємець.

Крім того, враховуючи те, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, ухвалою від 19.02.2024 судом було запропоновано ОСОБА_1 подати свої пояснення з приводу обставин, повідомлених представником Головного управління ДПС у Вінницькій області.

05.03.2024 позивачем подано письмові пояснення, в яких останній зазначив, що за порушення платниками законодавства про ЄСВ у період дії на території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, з 01.03.2020 по 31.07.2023 штрафні санкції не застосовується, а пеня, нарахована за цей період підлягає списанню. Також вказав, що на період з початку дії воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», до 01 серпня 2023 року платникам єдиного внеску не нараховується пеня, а нарахована пеня за цей період підлягає списанню. Позивач також зазначив, що з 23.11.2021 він є пенсіонером, а тому звільняється від сплати ЄСВ.

Втім, наведені позивачем обставини судом оцінюються критично, адже як видно із наявних у матеріалах справи облікових карток платника податку, 19.10.2020 та 19.01.2021 мало місце нарахування саме єдиного соціального внеску в сумі 3178,12 грн. та 3300,00 грн., а не штрафних санкцій чи/або пені.

При цьому, відображена в оскаржуваній вимозі №Ф-311503-50 У від 18.01.2022 сума недоїмки в розмірі 6430,89 грн. в повній мірі відповідає наведеним представником відповідача розрахункам (3178,12 + 3300,00 - 47,23 = 6430,89).

Також, суд критично оцінює посилання позивача на особливості регулювання відносин з нарахування та сплати єдиного соціального внеску в умовах воєнного стану, адже спірна вимога винесена ще до його запровадження.

Критично оцінюються також посилання позивача на те, що з 23.11.2021 він є пенсіонером, а тому, на його думку, він звільняється від сплати ЄСВ, адже нарахування єдиного соціального внеску в даному випадку мало місце ще до призначення позивачу пенсії.

Враховуючи наведені вище обставини, суд приходить до висновку, що відповідач, приймаючи спірну вимогу №Ф-311503-50 У від 18.01.2022, діяв відповідно до норм чинного законодавства України, у зв`язку з чим підстави для її скасування відсутні.

Як наслідок, також відсутні підстави для задоволення вимог позивача про зобов`язання відповідача привести інтегровану картку платника позивача до відповідності.

Крім того, не підлягає задоволенню вимога позивача щодо зобов`язання відповідача скасувати подвійне нарахування ЄСВ за 2017-2018 роки відносно ОСОБА_1 , адже дана вимога жодним чином не обґрунтована. Більше того, жодних доказів подвійного нарахування позивачу ЄСВ матеріали справи не містять.

Суд наголошує, що будь-які дії відповідача щодо подвійного нарахування позивачу єдиного соціального внеску не є предметом оскарження за даним позовом, а тому відповідні вимоги позивача розглядаються судом виключно як похідні від вимог щодо визнання протиправною та скасування вимоги №Ф-311503-50 У від 18.01.2022.

До того ж, варто врахувати, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 05.08.2019 по справі №120/2098/19 за позовом ОСОБА_1 було визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-6992-17 від 18.06.2019 року Головного управління ДФС у Вінницькій області в сумі 15413,71 грн.

При цьому, відповідна вимога №Ф-6992-17 від 18.06.2019 стосувалась нарахування ОСОБА_1 єдиного соціального внеску, в тому числі за 2017-2018 роки.

За приписами вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, про відсутність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

Враховуючи положення ст. 139 КАС України, понесені позивачем судові витрати йому не присуджуються.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, код ЄДРПОУ ВП 44069150)

Повний текст рішення складено 14.03.2024.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна