Справа № 620/17979/23
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2024-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2024 року Чернігів Справа № 620/17979/23

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Соломко І.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Менська виправна колонія №91" про визнання протиправною та скасування постанови,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 ( далі також - ОСОБА_1 , позивач) до Державної установи «Менська виправна колонія (№91) (далі також - МВК-91, відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення стягнення у вигляді догани від 05.09.2023 №208.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що спірна постанова є протиправною, оскільки факт вчинення дисциплінарного проступку 23.08.2023, на його думку, відповідачем не доведено.

26.12.2023 ухвалою суду відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву у якому заперечував проти доводів позивача та зазначив, що при прийнятті спірного рішення про накладення стягнення, дотримано всі вимоги встановлені законодавством, доведено вину засудженого, повідомлено про розгляд дисциплінарною комісією та з урахуванням вимог КВК України, правомірно застосовано вид стягнення, оскільки зберігання заборонених предметів, є порушенням, невиконанням засудженим правил внутрішнього розпорядку.

Позивачем подано відповідь на відзив, у якій наголошує, що відповідачем не доведено правомірність оскаржуваного рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Позивач відбуває покарання у ДУ «Менська виправна колонія (№91).

23.08.2023 посадовою особою відповідача оформлений акт обшуку, в якому зазначено, що у засудженого ОСОБА_1 виявлено предмет wi-fi роутер, та складено протокол вилучення № 51 ( а.с.40,50)

За наслідками виявленого факту, 04.09.2023 оперуповноваженим оперативного відділу ДУ «Менська виправна колонія (№91) капітаном внутрішньої служби О.Гузенком складено висновок про розгляд питання щодо притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за правами начальника установи ( а.с. 35).

04.09.2023 виконуючим обов`язки начальника відділення СПС № 4 на ім`я начальника ДУ «Менська виправна колонія (№91)» подано рапорт про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності (а.с. 34).

12.03.2024 на виконання ухвали суду від 13.02.2024 відповідачем надано: Положення про дисциплінарну комісію установи виконання покарань, наказ про призначення членів дисциплінарної комісії, документ на підтвердження повноважень начальника установи (посадова інструкція).

Так, наказом ДУ «Менська виправна колонія (№91) від 04.01.2021 № 33/0Д-21 затверджено Положення про дисциплінарну комісію та наказом від 05.01.2024 № 7/0Д-24 визначено її склад.

04.09.2023 позивача повідомлено про місце та час засідання дисциплінарної комісії, яке відбудеться 05.09.2023 о 10-год, що підтверджується розпискою ( а.с. 42).

В ході засідання дисциплінарної комісії позивач надав усні пояснення, про що ним зазначено у відповіді на відзив (а.с. 56-58).

За результатами розгляду матеріалів, 05.09.2023 на засіданні дисциплінарної комісії вирішено питання про доцільність застосування до засудженого ОСОБА_1 стягнення у виді догани, що підтверджується довідкою відповідача ( а.с. 36).

05.09.2023 начальником ДУ «Менська виправна колонія (№91)» винесено постанову №208 про накладення на засудженого ОСОБА_1 стягнення у виді догани за зберігання 23.08.2023 забороненого предмету wi-fi роутера (а.с. 51).

Не погоджуючись з постановою відповідача та вважаючи її протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазнає наступне.

За приписами ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань регламентує кримінально-виконавче законодавство України.

Згідно зі ст.1 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі КВК України) завданнями кримінально-виконавчого законодавства України є визначення принципів виконання кримінальних покарань, правового статусу засуджених, гарантій захисту їхніх прав, законних інтересів та обов`язків; порядку застосування до них заходів впливу з метою виправлення і профілактики асоціальної поведінки; системи органів і установ виконання покарань, їх функцій та порядку діяльності; нагляду і контролю за виконанням кримінальних покарань, участі громадськості в цьому процесі; а також регламентація порядку і умов виконання та відбування кримінальних покарань; звільнення від відбування покарання, допомоги особам, звільненим від покарання, контролю і нагляду за ними.

Кримінально-виконавче законодавство України складається з цього Кодексу, інших актів законодавства, а також чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 2 КВК України).

Правовий статус засуджених регламентовано главою 2 КВК України, в якій наводиться основний перелік прав та обов`язків засуджених.

Зокрема, ч. 1, ч. 2 ст. 7 КВК України визначено, що держава поважає і охороняє права, свободи і законні інтереси засуджених, забезпечує необхідні умови для їх виправлення і ресоціалізації, соціальну і правову захищеність та їх особисту безпеку.

Засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень, визначених цим Кодексом, законами України і встановлених вироком суду.

В той же час ст.9 КВК України встановлено, що засуджені зобов`язані виконувати встановлені законодавством обов`язки громадян України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб; виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань, уповноваженого органу з питань пробації; ввічливо ставитися до персоналу, інших осіб, які відвідують установи виконання покарань, а також до інших засуджених; з`являтися за викликом адміністрації органів і установ виконання покарань, уповноваженого органу з питань пробації.

Невиконання засудженими своїх обов`язків і встановлених законодавством вимог адміністрації органів і установ виконання покарань тягне за собою встановлену законом відповідальність.

Поняття дисциплінарного проступку засуджених розкривається в ст. 131-1 КВК України.

Так, відповідно до зазначеної правової норми дисциплінарним проступком особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, є протиправне, винне діяння (дія або бездіяльність), що посягає на встановлений порядок у сфері виконання покарань, вчинене цією особою.

Персонал установи виконання покарань зобов`язаний довести наявність у діях чи бездіяльності особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, усіх ознак дисциплінарного проступку. Відсутність таких ознак виключає застосування до особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, заходів стягнення (ч. 2 ст. 131-1 КВК України).

Отже, з аналізу цієї норми слідує, що засуджений, який вчинив протиправне діяння під час виконання покарання, яке підпадає під визначення дисциплінарного проступку, підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності.

Перелік видів заходів стягнення, що застосовуються до осіб, позбавлених волі, визначено ст. 132 КВК України. Частиною першої цієї статті передбачено, що за невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, можуть застосовуватися такі заходи стягнення: попередження; догана; сувора догана; грошовий штраф до двох мінімальних розмірів заробітної плати; скасування поліпшених умов тримання; поміщення засуджених чоловіків, які тримаються у виправних колоніях, у дисциплінарний ізолятор з виведенням або без виведення на роботу чи навчання на строк до чотирнадцяти діб, а засуджених жінок - до десяти діб; поміщення засуджених, які тримаються в приміщеннях камерного типу виправних колоній максимального рівня безпеки, у карцер без виведення на роботу на строк до чотирнадцяти діб; переведення засуджених, які тримаються у виправних колоніях, крім засуджених, які тримаються у виправних колоніях мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання, до приміщення камерного типу (одиночної камери) на строк до трьох місяців.

Відповідно до ч. 16 ст. 134 КВК України адміністрація колонії при встановленні факту порушення особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, вимог режиму зобов`язана невідкладно розпочати перевірку причин, обставин і мотивів вчинення порушення, поведінки цієї особи до вчинення проступку, визначити кількість і характер раніше накладених стягнень, а також отримати її пояснення про суть проступку. За наслідками такої перевірки приймається рішення про доцільність або недоцільність застосування до особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, заходів стягнення та обґрунтовується їх вид. Якщо адміністрація колонії прийняла рішення обмежитися іншими профілактичними заходами, це відображається у щоденнику індивідуальної роботи із засудженим та доводиться до відома особи під підпис.

Як вже встановив суд, 04.09.2023 оперуповноваженим оперативного відділу ДУ «Менська виправна колонія (№91) капітаном внутрішньої служби О.Гузенком складено висновок про розгляд питання щодо притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за правами начальника установи. З цього приводу 04.09.2023 виконуючим обов`язки начальника відділення СПС № 4 на імя начальника ДУ «Менська виправна колонія (№91)» подано рапорт щодо притягнення засудженого ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

При цьому сама процедура дисциплінарного провадження визначена ст. 135 КВК України, ч.1 якої передбачено, що питання про доцільність застосування стягнення до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, вирішується на засіданні дисциплінарної комісії установи виконання покарань, яка діє на постійній основі.

Відповідно до ч. 6, ч.7 ст. 135 КВК України матеріали про порушення доповідаються на засіданні дисциплінарної комісії начальником відділення соціально-психологічної служби у присутності особи, яка вчинила порушення, та інших запрошених осіб.

Під час засідання дисциплінарної комісії заслуховуються пояснення засудженого та його представника, свідків, інших осіб, залучених відповідно до частини третьої та абзацу сьомого частини п`ятої цієї статті, адміністрації установи виконання покарань, особи, яка ініціювала притягнення до дисциплінарної відповідальності, та осіб, які мають право дорадчого голосу.

Рішення про притягнення до відповідальності приймається більшістю голосів членів дисциплінарної комісії.

Рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності особи, яка відбуває покарання, має бути детально вмотивоване та може бути оскаржене особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, або її представником до органу виконання покарань вищого рівня, прокурора чи суду.

Засудженому протягом трьох робочих днів видається копія рішення про застосування до нього стягнення із зазначенням можливості та порядку його оскарження.

Матеріалами справи та позивачем визнається факт того, що засідання дисциплінарної комісії 05.09.2023 проводилось за його участю.

Підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності згідно оскаржуваної постанови від 05.09.2023 № 208 стали матеріали дисциплінарного провадження, якими установлено факт зберігання позивачем забороненого предмету wi-fi роутера.

Відтак, з метою правильного вирішення спору та встановлення тієї обставини, чи підпадає даний виявлений факт під визначення дисциплінарного проступку, суду першочергово необхідно з`ясувати, чи належить виявлений у позивача предмет до переліку тих предметів, зберігання та використання яких засудженими заборонено.

З цього приводу суд враховує, що перелік і кількість предметів і речей, які засуджені можуть мати при собі, визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України.

Зокрема, порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань у виді арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк та довічного позбавлення волі врегульовано Правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 28.08.2018 № 2823/5, зареєстрованими в Мінюсті 05.09.2018 за № 1010/32462 (далі Правила).

Пунктом 4 розділу ІІ даних Правил передбачено, що засудженим забороняється, зокрема, придбавати, виготовляти, зберігати і використовувати гроші, цінності, предмети, речі, речовини і вироби, заборонені до використання в установах виконання покарань за переліком предметів, виробів і речовин, зберігання і використання яких засудженими заборонено (додаток 3).

Так, додаток 3 до Правил містить перелік предметів, виробів і речовин, зберігання і використання яких засудженими заборонено. Такий перелік включає в себе в тому числі (абз. 9 додатку 3 Правил) радіоелектронні засоби, призначені для передавання чи приймання радіосигналів (радіостанції, мобільні телефони та зарядні пристрої до них, SIM-картки, скретч-картки поповнення рахунку мобільного зв`язку, пейджери тощо), друкарські машинки, розмножувальні прилади (засудженим, які тримаються у виправних центрах, дозволяється зберігати та користуватися мобільними телефонами у порядку, встановленому пунктом 2 розділу ХІV Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань).

У даному випадку, wi-fi роутер підпадає під перелік предметів використання яких заборонено засудженими, а тому його зберіганні та використання засудженим беззаперечно свідчить про порушення останнім Правил.

Відповідно до приписів п. 1 Розділу XXIV Правил, з метою виявлення предметів, які заборонено використовувати в установах виконання покарань, проводяться обшуки та огляди засуджених.

Відповідно до п. 3 розділу XXV Правил виявлені у засуджених гроші, цінності, предмети, речі, речовини і вироби, які заборонено використовувати в установах виконання покарань, вилучаються, про що посадовою особою установи складається протокол вилучення (додаток 34).

На підтвердження використання позивачем даного предмету відповідачем надано акт від 23.08.2023 про проведення обшуку у засудженого ОСОБА_1 ; протокол вилучення предмету wi-fi роутеру № 51 від 23.08.2023.

Дослідивши вказані докази, суд дійшов висновку, що відповідач провів документування факту виявленого порушення.

Згідно з ч.2 ст. 9 КВК України невиконання засудженими своїх обов`язків і встановлених законодавством вимог адміністрації органів і установ виконання покарань тягне за собою встановлену законом відповідальність.

Таким чином ураховуючи вищевикладене суд погоджується з доводами відповідача, що засуджений ОСОБА_1 допустив порушення установленого порядку відбування покарання, тобто вчинив дисциплінарний проступок, за який підлягав притягненню до відповідальності у виді догади.

Щодо тверджень позивача про порушення відповідачем процедури дисциплінарного розслідування, що свідчить про протиправність оскаржуваного рішення, то суд їх відхиляє, оскільки позивачем не доведено в чому саме виразились ці порушення та яким нормам права не відповідають.

У свою чергу суд зазначає, що ч. 5 ст. 135 КВК України передбачено, що засуджений та/або його представник мають право: отримати інформацію про притягнення до дисциплінарної відповідальності, у тому числі документи, що стосуються справи, не пізніш як за одну добу до початку засідання дисциплінарної комісії; бути присутнім на засіданні дисциплінарної комісії під час розгляду питання про його притягнення до дисциплінарної відповідальності; ознайомлюватися з матеріалами дисциплінарного провадження та особової справи, робити виписки, знімати копії з них; надавати пояснення, заперечення та заявляти клопотання в усному та письмовому вигляді, надавати докази; подавати клопотання не пізніш як за двадцять чотири години до визначеного часу засідання про залучення до засідання дисциплінарної комісії осіб, присутність яких є доцільною для встановлення обставин вчинення правопорушення та визначення міри відповідальності.

Пунктом 2 Розділу XXI Правил встановлено, що перед накладенням стягнення на засудженого, який відбуває покарання у виправній колонії, дисциплінарною комісією установи вирішується питання про доцільність застосування стягнення у порядку, визначеному статтями 134, 135 Кримінально-виконавчого кодексу України. Про місце і час засідання дисциплінарної комісії засуджений повідомляється письмово не пізніше ніж за одну добу до його проведення. За письмовою заявою засудженого цей термін може бути продовжено, але не більш як на дві доби.

Тобто наведеними нормами встановлено порядок і строк подання засудженим пояснень, заяв, клопотань, доказів для встановлення обставин вчинення правопорушення та визначення міри відповідальності і, відповідно, повинні враховані на засіданні дисциплінарною комісією до прийняття відповідного рішення.

Водночас докази, що позивач намагався реалізувати свої права, надані ч. 5 ст. 135 КВК України та п. 2 Розділу ХХІ Правил, а саме подати дисциплінарній комісії відповідні пояснення, заяви, клопотання, докази щодо спростування факту вчинення дисциплінарного порушення у визначений наведеними нормами строк, а відповідачем в цьому відмовлено, або подані ним документи не враховано комісією при прийнятті рішення, відсутні.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, відповідно до положень ч.2 ст. 2 КАС України, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За встановлених обставин суд дійшов висновку, що при винесенні оскарженої постанови відповідач діяв відповідно до приписів чинного законодавства та з урахуванням фактичних обставин справи. Доводи позивача не спростовують правомірності постанови про накладення дисциплінарної відповідальності у виді догани.

Враховуючи викладене, у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 АДРЕСА_1 рнокпп НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач: Державна установа "Менська виправна колонія №91" вул. Дружби, 5,смт Макошине,Чернігівська обл., Корюківський р-н,15652 .

Повний текст рішення виготовлено 15 березня 2024 року.

Суддя І.І. Соломко