Справа № 380/9069/23
Суддя: Кисильова Ольга Йосипівна
Дата ухвалення: 2024-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2024 рокусправа № 380/9069/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до державного підприємства "Львіввугілля" про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна,

в с т а н о в и в:

Головне управління ДПС у Львівській області (далі позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до державного підприємства "Львіввугілля" (далі відповідач), у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 05.05.2023, просить надати дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу ДП "Львіввугілля" за рахунок майна, що перебуває в податковій заставі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що станом на 10.03.2023 ДП "Львіввугілля" має податковий борг в розміри 207 186 784,90 грн. На виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 27.09.2016 у справі № 813/2337/16 Головне управління ДПС у Львівській області скерувало до банківських установ ряд інкасових доручень щодо списання суми заборгованості із банківських рахунків боржника.

Згідно актів опису майна від 25.06.2018 № 13, від 19.08.2022 № 304/13-01-13-05-14, від 19.08.2022 № 306/13-01-13-05-14, від 19.08.2022 № 307/13-01-13-05-14 та від 31.03.2023 №233/13-01-13-05 податковий керуючий описав майно боржника. Описане майно передане у податкову заставу, втім, унаслідок вжитих заходів сума заборгованості боржником не погашена.

Таким чином, позивач вважає, що наявні підстави для звернення до суду щодо надання дозволу на погашення всієї суми податкового за рахунок майна ДП "Львіввугілля", що перебуває у податковій заставі.

Із наведених підстав, просить задовольнити повністю.

Ухвалою від 03.05.2023 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

18.05.2023 відповідач надіслав відзив на позовну заяву, у якому ДП "Львіввугілля" заперечує проти задоволення позову, зазначивши, що стягнення податкового боргу за рахунок майна допускається у разі недостатності у платника податків коштів. Ця обставина повинна бути доведена доказами: постановою суду про стягнення коштів; документами, що свідчать про відсутність коштів на рахунках та неможливість виконання постанови суду про стягнення коштів; перебування майна в податковій заставі. Зазначена обставина засвідчується витягом з Єдиного реєстру обтяжень рухомого майна.

Відповідач стверджує, що наведене вище свідчить про те, що Податковий кодекс України чітко визначає послідовність дій контролюючого органу, які необхідно вчинити для погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, зокрема, це можливо лише за умови недостатності коштів, які перебувають у власності такого платника та виконання всіх умов для її стягнення.

Оскільки контролюючий орган не застосував передбачену ПК України процедуру стягнення суми податкового боргу у розмірі 207 186 784,90 грн, яка вказана в позовній заяві з розрахункових рахунків підприємства, також судом не винесено постанови про задоволення позовних вимог контролюючого органу у такому розмірі, на його виконання не направлялись платіжні інструкції/інкасові доручення до банків, що обслуговують рахунки відповідача, то, на переконання відповідача відсутні підстави для звернення до суду із цим позовом.

Крім цього, відповідач зазначає, що згідно із Інформаційним листом ВАС України від 24.10.2013 № 1484/12/13-13, порядок стягнення податкового боргу платників податків врегульований статтями 95 99 Податкового кодексу України, зі змісту яких слідує, що ПК України встановлений особливий порядок виконання судових рішень про стягнення коштів з платника податків у рахунок погашення податкового боргу, а саме рішення про стягнення сум податкового боргу є виконавчим документом, згідно з яким здійснюється стягнення податкового боргу фіскальними органами.

Отже, відповідач вважає, що у даному випадку функції органу, який здійснює виконавче провадження, делеговано контролюючим органам. Вказує, що до позовної заяви позивач долучив рішення суду про стягнення податкового боргу на суму 16 655 779,61 грн, у той час, як просить суд надати дозвіл на реалізацію майна для погашення усієї суми податкового боргу в розмірі 207 186 784,90 грн.

Відтак, у позивача відсутні підстави для звернення до суду із позовом про надання дозволу на примусову реалізацію майна для погашення усієї суми податкового боргу.

Також зазначає, що ДП "Львіввугілля" оскаржило у судовому порядку дії податкового органу щодо проведення опису майна в податкову заставу згідно з Актом опису № 304/13-01-13-05-14 від 19.08.2022 на суму 5 250 000,00 грн та з Актом опису № 306/13-01-13-05-14 від 19.08.2022 на суму 2 270 096,00 грн.

Зауважує, що постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 № 83 "Про затвердження переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави" затверджений перелік об`єктів державної власності, що мають

стратегічне значення для економіки і безпеки держави, в який включене Державне підприємство "Львіввугілля". Для підприємств, які включені до даного переліку застосовується спеціальний порядок стягнення боргів за рахунок майна боржників.

У свою чергу, статтею 13 Закону України "Про особливості приватизації вугледобувних підприємств" № 4650-VI визначено, що з метою недопущення банкрутства вугледобувних підприємств і збереження сировинної бази металургійного та енергетичного комплексів з моменту прийняття рішення про приватизацію підприємства до моменту завершення приватизації встановлюються мораторій на застосування процедури примусової реалізації майна об`єктів приватизації шляхом зупинення виконавчого провадження та мораторій на порушення справ про банкрутство вугледобувних підприємств.

Оскільки ДП "Львіввугілля" перебуває в стадії приватизації, відповідач стверджує про заборону здійснювати відчуження його майна відповідно до норм діючого законодавства.

Із наведених підстав просить відмовити у задоволенні позову.

24.05.2023 позивач надіслав відповідь на відзив, у якій заперечує проти доводів відповідача, зазначивши, що постановою Львівського окружного адміністративного суду від 27.09.2016 у справі № 813/2337/16 задоволений позов Червоноградської об`єднаної ДПІ Головного управління ДФУ у Львівській області до Державного підприємства "Львіввугілля" про стягнення коштів з рахунків платника для погашення податкового боргу, та вирішено стягнути з рахунків платника кошти у розмірі 16 655 779,61 грн.

Вказує, що рішення суду про надання вказаного дозволу є підставою для прийняття органом держаної податкової служби рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Згідно з актами опису майна від 25.06.2018 № 13; від 19.08.2022 № 304/13-01-13-05-14, від 31.03.2023 № 233/13-01-13-05, від 19.08.2022 № 306/13-01-13-05-14, від 19.08.2022 № 307/13-01-13-05-14 податковий керуючий здійснив опис майна боржника. Описане майно передане у податкову заставу, про що свідчать витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта: № 56171977, №80046830, № 83251479, № 80047239, № 80047446.

З огляду на вище наведене, Головне управління ДПС у Львівській області вважає, що відзив жодним чином не спростовує надані позивачем докази, а тому просить його відхилити.

Ухвалою від 31.07.2023 зупинене провадження у справі за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до державного підприємства "Львіввугілля" про надання дозволу, до набрання законної сили рішенням у справі № 380/17619/22.

Ухвалою від 13.11.2023 поновлено провадження у справі.

Розглянувши наявні у справі документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив наступні обставини.

Державне підприємство "Львіввугілля" зареєстроване в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій Сокальською районною державною адміністрацією Львівської області 17.01.2003 за № 0000005, .

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 27.09.2016 у справі №813/2337/16, яке набрало законної сили, стягнуто з рахунків Державного підприємства "Львіввугілля" (80000, Львівська обл., Сокальський район, м. Сокаль, вул. Б. Хмельницького, 26, код ЄДРПОУ -32323256) у банках, обслуговуючих такого платника на користь державного бюджету податковий борг в сумі 16 655 779,61 грн.

На виконання вказаного судового рішення в порядку статті 95 ПК України контролюючий орган у період січня 2020 року по лютий 2023 року виставив до банківських установ, в яких відкриті рахунки ДП "Львіввугілля", інкасові доручення та платіжні інструкції (аркуші справи 22-62), які повернуті без виконання у зв`язку з відсутністю коштів на рахунках платника податків.

Згідно із Актом опису майна від 25.06.2018 № 13 податковий керуючий здійснив опис майна - "Вугілля марки Г (Г2) Р(0-200), що зберігається на складі ВП "Шахта "Відродження" ДП "Львіввугілля"" загальною вартістю 4 519 592,00 грн, про що 27.06.2018 внесений запис до Державного реєстру обтяжень нерухомого майна по ДП "Львіввугілля", звільнивши з податкової застави майно вугілля марки Г вартістю 1338128,00 грн, описане згідно Акту опису № 4 від 26.10.2015, що зберігається на складі ВП "Шахта "Відродження".

Згідно із Актом опису майна від 19.08.2022 № 304/13-01-13-05-14 податковий керуючий здійснив опис майна - "Порода (відходи шахтного виробництва), що зберігається на діючому породному відвалі ВП "Шахта "Степова" ДП "Львіввугілля" загальною вартістю 5 250 000,00 грн, про що 29.08.2022 внесений запис до Державного реєстру обтяжень нерухомого майна по ДП "Львіввугілля".

Згідно із Актом опису майна від 19.08.2022 № 306/13-01-13-05-14 податковий керуючий здійснив опис майна на суму 2 270 096,00 грн, у тому числі майна. що знаходиться на ВП "Шахта "Лісова" ДП "Львіввугілля": "1. Лебідка ЛВ-25 1 одиниця, вартістю 366643,00 грн; 2. Пускач ПВІТ -125-МВ-3 - 1 одиниця, вартістю 78764,00 грн; 3. Пускач ПВІТ -125-МВ-3 - 1 одиниця, вартістю 78764,00 грн, а також майна, що знаходиться на ВП "Шахта "Степова" ДП "Львіввугілля" "4. Провідник безшовний трубчастий 49 одиниць, загальною вартістю 1 745 925,00 грн", про що 31.03.2023 внесений запис до Державного реєстру обтяжень нерухомого майна по ДП "Львіввугілля".

Згідно із Актом опису майна від 19.08.2022 № 307/13-01-13-05-14 податковий керуючий здійснив опис майна на суму 118442,68 грн, що знаходиться на ВП "Управління "Західвуглепромсанекологія" ДП "Львіввугілля":

"1. Монітор 19 "Samsung 923NW ТЕТ Silver", 1 одиниця, вартістю 444,76 грн;

2. Комп`ютер Intel.C2D Е7400 2.8, 1 одиниця, вартістю 1381,08 грн;

3. Комп`ютер Dual-Core, 1 одиниця, вартістю 2375,55 грн;

4. Холодильник-морозильник МХМ 2808-90, 1 одиниця, вартістю 2246,98 грн;

5. Платиновий тигель № 100-9, 2 одиниця, 1 одиниця, вартістю всього 32136,90 грн;

6. Платиновий тигель № 100-9, 1 одиниця, вартістю 16105,06 грн;

7. Газоаналізатор ОКСІ 5М-5Н, 1 одиниця, вартістю 2480,35 грн;

8. Дистилятор ДЕ-4-02, 1 одиниця, вартістю 706,36 грн;

9. Установка пневматична УП 1224 АС, 1 одиниця, вартістю 5715,16 грн;

10. Спетрофотометр ULAB 102, 1 одиниця, вартістю 5734,14 грн;

11. Дозиметр-радіометр гамма-бета-випромінень пошук МКС-07 1 одиниця, вартістю 4069, 94 грн;

12. Мікроманометр ММИ-2400, 1 одиниця, вартістю 1353,14 грн;

13. Мановакуумметр цифровий МЦ-1-10, 1 одиниця, вартістю 2022,20 грн;

14. Вимірювач температури ІТ-1 1 м., 1 одиниця, вартістю 2021,25 грн;

15. Шафа витяжна, 1 одиниця, вартістю 7725, 00 грн;

16. Шафа витяжна, 1 одиниця, вартістю 7725, 00 грн;

17. Динамометр ДПУ-0,1-2, 1 одиниця, вартістю 4731,00 грн;

18. Пробовідбірник аспіраційний Тайфун Р 100(B), 1 одиниця, вартістю 8049, 94 грн;

19. Віброшумомір ВШВ-ООЗ-М-2, 1 одиниця, вартістю 1781,72 грн;

20. Термометр кульовий ТЕНЗОР 41, 1 одиниця, вартістю 4005,47 грн;

21. Акумуляторна батарея до пробовідбірника "Тайфун" Р-20-20-2-2 (ДМ), 1 одиниця, вартістю 979, 56 грн;

22. Аспіратор Тайфун Р-20, 1 одиниця, вартістю 1166,91 грн;

23. Радіометр "РГА-09М", 1 одиниця, вартістю всього 3483,21 грн, про що 29.08.2022 внесений запис до Державного реєстру обтяжень нерухомого майна по ДП "Львіввугілля".

Згідно із Актом опису майна від 31.03.2023 № 233/13-01-13-05 податковий керуючий здійснив опис майна - "Вугілля марки Г (Г2) зольністю 35,6 %, що зберігається на складі ВП "Шахта "Степова" ДП "Львіввугілля"" загальною вартістю 14 460 400,00 грн, звільнивши від податкової застави майно - "Вугілля марки Г (Г2) Р90-200) зольністю 34,6 %, що зберігається на складі ВП "Шахта "Степова" ДП "Львіввугілля"" на суму 5 508 300 грн згідно Акту опису майна від 25.06.2018 № 10, про що 31.03.2023 внесений запис до Державного реєстру обтяжень нерухомого майна по ДП "Львіввугілля".

Акти опису майна від 19.08.2022 № 304/13-01-13-05-14, № 306/13-01-13-05-14 та №307/13-01-13-05-14 не підписані посадовими особами ДП "Львіввугілля".

Ураховуючи, що вказані заходи не призвели до погашення ДП "Львіввугілля" податкового боргу, Головне управління ДПС у Львівській області звернулося до суду з позовною заявою про надання дозволу на погашення податкового боргу відповідача за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступні обставини та приписи законодавства.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Норми Податкового кодексу України суд застосовує в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

За приписами п.п. 1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом (п.п. 14.1.155 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Відповідно до п.п. 16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 31.1 статті 31 ПК України визначено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Згідно із п. 38.1 ст. 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до п. 87.2 ст. 87 ПК України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до п. 88.1 ст. 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

За приписами п. 88.2. ст. 88 ПК України право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Пунктом 89.1 ст. 89 ПК України визначено право податкової застави, яке виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу; у випадку, визначеному в пункті 100.11 статті 100 цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань.

Згідно із п. 89.2 ст. 89 ПК України право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому. У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно.

За змістом п. 89.3 ст. 89 ПК України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформляється актом опису. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.

Відповідно до п. 93.4 статті 93 ПК України у разі продажу майна, що перебуває у податковій заставі, відповідно до статті 95 цього Кодексу таке майно звільняється з податкової застави (із внесенням змін до відповідних державних реєстрів) з дня отримання контролюючим органом підтвердження про надходження коштів до бюджету від такого продажу.

Порядок продажу майна, що перебуває у податковій заставі врегульований статтею 95 ПК України.

Контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі (п. 95.1).

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п. 95.2).

За правилами п. 95.3 ст. 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до п. 95.4. ст. 95 ПК України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

З метою реалізації майна, яке перебуває у податковій заставі, проводиться експертна оцінка вартості такого майна для визначення початкової ціни його продажу. Така оцінка проводиться у порядку, визначеному Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Отже, Податковим кодексом України визначена черговість вжиття контролюючим органом заходів щодо погашення податкового боргу, а саме: спочатку приймаються заходи для стягнення коштів з платника податків, та у разі їх недостатності погашення податкового боргу здійснюється за рахунок майна платника податку, що перебуває у податковій заставі.

Тобто, звертаючись до суду з позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, контролюючий орган має надати суду докази вчинення дій щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів з рахунків у банках, які обслуговують даного платника.

Таким чином, зі змісту статті 95 ПК України слідує, що умовою для звернення контролюючого органу до суду, за якої можливе надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, - є відсутність на розрахункових рахунках такого платника грошових коштів.

Вирішуючи цей спір, суд враховує висновки Верховного Суду, надані в аналогічних спорах у справах за позовом податкового органу до ДП "Львіввугілля" про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Так, Верховний Суд, оцінюючи доводи ДП "Львіввугілля" про законодавчо встановлену заборону на відчуження майна боржника, який перебуває на стадії приватизації, у постановах від 11.12.2018 у справі № 813/933/15), від 18.03.2020 у справі № 813/3962/15, від 24.03.2020 у справі № 813/3326/15, від 04.06.2020 у справі № 813/2271/17, від 12.01.2021 у справі №813/2700/15 дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про особливості приватизації вугледобувних підприємств" від 12.05.2012 № 4650-VI (далі - Закон № 4650-VI) з метою недопущення банкрутства вугледобувних підприємств і збереження сировинної бази металургійного та енергетичного комплексів з моменту прийняття рішення про приватизацію підприємства до моменту завершення приватизації встановлюються мораторій на застосування процедури примусової реалізації майна об`єктів приватизації шляхом зупинення виконавчого провадження та мораторій на порушення справ про банкрутство вугледобувних підприємств. На строк до трьох років з моменту завершення приватизації встановлюються мораторій на застосування процедури примусової реалізації майна об`єктів приватизації шляхом зупинення виконавчого провадження та мораторій на порушення справ про банкрутство вугледобувних підприємств, які поширюються лише на борги, що утворилися на момент завершення приватизації.

Пунктом 2 статті 16 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 4650-VI визначено, що дія норм статей 2 і 13 цього Закону поширюється виключно на вугледобувні підприємства, щодо яких прийнято рішення про приватизацію після набрання чинності цим Законом, та вугледобувні підприємства, приватизовані після набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч. 4, ч. 6 ст. 12 Закону України "Про приватизацію державного майна" від 04.03.1992 № 2163-XII (далі Закон № 2163-XII) з моменту прийняття рішення про приватизацію об`єкта стосовно його майна (нерухомого майна, інших необоротних активів) та земельної ділянки державної власності, на якій розташований такий об`єкт, забороняється, зокрема, здійснення операцій (дій), внаслідок яких може відбутися відчуження зазначеного майна чи зменшення його вартості або зменшення розміру земельної ділянки державної власності; обмін, іпотека або застава майна; списання основних засобів, що мають залишкову вартість; безоплатна передача та реалізація майна для погашення заборгованості; передача майна в оренду; вчинення дій, які можуть призвести до обмеження (обтяження) прав на земельну ділянку державної власності, на якій розташований такий об`єкт; прийняття рішень про припинення господарської організації шляхом злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення та інше.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2015 № 271 затверджений перелік об`єктів державної власності, що підлягають приватизації у 2015-2017 роках, до яких віднесені відокремлені підрозділи ДП "Львіввугілля", а саме: "Шахта "Межирічанська", "Шахта "Відродження", "Шахта "Великомостівська", "Шахта "Лісова", "Шахта "Червоноградська" та "Шахта "Зарічна", "Шахта "Степова".

Проаналізувавши наведені вище положення законодавства у правовому взаємозв`язку з нормами Національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку 1 "Загальні вимоги до фінансової звітності", 7 "Основні засоби" та 9 "Запаси", Верховний Суд у наведених вище постановах дійшов висновку, що мораторій на застосування процедури примусової реалізації майна об`єктів приватизації шляхом зупинення виконавчого провадження вугледобувних підприємств стосується виключно нерухомого майна, інших необоротних активів, земельної ділянки державної власності, на якій розташований такий об`єкт (основні фонди). В той же час така заборона не поширюється на оборотні активи, до яких може бути застосовано заходи примусового стягнення, у тому числі й надано дозвіл на погашення суми податкового боргу за рахунок його продажу. Своєю чергою, за висновком Верховного Суду, готова продукція (вугілля, відходи шахтного виробництва) є оборотним активом, відносно якого будь-яких застережень щодо реалізації, у тому числі примусової, законодавством не встановлено.

Матеріалами справи підтверджено, що Актами опису майна в податкову заставу від 25.06.2018 № 13 описане майно - "Вугілля марки Г (Г2) Р(0-200)", загальною вартістю 4 519 592,00 грн; від 19.08.2022 № 304/13-01-13-05-14 описане майно "Порода (відходи шахтного виробництва)" загальною вартістю 5 250 000,00 грн; від 31.03.2023 № 233/13-01-13-05 описане майно - "Вугілля марки Г (Г2) " загальною вартістю 14 460 400,00 грн, про що внесені записи до Державного реєстру обтяжень нерухомого майна) по ДП "Львіввугілля".

Загальна вартість описаного майна за наведеними Актами становить 24 229 992,00 грн.

Отже, майно - "Вугілля марки Г (Г2) Р(0-200)" та "Порода (відходи шахтного виробництва)", яке належить ДП "Львіввугілля", не є основними фондами, а є оборотними активами, а тому на це майно не розповсюджується заборона щодо його примусової реалізації, у тому числі щодо надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок його продажу.

Разом з цим, досліджуючи Акти опису майна ДП "Львіввугілля" у податкову заставу від 19.08.2022 № 306/13-01-13-05-14 та від 19.08.2022 № 307/13-01-13-05-14, на підставі яких податковий орган просив надати дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, суд встановив, що у цих Актах описане майно, яке відноситься до основних фондів, а тому щодо цього майна не можуть бути застосовані заходи примусового стягнення, у тому числі шляхом надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок його продажу.

Також суд встановив, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 27.09.2016 у справі № 813/2337/16, яке набрало законної сили, стягнуто з рахунків Державного підприємства "Львіввугілля" у банках, обслуговуючих такого платника на користь державного бюджету податковий борг в сумі 16 655 779,61 грн.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 26.10.2023 у справі №380/17619/22, що набрала законної сили, позовна заява ДП "Львіввугілля" до Головного управління ДПС у Львівській області про зобов`язання Головного управління ДПС у Львівській області вчинити дії щодо виключення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна публічне обтяження № 30003154, зареєстроване згідно з Актом опису № 304/13-01-13-05-14 від 19.08.2022 залишена без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 240 КАС України (надійшла заява позивача про залишення позову без розгляду).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20.02.2024 у справі №380/10273/23 відмовлено у задоволенні позову ДП "Львіввугілля" до Головного управління ДПС у Львівській області про зобов`язання Головного управління ДПС у Львівській області вчинити дії щодо виключення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна публічне обтяження № 3003154, зареєстроване згідно Актом опису № 306/13-01-13-05-14 від 19.08.2022.

Рішення від 20.02.2024 у справі № 380/10273/23 не набрало законної сили.

Щодо дотримання контролюючим органом встановленого ПК України порядку звернення до суду з вимогою надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника, що перебуває в податковій заставі, суд враховує таке.

Пунктом 95.3 статті 95 ПК України у редакції, чинній на час звернення до суду із цим позовом, передбачено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків (…), здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Із аналізу положень статті 95 ПК України в редакції, що діяла до 1 січня 2017 року, вбачається, що податкові органи мали право стягувати кошти з рахунків платника податків у рахунок погашення податкового боргу виключно на підставі відповідного рішення суду.

Втім, Законом від 21.12.2016 № 1797-VIII пункт 95.5 ПК України доповнено абзацами другим - шостим такого змісту: "У разі якщо податковий борг виник у результаті несплати грошового зобов`язання та/або пені, визначених платником податків у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу в установлені цим Кодексом строки, стягнення коштів за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, та/або коштів з рахунків такого платника у банках здійснюється за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу без звернення до суду, за умови якщо такий податковий борг перевищує 5 мільйонів гривень та не сплачується протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати, та відсутні зобов`язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань. У таких випадках: рішення про стягнення коштів з рахунків такого платника податків у банках є вимогою стягувача до боржника, що підлягає негайному та обов`язковому виконанню шляхом ініціювання переказу у платіжній системі за правилами відповідної платіжної системи; рішення про стягнення готівкових коштів вручається такому платнику податків і є підставою для стягнення. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України".

Тобто, з 1 січня 2017 року повноваження податкових органів у частині стягнення податкового боргу розширено, й, починаючи з указаної дати, в окремих випадках їм надано можливість стягувати податковий борг без необхідності отримання рішення суду, а лише за наявності рішення керівника податкового органу.

Обґрунтовуючи наявність підстав для надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, контролюючий орган зазначав, що у зв`язку зі збільшенням податкового боргу, який виник внаслідок несплати до бюджету зобов`язань, узгоджених самостійно, в адміністративному чи судовому порядку, у ДП "Львіввугілля" станом на 10.03.2023 існує заборгованість у розмірі 207 186 784,90 грн, яка має статус узгодженої та може бути погашена шляхом надання судом відповідно дозволу у порядку статті 95 ПК України.

Суд критично оцінює такі доводи позивача, оскільки податковий орган надав суду в якості доказів узгодження податкового боргу тільки рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27.09.2016 у справі № 813/2337/16, яке набрало законної сили, яким стягнуто з рахунків ДП "Львіввугілля" у банках, обслуговуючих такого платника на користь державного бюджету податковий борг в сумі 16 655 779,61 грн.

Натомість, суд відмічає, що обов`язковими умовами (обставинами), наявність яких сукупно зумовлює виникнення у податкового органу права на звернення до суду з цим позовом є: наявність у платника податків боргу зі сплати податків (зборів, обов`язкових платежів); сума заборгованості платника податків на момент звернення податкової служби до суду з позовом про надання дозволу на погашення боргу за рахунок майна платника має бути узгодженою у встановленому законодавством порядку; відсутність коштів на рахунках платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків; наявність майна платника податків - боржника у податковій заставі.

Лише сукупність вказаних обставин наділяє податковий орган правом на звернення до суду з позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків.

ПК України встановлює послідовність звернення до суду з вимогами щодо погашення податкового боргу платника. При зверненні до суду з вимогою про надання дозволу на погашення заборгованості за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, податковий орган повинен обґрунтувати в першу чергу недостатність у такого платника грошових коштів - готівкових чи на рахунках у банку, достатніх для повного погашення його боргу перед бюджетом, а також зазначити, які заходи вжив податковий орган для того, щоб погасити борг платника за рахунок належних йому коштів та чим це підтверджується.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 818/909/16.

Беручи до уваги встановлені судом обставини, суд зауважує, що позивачем не дотримані вимоги ПК України щодо особливого порядку погашення заборгованості платників податків перед бюджетами, оскільки щодо податкового боргу в сумі 190 531 005,30 грн (207 186 784,90 - 16 655 779,61 грн) податковий орган не надав суду жодних доказів щодо звернення до суду з позовом про стягнення коштів з рахунків у банку на вказану суму, а також інших доказів щодо узгодження суми податкового боргу 190 531 005,30 грн, що виключає можливість надання дозволу на погашення податкового боргу в цій частині за рахунок майна відповідача.

Із урахуванням встановлених обставин, суд зауважує, що податковий борг є узгодженим лише у сумі 16 655 779,61 грн, оскільки контролюючий орган підтвердив вжиття усіх послідовних дій щодо погашення лише цієї суми податкового боргу відповідача, що надає йому право на звернення до суду з позовними вимогами про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині надання Головному управлінню ДПС у Львівській області дозволу на погашення суми податкового боргу в розмірі 16 655 779,61 грн за рахунок майна платника податків ДП "Львіввугілля", що перебуває у податковій заставі.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 27 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому суд не здійснює розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 9, 14, 73- 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Надати Головному управлінню ДПС у Львівській області (79026, м. Львів, вул. Стрийська, 35; ) дозвіл на погашення суми податкового боргу в розмірі 16 655 779,61 грн за рахунок майна платника податків Державного підприємства "Львіввугілля" (80001, Львівська область, м. Сокаль, вул. Б. Хмельницького, 26; ), що перебуває у податковій заставі.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

СуддяКисильова Ольга Йосипівна