Справа № 585/4295/23
Суддя: Шульга В. О.
Дата ухвалення: 2024-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 585/4295/23
Номер провадження 2-а/585/6/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі головуючого судді В.О. Шульги, з участю секретаря Ю.В. Кириленко, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Сумській області, Чоні Олега Юрійовича - інспектора відділу патрульної поліції Роменського районного відділу поліції, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління національної поліції в Сумській області, ОСОБА_2 в якому просить: Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАД № 313610 від 7 липня 2023 року складеної інспектором сектору реагування патрульної поліції (ІСРПП) Роменського районного відділу поліції Головного управління поліції в Сумській області лейтенантом поліції Чоні О. Ю. Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення та скасувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в подвійному розмірі в сумі 1020 гривень. Стягнути з відповідачів Головного управлінні національної поліції в Сумській області та інспектора відділу патрульної поліції Роменського районного відділу поліції Чоні Олега Юрійовича на його користь сплачений ним судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп. В обґрунтування позову вказує, що 7 липня 2023 року інспектором сектору реагування патрульної поліції (СРПП) Роменського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області лейтенантом поліції Чоні О.Ю. постановою серії БАД № 313610 в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі від 7 липня 2023 року, його ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачені (як указано в протоколі) п.5; 1; 2 ст. ст. 121 126, 122 КУпАП, та було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень. 7 липня 2023 року, приблизно о 15 годині, він разом зі своїм знайомим ОСОБА_3 на автомашині CHEVROLET NIVA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить його дружині ОСОБА_4 , рухався по вулиці Конотопській в м. Ромни в напрямку м. Конотопа. До автомашини був прикріплений причіп легковий, реєстраційним номер якого НОМЕР_2 Піднімаючись по указаній вулиці на гору, його обігнала машина поліції та зупинилась. З автомашини вийшли працівники поліції та представники Роменського центру комплектації. Працівник поліції подав йому сигнал зупинитись. Він включив правий поворот з`їхав на обочину, зупинив автомашину. Оскільки він проїхав місце де стояли працівники поліції та центру комплектації, він відстібнув пасок безпеки та вийшов з автомашини. Побачивши, що ні він ні його пасажир по віку не підлягають мобілізації, працівники центру комплектації відійшли від автомашини, а працівник поліції, як він пізніше взнав його прізвище, ОСОБА_2 , сказав, що він не має чинного полісу цивільної відповідальності на причеп. Він відповів працівнику поліції, що оскільки в Україні введено військовий стан, то поліс на період військового стану не потрібен. ОСОБА_2 сказав, що на період військового стану наявність страхового поліса не відмінялась і є обов`язковою і що він буде складати протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності і що він повинен сплатити штраф в сумі 425грн. ОСОБА_2 запитав його чи буде він підписувати протокол про накладення на нього адміністративного стягнення коли він його складе. Він відповів, що не буде підписувати протоколу поки не розбереться чи дійсно в період військового стану, повинен бути чинний поліс цивільної відповідальності. Він ще запитав у ОСОБА_2 куди він повинен заплатити штраф. ОСОБА_2 відповів йому, що рекомендованим (заказним) листом він направить на його адресу постанову про накладення на нього адміністративного стягнення де буде указана сума штрафу та номер рахунку на який він повинен сплатити суму штрафу. При ньому працівник поліції постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності не виписували та йому її не надавали та не повідомляли про розгляд постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності. Приблизно 20 серпня 2023 року він отримав рекомендованого (заказного) листа. Лист був не з Роменського відділу поліції, а з Роменського ВДВС СХ МРУМЮ. Державний виконавець повідомляв його про відкриття щодо нього виконавчого провадження та примусове виконання Постанови № БАД 313610 від 07.07.2023 року, що склав ІРСПП ОСОБА_2 . Сума штрафу за порушення правил дорожнього руху складала вже 1020 грн. яку він повинен терміново сплатити. Він звернувся до державного виконавця з проханням надати йому постанову про порушення ним правил дорожнього руху та притягнення його до адміністративної відповідальності. Державний виконавець запропонував йому звернутись у Роменський відділ поліції. Він два рази звертався в Роменський відділ поліції з проханням надати йому Постанову про порушення ним правил дорожнього руху та притягнення його до адміністративної відповідальності, але йому було відмовлено. Лише на третій раз, уже десь у середині вересня 2023 року, йому було сказано, що в Роменському відділі поліції Постанови і матеріалів про порушення ним правил дорожнього руху та притягнення його до адміністративної відповідальності не має, що всі матеріали знаходяться в виконавчій службі. Він знову звернувся в виконавчу службу і йому на неодноразові просьби було надано ксерокопію Постанови № БАД 313610 від 07.07.2023 року. Оригінал Постанови та матеріали, що підтверджують, що ним порушені правила дорожнього руху та докази, що підтверджують його вину йому надані не були. Лише з ксерокопії постанови він дізнався, що його 7 липня 2023 року притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, передбачених п.5; 1; 2 ст. ст. 121, 126, 122 КУпАП, та було накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень. Постанова інспектора сектору реагування патрульної поліції (ІСРПП) Роменського районного відділу поліції Головного управління поліції в Сумській області лейтенанта поліції Чоні О. Ю. серії БАД № 313610 в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі від 7 липня 2023 року винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права України та є необгрунтованою та незаконною і підлягає скасуванню. В порушення указаних вимог адміністративного законодавства України: ІСРПП у Роменського районного відділу поліції лейтенант поліції Чоні О. Ю. постанови серії БАД № 313610 в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі від 7 липня 2023 року що до порушення ним правил дорожнього руху на місці скоєння правопорушення не складав та не оголошував, а лише запитав його чи буде він підписувати постанову коли він її підготує. Про те, що указана постанова була написана не на місці скоєння ним порушення правил дорожнього руху та притягнення його до адміністративної відповідальності свідчить те, що ОСОБА_2 зупинив його в м. Ромни по вул. Конотопській, а в постанові указав, що він склав її в с. Борозенки, тобто заніс в її текст завідомо неправдиві дані. ІСРПП ОСОБА_2 не привів в постанові будь яких доказів його вини в скоєнні правопорушень передбачених ч.5 ст.121, ч.1 ст.126 та ч,2 ст. 122 КУпАП. не вказав в постанові свідків, які б підтвердили, що він порушив правила дорожнього руху та які саме, а в його автомашині перебував ОСОБА_3 , а в автомашині працівників міліції також були сторонні особи, працівники центру комплектації. В указаній постанові ІСРПП лейтенант поліції ОСОБА_2 невірно указав реєстраційний номер його причепа на який у нього не було поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Постанова серії БАД № 313610 в справі про адміністративне від 7 липня 2023 року складена ОСОБА_2 неакуратно, з грубими помилками, фактично прочитати, неможливо. Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Але ІСРПП лейтенант поліції Чоні О. Ю. не роз`яснив йому, що його справа буде розглядатись на місці скоєння ним порушення правил дорожнього руху, а також не роз`яснив йому вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП відповідно до якої особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи з дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугам перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Він говорив працівникові поліції, що не буду підписував постанову, коли він її складе, про накладення адміністративного стягнення, але він не говорив йому, про те, що не бажає бути присутнім під час її розгляду, знайомитися з матеріалами справи, тощо. Та якби ІСРПП лейтенант поліції Чоні О.Ю. виконав вимоги ст. 268 КУпАП він би запросив на місце розгляду постанови адвоката чи іншу особу спеціаліста з права, які б могли надати йому правову допомогу та захистити його від неправомірного притягнення до адміністративної відповідальності, він би, разом з ними ознайомився з матеріалами, що стали підставою для притягнення його де адміністративної відповідальності. Він стверджує, що не знав про те, що під час військового стану, війни він повинен був мати чинний поліс, адже постійно по радіо та телебаченню йшли розмови про те, під час військового стану та війни страхування не проводиться, а буде поновлено після їх закінчення. Він вважав, що таке рішення прийнято. Отже і скоїв дане правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП Правил дорожнього руху не умисно, але цей факт ІСРПП лейтенант поліції ОСОБА_2 не врахував при винесенні постанови. В порушення указаних вимог, ІСРПП лейтенант поліції Чоні О.Ю. не виконав перераховані вимоги КУпАП. заявивши, що оскільки у нього прострочений термін дії страхового Полісу на причеп то він повинен буде заплатити штраф в сумі 425 грн., але він йому не роз`яснив порядок його сплати та не надав йому відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, а лише сказав, що він отримає рекомендованого (заказного) листа де буде все указано, але як він вже сказав, він не отримував такого листа. Він не переконавшись в правомірності притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАЛ заплатив би штраф в установлений законом термін. Відповідно до ч. 1 ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі, (ч. 3 ст. 285 КУпАП). В порушення указаних вимог ОСОБА_2 при ньому не виносив постанови та не оголошував її тексту, не вручав її копії ні під розписку ні без розписки і як він уже говорив, що він її не отримував взагалі. Що стосується притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння ним правопорушень, передбачених ч. 5 ст.121 КУпАП (порушення водієм правил користування пасками безпеки) та за ч.2 ст. 122 КУпАП (порушення водієм правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку), то він дізнався про це майже через 2 місяці після притягнення його до адміністративної відповідальності. Тоді, 7 липня 2023 року, він разом з пасажиром ОСОБА_3 стояли поблизу магазину, що розташований на вул. Конотопській в м. Ромни. Повз них проїхала поліцейська автомашина. Він сказав ОСОБА_3 , що коли вони будуть їхати працівники поліції зупинять їх та будуть перевіряти документи. Знаючи це, чи міг він керувати автомобілем не пристебнувшись пасками безпеки або бачачи, що на трасі знаходяться працівники поліції в формі, тобто знаходяться при виконанні свої посадових інструкцій, неправильно користуватись зовнішніми освітлювальними приладами. Ні, він не міг. Тоді 7 липня 2023 року проїжджаючи по вул. Конотопською в м. Ромни він побачив, що його обігнав автомобіль з працівниками поліції машина та зупинилась. З автомашини вийшли працівники поліції та представники Роменського центру комплектації. Працівник поліції подав йому сигнал зупинитись. Він включив правий поворот, з`їхав на обочину і зупинив автомашину. Оскільки він проїхав місце де стояли працівники поліції та центру комплектації, він відстібнув пасок безпеки та вийшов з автомашини. Отже правил дорожнього руху він не порушив. В постанові по справі про адміністративне правопорушення від 7 липня 2023 року ІСРПП лейтенант поліції ОСОБА_2 не привів жодного доказу про порушення ним правил дорожнього руху, передбачених ч. 5 ст.121 КУпАП та ч.2 ст. 122 КУпАП. Ним навіть не були опитані, як він уже говорив, з цього питання багаточисельні свідки які знаходились біля його автомобіля та навіть не указав в постанові про їх наявність, а також їх прізвищ та адрес проживання. Отже, Відповідач, ІСРПП лейтенант поліції ОСОБА_2 не маючи взагалі ніяких доказів вчинення ним адміністративних правопорушень притягнув його до адміністративної відповідальності за нібито скоєні порушення правил дорожнього руху, передбачених ч. 5 ст.121 та ч.1 ст. 122 КУпАП, яких він фактично не скоював і що може підтвердити свідок ОСОБА_3 і тому постанова від 7 липня 2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за указаними статтями КУпАП підлягає скасуванню. А факт порушення ним Правил дорожнього руху, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП за змістом хоч і був очевидним, але в результаті допущених ОСОБА_2 порушень вимог чинного законодавства під час притягнення його до адміністративної відповідальності за формою не виглядав таким і постанова про накладення на нього адміністративного стягнення від 7 липня 2023 року і в цій частині підлягає скасуванню. В даному випадку ніяких доказів його вини не має, а отже немає й суб`єктивної сторони і відповідно складу правопорушення. Керуючись ст. 50, 247 КУпАП, де зазначається, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення, можна зробити висновок, що відповідач незаконно виніс постанову в справі про адміністративне правопорушення і взагалі не мав права притягати його до адміністративної відповідальності і тому ця постанова підлягає скасуванню повністю в повному об`ємі. Що стосується судового збору, то відповідно до ст. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, сплачує судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп., що він і зробив. Для нього пенсіонера це занадто велика сума і зважаючи на те, що він сплатив її в зв`язку з неналежними виконання своїх службових обов`язків відповідачами, то вважає, що сума судового збору підлягає поверненню йому за рахунок відповідачів.

26 жовтня 2023 року провадження в справі відкрито та справу призначено до підготовчого розгляду.

04.11.2023 року від Інспектора СРПП Роменського РВП ГУНП України в Сумській області надійшов відзив в якому він просив, відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог стосовно визнання незаконними його дій та скасування постанови серії БАД № 313610. Залишити без змін постанову серії БАД № 313610 від 07.07.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену ним, а позовну заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення. В обґрунтування вказав, що 30.11.2023 року до Роменського РВП ГУНП в Сумській області надійшла ухвала Роменського міськрайонного суду м. Ромни про відкриття провадження в справі № 585/4295/23 за позовом ОСОБА_1 . У своїй позовній заяві позивач просить визнати незаконними його дії, скасувати постанову серії БАД № 313610 у справі про адміністративне правопорушення від 07.07.2023 року, складену ним про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5; 1; 2 ст. 121; 126; 122; Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. і закрити адміністративну справу. Він не погоджується з такою позицією позивача, вважає позовні вимоги безпідставними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. 07.07.2023 року згідно з розстановкою сил та засобів Роменського РВП ГУНП в Сумській області він ніс службу в складі з охорони громадського порядку та забезпечення безпеки дорожнього руху у м. Ромни, здійснював виїзди за повідомленням громадян. Під час несення служби у відповідності до вимог п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» здійснювався контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Близько 15:21 год. 07.07.2023 року під час патрулювання Роменський р- н, с. Борозенки, виявлено факт керування гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителем АДРЕСА_1 транспортним засобом CHEVROLET NIVA реєстраційний номер НОМЕР_1 , а саме гр. ОСОБА_1 на автомобілі, обладнаним засобами пасивної безпеки не користувався й перевозив пасажирів які також не пристебнуті ременем безпеки, було зупинено вищевказаний транспортний засіб та під час перевірки документів було виявлено, що на транспортний засіб CHEVROLET NIVA реєстраційний номер НОМЕР_1 він не мав чинного страхового поліса про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, після зупинки на вимогу не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 5; 1; 2; ст. 121; 126; 122 КУпАП, тому на місці зупинки транспортного засобу було розглянуто справу про адміністративне правопорушення за ч. 5; 1; 2 ст.121; 126; 122 КУпАП. Перед розглядом справи позивачу були роз`яснені його права згідност.63 Конституції України ст. 268 КУпАП, а також строк оскарження постанови згідно ст. 289 КУпАП. Заяв, клопотань від нього не надходило. Він розглянув справу про адміністративне правопорушення за ч. 5; 1 ;2 ст.121; 126; 122 КУпАП та згідно ст.36 КУпАП об`єднано, встановлено відповідальність за більш серйозне правопорушення з числа вчинених виніс постанову серії БАД № 313610 про накладення адміністративного стягнення в сумі 510 грн., яку йому оголосив. Позивач клопотань не висловлював, та повідомив що від підпису та отримання копії адміністративної постанови відмовляється. Факт скоєння даного правопорушення підтверджується електронними доказами відеозапис на нагрудну відеокамеру № 04. Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до вимог ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.1-3,5-6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.1-3 ст.122, ч.1 ст.123, ст.ст. 124-1-126,) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Відповідно до вимог ст. 276 КУпАП та Інструкції, мною розглянуто справу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення та, враховуючи характер вчиненого правопорушення, відповідно до ст. 283 КУпАП, винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, якою, як зазначено вище, Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Із постанови серії БАД № 313610 вбачається, що 07.07.2023 року близько 15.21 позивач, керуючи транспортним засобом CHEVROLET NIVA реєстраційний номер НОМЕР_1 а саме гр. ОСОБА_1 на автомобілі, обладнаним засобами пасивної безпеки не користувався й перевозив пасажирів які також не пристебнуті ременем безпеки, порушив п. 2.3.в ПДР України, під перевірки документів було виявлено, що на транспортний засіб CHEVROLET NIVA реєстраційний номер НОМЕР_1 не мав чинного страхового поліса про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, порушив п.2.1.г ПДР України, після зупинки на вимогу не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, порушив п. 9.9 ПДР України. Відповідно до вимог п. 2.3.В ПДР України водій механічного транспортного для забезпечення безпеки дорожнього руху зобов`язаний: в) на автомобілі ,обладнаним засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки) користуватися ними й не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Відповідно до вимог п. 2.1.г ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб; г)чинний страховий поліс про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, відомості про який підтверджується інформацією що містить в єдиній централізованій базі даних, оператора якої є моторне страхове бюро України. Водії які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи. Відповідно до вимог п. 9.9.6 ПДР України аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена: б) у разі зупинки на вимогу поліцейського. Ч. 5 ст. 121 КУпАП передбачає відповідальність водія за порушення водієм правил користування ременями безпеки або мотошоломами. Ч.1 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність водія за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явили для перевірки посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, чинний страховий поліса про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, відомості про який підтверджується інформацією що містить в єдиній централізованій базі даних, оператора якої є моторне страхове бюро України. Ч.2 ст. 122 КУАП передбачає відповідальність водія за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзна заборонений сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду,безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміни його напрямку використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів. Враховуючи вищевикладене, вважає, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5; 1 ;2 ст. 121; 126; 122 КУпАП. Таким чином постанова про адміністративне правопорушення від серії БАД № 313610 за формою відповідає вимогам ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

14.11.2023 року до суду надійшов відзив від відповідача ГУНП України в Сумській області в якому представник просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі. В обґрунтування відзиву вказав, що позов вважають необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що орган державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України. Загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення визначені статтею 33 КУпАП, за приписами якої воно накладаються у межах установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Відповідно до статті 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і четверта статті 126 КУпАП). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. З метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення провадження уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксована не в автоматичному режимі, затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за №1408/27853, Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріал адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані не в автоматичному режимі (надалі по тексту - Інструкція №1395). Інструкція №1395 визначає процедуру оформлення поліцейськими підрозділів поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (пункт 4 розділ І Інструкції №1395). Пункт 1 та 2 розділу III Інструкції №1395 визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Справа про адміністративне правопорушення відповідно до частини 1 статті 268 КУпАП розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені частиною першою статті 268 КУпАП та статті 63 Конституції України. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (п.10 розділу III Інструкції №1395 ). Відповідно до пункту 1 розділу IV Інструкції №1395, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Порядок дорожнього руху на території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №13' в редакції від 16.02.2022 (надалі по тексту - ПДР). Пунктом 1.3 ПДР регламентовано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати, неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Тобто, на водія як учасника дорожнього руху покладається обов`язок неухильного виконання вимог ПДР. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9). У розділі 2 ПДР закріплені обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів. Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та обставини, встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи показаннями засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху. При винесенні оскаржуваної постанови права та законні інтереси ОСОБА_1 дотримані в повному обсязі, усі вимоги процесуальних норм. Права за статтею 268 КУпАП та строк на оскарження за статтею 289 КУпАП роз`яснено, що підтверджується особистим підписом ОСОБА_1 в оскаржуваній постанові. Отже, оскаржувана постанова серії БАД № 313610 від 07.07.2023 є правомірною, винесена уповноваженою особою, у порядку та спосіб передбачений чинним законодавством. В розумінні вимог статті 251 КУпАП відеозапис є належним доказом вчиненням адміністративного правопорушення ОСОБА_1 за статтею 125 КУпАП та за частиною 1 статті 126 КУпАП. Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Статтею 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву на відзив відповідачів про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення в якій просив його позовні вимоги задоволити оскільки вони є обґрунтованими та основаними на законах України і підтримуються ним. В своїй заяві зазначив, що 8 листопада 2023 року він отримав від відповідача ОСОБА_2 - інспектора відділу патрульної поліції Роменського районного відділу поліції відзив на його позов та дійшов до висновку, що ОСОБА_2 знову став на шлях фальсифікації доказів по справі. Так в відзиві ОСОБА_2 вказує, що 7 липня 2023року він ніс службу в с. Борозенка Роменського району і знаходячись у цьому селі виявив порушення правил дорожнього руху, але ж в Постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАД № 313610 від 7 липня 2023 року він указав, що він порушив Правила дорожнього руху в м. Ромни рухаючись по вул. Конотопській. Цих протиріч в відзиві він не спростував. У відзиві ОСОБА_2 вказує, що автомобіль під його керуванням 7 липня 2023 року він зупинив тому, що ні він ні пасажири, що знаходились в автомобілі не були пристебнуті пасками безпеки (що не відповідає дійсності). Але в постанові він 7.07.2023 року він взагалі не указав, що в його автомобілі знаходились пасажири та що вони не були пристебнуті пасками безпеки. У відзиві ОСОБА_2 вказує, що факт скоєння ним 7 липня 2023 року порушення Правил дорожнього руху підтверджується електронними доказами - відеозаписом нагрудної відеокамеру № 04. Але в постанові він 7.07.2023 року він взагалі не указав, що його порушення Правил дорожнього руху та його дії фіксувались відеозаписом на нагрудну відеокамеру № 04. Лише указані ним 3 порушення допущені ОСОБА_2 вказані ним у відзиві тягнуть за собою скасування судом постанови в справі про адміністративне правопорушення. Зазначив, що на початку листопада 2023 року, він отримав відзив на його позовну заяву від імені відповідача - Головного управлінні національної поліції в Сумській області від 14 листопада 2023 року. Відзив підписаний старшим консультантом відділу правового забезпечення ГУНІ і в Сумській області капітан поліції А. Литвиненко. Указаний відзив не може бути прийнятим до уваги судом з наступних мотивів: ОСОБА_5 не є стороною в справі за його позовом. Він сам в преамбулі відзиву дописав своє прізвище як відповідача. ОСОБА_5 в відзиві не надав доказів того, що він уповноважений керівництвом ГУНП в Сумській області діяти від його імені в даній справі та підписати відзив. В відзивах і ОСОБА_2 і Литвиненко детально указують вимоги законодавства України, що регулюють діяльність працівників поліції при притягненні громадян до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, складання Постанов та розгляду справ, але не вказують чому вони порушили законодавство України цих питань в даному випадку. Також ОСОБА_1 надав суду заяву доповнення в якій уточнив заявлені ним позовні вимоги та просив стягнути з відповідачів додатково 200 гривень за проведені ним оплати по поштовим переказам на підтвердження чого надав три поштові чеки.

30 листопада 2023 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

Позивач Муха в судовому засіданні заявлені в позові вимоги підтримав та просив їх задоволити. Суду пояснив що це було 7 липня 2023 року, він їхав з пасажирами, доїхали до повороту на Миколаївку, там стояло два поліцейських і двоє військових. Вони піднялися на гору і за ними їхав автомобіль поліції, на горі їх зупинили. Вони підійшли до автомобіля. Він сидів в автомобілі, а поліцейські прийшли і сказали що у нього немає страховки на причеп. Він повідомив що не платив тому що в інтернеті прочитав що пенсіонерам у кого є нагороди можна не платити страховку. Поліцейський сказав, що буде складати протокол. Він заперечував, але поліцейський став складати документи за те що немає страховки на причеп. Він повідомив що підписувати відмовляється, а поліцейський сказав, що будуть все рівно складати постанову і направлять йому постанову. Вони поїхали але постанову з поліції він не отримав. Через місяць він отримав лист з виконавчої служби про те що штраф вже подвоївся. Він поїхав у виконавчу службу, ті сказали щоб він їхав у поліцію тому що їм прийшла постанова. Він поїхав у поліцію щоб з`ясувати чому йому не прийшла постанова. В поліції йому сказали що їм заборонили направляти рекомендованими листами кореспонденцію. Коли він ознайомився з постановою то побачив що там багато понаписувано але він був пристебнутий. Коли поліцейські зупинили його він відстебнув ремінь, тому що збирався виходити з автомобіля. Постанову він відразу не оскаржував тому, що кілька разів їздив то у виконавчу то у поліцію. Він відмовився отримувати постанову тому, що хотів переконатися що він дійсно повинен був сплатити за страховку тому він її і не отримав. Поліцейський у постанові написав зовсім не те, про що була мова, тоді мова йшла про причеп, а поліцейський понаписував іншого.

В судовому засіданні представник відповідача ГУНП в Сумській області підтримав заперечення вказані у відзиві на позов і просив відмовити в його задоволенні. Крім цього вважав, що строк звернення до суду позивачем пропущений, тому що постанова винесена 07.07.23 року, а позов до суду надійшов 25 жовтня 2023 року. Підтвердження відправки рекомендованим листом ОСОБА_6 постанови у справі немає і доказів про те, що ця постанова направлялася ОСОБА_7 він не має.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, заперечував проти його задоволення. Суду пояснив що він працює поліцейським в Роменський ВП інспектор СРПП. Він вважає що постанова законна і доказів було достатньо для притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Він не пам`ятає детально обставин справи. Транспортний засіб був зупинений на вул. Конотопська в м. Ромни. В даного громадянина була маса порушень, вони зупинилися на зупинці громадського транспорту, три особи, всі були не пристебнуті ременями безпеки, встановлено що на автомобілі і причепі відсутній поліс, причеп не був підключений. Було роз`яснено особі за що зупинено і яка відповідальність. Винесена постанова і було накладено стягнення по найбільш тяжкому правопорушенню, згідно ст. 36 КУпАП. Даний громадянин відмовився підписувати постанову. Громадянин сказав що він має право не бути пристебнутим в межах міста. Він не відповідає за надсилання постанов людям, цим займається інша особа в поліції. Він не знає чи направляли постанову ОСОБА_6 , це сектор адміністративної практики займається цими питаннями. Він не пояснив ОСОБА_6 що того буде притягнуто і за те що він не ввімкнув аварійної сигналізації тому, що його постійно перебивали, не давали сказати слова і пояснити все. Там було дуже багато порушень, він вказав тільки самі суттєві.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 дав суду покази, що з ОСОБА_1 вони в дружніх стосунках. Дату тих подій він не пам`ятає. Вони їхали на рибалку. В магазині на Процівці купили продуктів. Вони сіли в автомобіль і поїхали далі, як тільки виїхали на гору в Лучки і ОСОБА_8 повідомив що за ними їде автомобіль поліції. Їх зупинили, підійшов поліцейський і сказав, що в ОСОБА_9 немає полісу на причеп. Муха став пояснювати що начебто на період військового часу не треба страхувати, бо є якась постанова. Про те, що прийде заказний лист він розмови не чув. Поліцейський за ремні нічого не говорив. Вони були пристебнуті, за ремні мова не йшла, була мова лише за причеп. В машині було троє осіб, були всі пристебнуті, позаду не були пристебнуті. Поліцейський пояснив відразу що причеп не застрахований, сказав що складають протокол. Він не пам`ятає чи пояснював інспектор що буде складена постанова і буде штраф.

В постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не в автоматичному режимі серії БАД №313610, яка винесена ІСРПП Роменського РВП Чоні О.Ю. 07.07.2023 року в с. Борозенка Роменського району, зазначено, що 07.07.2023 року о 15 год. 21 хв. в м. Ромни по вул. Конотопській водій ОСОБА_1 керуючи т.з. NIVA CHEVROLET н.з. НОМЕР_1 із причепом НОМЕР_3 , який під час руху був не пристебнутий ременями безпеки, під час перевірки документів був відсутній чинний поліс обов`язкового страхування, а саме на причіп, також після зупинки працівниками поліції не увімкнено аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п.п. 2.3 В, 2.1 Г, 9.9 Б ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 5;1;2 ст. 121;126; 122 ПДР України, дане правопорушення зафіксовано на нагрудну бодікамеру № 04. Прийняте по справі рішення застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. В графі «копію постанови мною отримано» інспектором зафіксовано, що від підписання та отримання копії відмовився. Копію постанови надіслано рекомендованим листом вих. №16068 від 10.07.2023 року (а.с.5).

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження серії ВП №72553096 від 17.08.2023 року було відкрито виконавче провадження з виконання постанови №БАД 313610 виданої 07.07.2023 року ІСРПП Роменського РВП про стягнення з боржника ОСОБА_1 штрафу в сумі 1020 грн. (а.с.6).

Як вбачається з наданих суду позивачем ОСОБА_1 поштових чеків ним 03.12.2023 року за чеком № 624 за направлення листа до Роменського міськрайонного суду, за чеком №616 за направлення листа до Головного управління нац. Поліції, за чеком № 632 за направлення листа до ОСОБА_2 було сплачено по 60 грн. за кожне відправлення (а.с. 85-87).

Відповідачем суду було надано відеозапис з бодікамери поліцейського СРПП при перегляді якої видно, як на узбіччі дороги стоїть автомобіль білого кольору з причепом. До даного автомобіля до водійської двері підходить інспектор поліції. За кермом автомобіля перебуває громадянин та поряд сидить пасажир, розмова водія і інспектора відбувається через відкрите вікно в водійській двері. Водій та пасажир перебувають на своїх місцях. Інспектор поліції підійшовши до водія привітався та представився, на запитання водія про причину зупинки повідомив, що жоден з них не пристебнутий ременями безпеки та причеп з яким вони їдуть не має страховки. Водій на пояснення інспектора відповів, оскільки на даний час така обстановка в державі то страховка не потрібна, на що інспектор поліції пояснив, що страховка потрібна і всі види транспортних засобів її отримують і перешкод в отриманні страхового полісу в державі не має. Згідно п. 2.1Г ПДР повинен мати обов`язково страховий поліс. На запитання водія чи застрахований його автомобіль інспектор пояснив, що не знає, оскільки ще не провіряв. На прохання інспектора водій надав документи. Інспектор встановив особу водія - ОСОБА_1 . Інспектор пояснив, що водій та його пасажир їхали не пристебнуті ременями безпеки. Водій говорить що як це, на що інспектор запитав, що їм відео показати та зазначив, що дану обставину можуть підтвердити два працівники ТЦК які стояли поряд причепу зупиненого автомобіля. На надану інспектором відповідь водій запитує інспектора чи не має у нього поваги до них як до дідів, на що інспектор пояснив що він виконує свою роботу. Після чого інспектор повідомив що на автомобіль у водія дійсний поліс страхування, а от на причеп ні, а тому відносно нього буде винесено постанову за те, що вони їхали не пристебнуті ременями безпеки та в нього відсутній страховий поліс на причеп. Також інспектор вказав, що сума штрафу становить 510 гривень. Далі інспектор роз`яснює водію його права ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП право на оскарження винесеної постанови протягом 10 днів та роз`яснив, що штраф становить 510 грн. його необхідно сплатити протягом 14 днів. На що водій ОСОБА_1 невдоволено запитав чи має совість інспектор та зазначив що він нічого платити не буде, на що інспектор відповів, що він виконує свою роботу. Далі інспектор запитав чи буде він підписувати постанову, на що водій ОСОБА_1 знову зазначив, що ні платити, ні підписувати нічого він не буде. Після чого інспектор йому роз`яснив, що в такому разі постанову йому буде направлено на адресу проживання рекомендованим листом на що водій вказав що хай направляють може до того часу вони «образумляться». На що інспектор повідомив, що оскільки особа не буде розписуватись то він їх відпускає та пішов до патрульного автомобіля.

Наведене свідчить, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу рішень та дій суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1,121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125,126, частинами першою, другою і третьою статті 127,статтями 128,129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Таким чином, уповноваженими працівниками підрозділів патрульної служби Національної поліції надано право на місці вчинення адміністративного правопорушення від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ч.2 ст.122 КУпАП, без складання відповідного протоколу.

Відповідно до п. 5 розділу ІІІ Інструкції, поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно з п. 9-10 розділу ІІІ Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Частиною 5 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність, за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Частиною 2 ст.122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Частина 1 ст. 126 КУпАП встановлю відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України Про дорожній рух установлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до пункту 1.9 Правил особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Статтею 251 КУпАП України визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У постанові по справі №357/10134/17 від 23.10.2019 Верховний Суд звернув увагу на приписи статті 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами. Відсутність в матеріалах справи будь-якого доказу, як-то наприклад відеозапис з нагрудного реєстратора інспекторів патрульної поліції, який би підтвердив факт порушення позивачем Правил дорожнього руху, свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірності прийнятої ним постанови.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що порушення ПДР, за що передбачена відповідальність Кодексом про адміністративні правопорушення України, має підтверджуватися відповідними доказами, невичерпний перелік яких наведений у статті 251 Кодексу.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року у справі №338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено неприпустимість ігнорування прав осіб, які притягаються до відповідальності.

Відповідачем не представлено суду належних доказів факту порушення позивачем ПДР України, а саме порушення правил користування ременями безпеки та не ввімкненя аварійної сигналізації при зупинці на вимогу поліції.

При цьому суд відмічає, що ОСОБА_1 заперечував що він та його пасажири були не пристебнутими, проте поліцейський при розгляді справи не спростував доводів ОСОБА_1 , що вбачається з переглянутого відеозапису. В судовому засіданні відповідач також не надав доказів того, що ОСОБА_1 та його пасажири були не пристебнуті пасками безпеки.

Також суду не надано жодного доказу на підтвердження того що водієм під час зупинки транспортного засобу не було ввімкнено аварійної сигналізації. Крім цього, з переглянутого відеозапису вбачається, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення інспектор поліції взагалі не повідомляв ОСОБА_1 про вчинення правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, не вимагав у нього пояснень з даного приводу, не роз`яснював про відповідальність і не вказував що за таке порушення його буде піддано адміністративному стягненню. Тобто справа про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП взагалі не розглядалася. В судовому засіданні поліцейський не надав доказів того що він повідомляв ОСОБА_6 про вчинення такого правопорушення, розгляд справи та накладене стягнення.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже у справі відсутні належні і допустимі докази про вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121 та ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню і скасуванню підлягає постанова в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 та ч. 2 ст.122 КУпАП. В іншій частині позов не обґрунтований і задоволенню не підлягає, оскільки при перегляді відеозапису видно і чути що поліцейський повідомляє ОСОБА_1 що той керував транспортним засобом без полісу обов`язкового страхування на причеп, повідомляв розмір штрафу за таке правопорушення, повідомляв що розглядається справа, запитував чи буде він отримувати постанову. Отже доводи позивача в цій частині спростовані належними і допустимими доказами.

Оскільки суд дійшов висновку про неохідність скасування оскаржуваної постанови в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП та ч.2 ст.122 КУпАП і залишення в силі постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП, розмір накладеного адміністративного стягнення підлягає зменшенню до визначеного ч.1 ст. 126 КУпАП розміру, а саме до 425,00 грн.

Щодо вимог позивача до інспектора відділу патрульної поліції Чоні О.Ю. то аналіз норм чинного законодавства свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, інспектори відповідного орану поліції діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органів Національної поліції, а саме - від імені Департаменту патрульної поліції Національної поліції України і її територіальних органів. Використання у зазначених вище нормах формулювань "від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення", "розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у ст.222 - 244-20 КУпАП" вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.09.2020 року по справі №742/2298/17 та від 26.12.2019 року по справі №724/716/16-а та відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, підлягає врахуванню судом при розгляді цієї справи. Так, Верховний Суд у вказаній справі виклав правовий висновок про те, що у справах про оскарження постанов про адміністративне правопорушення належним відповідачем у таких справах є саме орган, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Отже, враховуючи ту обставину, що співвідповідачем за адміністративним позовом є інспектор відділу патрульної поліції О.Ю. Чоні, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог до нього.

Позивачем при подачі адміністративного позову був сплачений судовий збір у сумі 536,80 гривень що підтверджено квитанцією про слати судового збору. Також позивач в наданій суду заяві просить стягнути з відповідачів 200 гривень за понесені ним судові витрати на пересилку документів до суду і відповідачів. Але дослідивши надані суду докази підтверджуються витрати позивача на пересилку документації тільки на суму 180 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України у разі задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З таких підстав відшкодування судових витрат понесених відповідачем підлягають частковому задоволенню в межах наданих суду доказів, та пропорційно задоволеним позовним вимогам. Таким чином, оскільки з заявлених позивачем вимог про скасування постанови за трьома статями було задоволено її скасування тільки за двома то суд приходить до висновку що стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі - Головного управління Національної поліції в Сумській області підлягають 2/3 суми сплаченого позивачем судового збору, що становить 536,80 *2/3 = 357,86 гривень та 120 гривень витрат на пересилання документів.

Керуючись ст.ст.5, 9, 77, 90, 121, 242-246, 286 КАС України, -

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Сумській області, Чоні Олега Юрійовича - інспектора відділу патрульної поліції Роменського районного відділу поліції, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задоволити частково.

Скасувати постанову серії БАД № 313610 від 7 липня 2023 року складену інспектором сектору реагування патрульної поліції (ІСРПП) Роменського районного відділу поліції Головного управління поліції в Сумській області лейтенантом поліції Чоні О. Ю. в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 та ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Зменшити розмір стягнення, визначеного постановою, серії БАД № 313610 від 7 липня 2023 року, з 510 гривень, до максимальної межі стягнення, визначеного ч. 2 ст. 126 КУпАП - 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому виразі становить 425 гривень.

Стягнути з Головного управління національної поліції в Сумській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі триста п`ятдесят сім гривень вісімдесят шість копійок (357,86 грн.) та сто двадцять гривень (120 грн.) понесених позивачем витрат на пересилку документів відповідачу.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в порядку передбаченому п. 15.5) перехідних положень КАС України протягом десяти днів з дня його проголошення.

В повному обсязі рішення складене 15 березня 2024 року.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. О. Шульга