Справа № 580/292/24
Суддя: Василь ГАВРИЛЮК
Дата ухвалення: 2024-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року справа № 580/292/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) подав позов до Військової частини НОМЕР_1 (далі ВЧ НОМЕР_1 , відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність командира Військової частини НОМЕР_1 , яка проявилась у не розгляді заяви від 17.11.2023 року та у ненаданні Довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України за період служби у Військовій частині НОМЕР_1 ;

- зобов`язати командира Військової частини НОМЕР_1 розглянути заяву від 17.11.2023 року та надати Довідку про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України за період служби у Військовій частині НОМЕР_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 з 10 березня по 10 листопада 2022 року, де в подальшому на підставі наказу командира військової частини від 10.11.2022 № 244 виключений зі списків особового складу для проходження військової служби у Військовій частині НОМЕР_2 . Позивач зазначає, що його особову справу відповідач не направив до нового місця служби.

Позивач вказав, що у листопаді 2023 року позивач особисто звернувся до командира Військової частини НОМЕР_1 із заявою, в якій просив направити особову справу до нового місця служби, а також надати довіку про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України за період служби у Військовій частині НОМЕР_1 , однак станом на час звернення до суду заяву позивача відповідач не розглянув та відповідну довідку не надав.

Ухвалою від 15.01.2024 суддя Черкаського окружного адміністративного суду прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у адміністративній справі, вирішив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

05.02.2024 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить суд у задоволенні позову відмовити, зазначивши, що заява позивача була надіслана на електронну адресу юридичної служби 01.12.2023, зазначений факт було виявлено 23 січня 2023 року в ході відпрацювання вхідної кореспонденції, яка надходила в період кібератаки на інформаційну систему ЗСУ. У відповідача не було об`єктивної можливості надати відповідь на звернення позивача у зв`язку з обставинами непереборної сили, які проявились у вигляді кібератаки на електронні комунікаційні мережі Збройних Сил України.

Щодо питання надання позивачу довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військової агресією російської федерації проти України зазначив, що для видання такої довідки слід залучити документи, що підтверджують участь у заходах, зокрема: витяги (копії) бойових донесень; витяги (копії) журналів бойових дій (оперативних завдань, ведення оперативної обстановки), вахтових журналів, польотних листів; витяги матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, контузії, каліцтв). Представник відповідача зазначає, що в періоди, коли позивач проходив військову службу на посаді командира роти, підрозділ яким він керував не приймав безпосередньої участі у відповідних заходах. У ВЧ НОМЕР_1 відсутні бойові накази або бойові розпорядження, які б підтверджували участь позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів. Позивач не приймав безпосередньої участі у заходах, накази по стройовій частині за період проходження військової служби у ВЧ НОМЕР_1 відображають усі переміщення позивача.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу у сумі 15000 грн зазначив, що ВЧ НОМЕР_1 на цей час перебуває в зоні бойових дій та виконує завдання по відбиттю збройної агресії, а отже стягнення судових витрат з відповідача є недоцільним.

01.03.2024 до суду надійшла від позивача відповідь на відзив, в якій вказав, що звертався із заявою від 17.11.2023 двічі: перший раз 17.11.2023 року через електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначену на офіційному сайті Міністерства оборони України для надсилання документів, та повторно 01.12.2023 безпосередньо представнику військової частини через електронну адресу юридичної служби військової частини НОМЕР_1 : ІНФОРМАЦІЯ_2 Звернув увагу, що станом на сьогодні відповідачу відомо про наявність заяви від 17.11.2023, проте відповіді позивач так і не отримав, що на думку позивача, підтверджує триваючу протиправну бездіяльність відповідача.

Щодо не надання довідки зазначив, що враховуючи той факт, що під час проходження служби позивачем у Військовій частині НОМЕР_1 в складі 2 загону, який перебував в областях, які відповідно наказу Головнокомандувача Збройних Сил України були визначені, як регіони проведення бойових дій, то у позивача є право на отримання Довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України. Потреба в отриманні цієї довідки за період служби у Військовій частині НОМЕР_1 виникла для внесення відповідних записів в особову справу військовослужбовця. Зазначив, що позивач дійсно є учасником бойових дій і на цей час періодично виконує бойові (спеціальні) задачі, але в складі іншої військової частини.

27.02.2024 до суду надійшло заперечення на відповідь на відзив, в яких представник відповідача вказав, що електронна поштова скринька ІНФОРМАЦІЯ_1 не відноситься до Військової частини НОМЕР_1 , а є офіційною поштовою скринькою Міністерства Оборони України. Таким чином, позивач направив звернення від 01.11.2023 до неналежного відповідача за заявою. Також зазначив, що звернення на адресу Військової частини НОМЕР_1 не надходило. Звернув увагу, що відповідач, після виявлення надходження заяви 23.11.2024, направив відповідь позивачу. У відзиві на позовну заяву долучено всі документи переміщення позивача за період проходження військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 . Аналіз наданих витягів з наказів свідчить, що жоден з них не відноситься до категорії документів, що підтверджують або можуть підтверджувати безпосередню участь позивача у заходах, необхідних для забезпечення оборони України.

Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розпочато через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Суд встановив, що позивач зарахований до списків особового складу ВЧ НОМЕР_1 та призначений на посаду командира 2 роти спеціального призначення 2 загону спеціального призначення ВЧ НОМЕР_1 (згідно витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 № 4 від 11.03.2022 (по стройовій частині)).

30.07.2022 позивач вибув на лікування до КНП Чуднівська лікарня Чуднівської міської ради м. Чуднів Житомирська область (наказ командира ВЧ НОМЕР_1 від 30.07.2022 № 139 (по стройовій частині)).

Відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 141 від 01.08.2022 позивач призначений на посаду офіцера резерву 38 запасної роти ВЧ НОМЕР_1 .

Згідно наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 155 від 15.08.2022 позивач прибув з лікування та приступив до виконання обов`язків військової служби за посадою.

Згідно наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 176 від 05.09.2022 позивач вибув у відпустку терміном на 5 діб. Прибуття позивача з відпустки відображено в наказі командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) №181 від 10.09.2022.

Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 244 від 10.11.2022 позивач виключений зі списків частини та направлений для подальшого проходження військової служби до в/ч НОМЕР_2 .

17.11.2023 позивач засобами електронного зв`язку (на електронну адресу - ІНФОРМАЦІЯ_1 ) звернувся із заявою про надання довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України за період служби у Військовій частині НОМЕР_1 .

Бездіяльність відповідача, яка проявилась у не розгляді заяви від 17.11.2023 та у ненаданні довідки позивач вважає протиправною, а тому за захистом своїх прав, свобод та інтересів звернувся до суду з цим позовом.

Під час вирішення спору по суті суд зазначає, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок розгляду, реєстрації, приймання, узагальнення та аналізу звернень військовослужбовців врегульовано Інструкцією про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 28.12.2016 № 735. Цю Інструкцію розроблено зокрема відповідно до Конституції України, Законів України Про звернення громадян (далі Інструкція № 735).

Відповідно до пунктів 4, 5, 6 Розділу І Інструкції № 735 у роботі з письмовими (електронними) та усними зверненнями громадян потрібно забезпечувати кваліфікований, неупереджений, об`єктивний і своєчасний розгляд звернень громадян з метою оперативного розв`язання порушених у них питань, задоволення законних вимог заявників, поновлення порушених конституційних прав та запобігання надалі таким порушенням.

До рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності дії, унаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод.

Усі звернення громадян, що надходять до Міністерства оборони України, органів військового управління, військових частин, підлягають обов`язковій класифікації за встановленими статтею 3 Закону України Про звернення громадян їх видами, а саме: пропозиції (зауваження), заяви (клопотання), скарги. Подальший розгляд пропозицій, заяв та скарг громадян проводиться з урахуванням особливостей, установлених статтями 14, 15 та 16 зазначеного Закону.

Згідно п. 2 Розділу ІІ Інструкції № 735 письмові звернення громадян, оформлені належним чином і подані в установленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю, первинному розгляду та реєстрації з метою визначення їх належності до компетенції відповідного органу військового управління та призначення за ними конкретного виконавця.

Відповідно до п.5 Розділу ІІ Інструкції № 735 звернення може бути подано особисто як окремою особою (індивідуальне), так і групою осіб (колективне) чи надіслане поштою (електронною поштою).

Письмове звернення надсилається поштою (електронною поштою) або передається громадянином особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до вимог чинного законодавства.

Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

Відповідно до п. п. 5, 6 Розділу IV Інструкції № 735 структурний підрозділ Міністерства оборони України, відповідальний за організацію розгляду звернень громадян, надсилає їх для надання відповідей по суті до структурних підрозділів Міністерства оборони України, Генерального штабу Збройних Сил України, інших органів військового управління, військових частин.

Керівники органів військового управління, командири військових частин, яким надано відповідне доручення на розгляд звернення, забезпечують своєчасний та об`єктивний розгляд звернень. Якщо звернення не містить достатніх даних, необхідних для прийняття рішення, вживаються заходи для отримання додаткової інформації.

Суд встановив, що 17.11.2023 позивач звернувся до Міністерства оборони України засобами електронного зв`язку (на електронну адресу , а.с. 10) із заявою про надання довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України за період служби у Військовій частині НОМЕР_1 .

За дорученням Міністерства оборони України вказане звернення розглянуто Командуванням десантно-штурмових військ Збройних Сил України, яке листом від 01.12.2023 № 117/989 надало позивачу відповідь та повідомило, що згідно з доповіддю Військової частини НОМЕР_1 особова справа заявника до Військової частини НОМЕР_1 з попереднього місця служби не надходила. Військовою частиною НОМЕР_1 направлено запит на адресу попереднього місця служби щодо особової справи заявника, відповіді на який не отримано. Щодо надання довідки Військова частина НОМЕР_1 повідомила, що підстав для надання довідки немає, у зв`язку з тим, що заявник не брав безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Вказані обставини свідчать про належний та своєчасний розгляд заяви позивача від 17.11.2023, оскільки у наданій відповіді надано позивачу інформацію по суті порушеного позивачем питання та у строк встановлений для розгляду звернення.

Суд врахував, що заяву від 17.11.2023 позивач направив до Міністерства оборони України, а не до ВЧ НОМЕР_1 , розгляд заяви військовою частиною не здійснювався. При цьому, саме до компетенції Міністерства оборони України у цьому випадку належить визначення органу, що має розглянути звернення.

За вказаних обставин, суд доходить висновку, що у діях відповідача відсутні жодні ознаки протиправності щодо не розгляду заяви позивача від 17.11.2023, оскільки вказана заява не передавалась їй на розгляд.

Щодо ненадання відповідачем довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України за період служби у Військовій частині НОМЕР_1 , слід зазначити таке.

Порядок надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 № 413 (далі Порядок № 413).

Пункт 1 Порядку № 413 встановлює, що цей Порядок визначає процедуру надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та категорії таких осіб.

Згідно п. 2-1 Порядку № 413 статус учасника бойових дій надається особам, зазначеним в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, які брали безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, за умови виконання ними особисто або у складі військової частини (органу, підрозділу), установи та закладу бойових (службових) завдань, проведення розвідувальних заходів, зокрема які отримали травми (поранення, контузії, каліцтва).

Пункт 4 Порядку № 413 визначає перелік документів, які є підставою для надання особі статусу УБД, які приймали безпосередню участь у Заходах, зокрема, довідка за формою згідно з додатком 6 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військової агресією російської федерації проти України, яка викладена в новій редакції та затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2023 року № 887.

За змістом форми довідки (додаток 6 до Порядку № 413), остання видається на підставі та із зазначенням документів, які підтверджують безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, - бойових донесень, журналів бойових дій (оперативних завдань, ведення оперативної обстановки), вахтових журналів, польотних листів, книг служби, наказів про залучення до таких заходів, відомостей про виконання розвідувальних заходів, або довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва).

Таким чином, довідка видається на підставі наявного переліку документів, який підтверджує безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Суд врахував, що у матеріалах справи відсутні жодні докази безпосередньої участі позивача у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. При цьому, Військова частина НОМЕР_1 зазначає про відсутність бойових наказів або бойових розпоряджень, які б підтверджували участь позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів, оскільки у період коли позивач проходив військову службу на посаді командира роти, підрозділ яким він керував, не приймав безпосередньої участі у відповідних заходах.

Натомість позивач вважає, що набув право на отримання спірної довідки, оскільки перебував у складі 2 загону, який перебував в областях, які відповідно наказу Головнокомандувача Збройних Сил України були визначені, як регіони проведення бойових дій.

Надавши оцінку вказаному посиланню, суд зазначає, що видача спірної довідки пов`язується із обставинами саме безпосередньої участі особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, що підтверджується відповідним переліком документів, а не обставиною перебування в областях, які відповідно наказу Головнокомандувача Збройних Сил України були визначені, як регіони проведення бойових дій.

З урахуванням зазначеного, вищевказані доводи позивача суд вважає необґрунтованими, а позовні вимоги в цій частині такими, що не підлягають до задоволення.

Доводи позивача про те, що на цей час він періодично виконує бойові (спеціальні) задачі, але в складі іншої військової частини, суд не приймає до уваги під час вирішення цього спору, адже такі доводи стосуються заявлених позовних вимог до відповідача.

Суд також враховує інші аргументи сторін, зазначені у заявах по суті справи, однак зауважує, що встановлені судом обставини є самостійними та достатніми підставами для прийняття рішення по суті спору.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, у задоволенні яких належить відмовити.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

1) позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 );

2) відповідач Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 14.03.2024.

Суддя Василь ГАВРИЛЮК