Справа № 522/619/24-Е
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2024-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 березня 2024 року

м. Київ

справа №522/619/24-Е

адміністративне провадження № К/990/7175/24

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Уханенка С.А.,

суддів: Радишевської О.Р., Прокопенка О. Б.,

перевірив касаційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2024 року у справі за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України,-

В С Т А Н О В И В:

13 січня 2024 року Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області звернулось до Приморського районного суду м. Одеси із позовною заявою, у якій просило:

- поновити ГУ ДМС України в Одеській області строк звернення до суду з адміністративним позовом до громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України;

- продовжити строк затримання громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 на шість місяців по 13 липня 2024 року з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси 15 січня 2024 року прийнято рішення, яким заяву Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про поновлення строку звернення до суду задоволено.

Поновлено Головному управлінню Державної міграційної служби України в Одеській області строк звернення до суду з даним позовом.

Адміністративний позов Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області задоволено частково.

Продовжено строк затримання ОСОБА_1 на один місяць, а саме по 15 лютого 2024 року з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 січня 2024 року скасовано.

Прийнято у цій справі нове рішення, яким позов залишено без розгляду.

22 лютого 2024 року засобами поштового зв`язку позивач надіслав касаційну скарга на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2024 року у цій справі.

Предметом розгляду цієї справи є постанова суду апеляційної інстанції про залишення позовної заяви без розгляду.

Оскаржуючи постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2024 року, заявник в касаційній скарзі зазначає, що висновки суду апеляційної інстанції сформовані з порушенням статей 9, 86 КАС України.

Проте Верховний Суд звертає увагу скаржника, що стаття 9 КАС України зазначає про змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі, тобто вказує про основні принципи адміністративного судочинства, а стаття 86 КАС України вказує про зміст і форму судового доручення про надання правової допомоги.

Отже, пославшись на ці статті, скаржник не розкрив в чому є сутність порушення судом апеляційної інстанції, зазначених заявником, статей, що свідчить про безпідставність вказаних аргументів касаційної скарги.

Разом з цим, перевіривши інші доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Зазначена конституційна норма кореспондується з положеннями частини першої статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Своєю чергою, за змістом пункту 11 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо перебування іноземців або осіб без громадянства на території України.

З огляду на зазначене, зважаючи на предмет розгляду справи, за своєю суттю вона є справою щодо перебування іноземців або осіб без громадянства на території України, та відповідно до частини шостої статті 12 КАС України відноситься до справ незначної складності.

Отже, враховуючи, що ця справа є справою незначної складності, для можливості відкриття касаційного провадження процесуальним законом передбачено необхідність обґрунтувати наявність підстав для розгляду цієї касаційної скарги, визначених підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Оскаржуючи судові рішення у справі незначної складності, скаржник у касаційній скарзі послався на підпункти «а» та «в» пункт 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Проте, перевіривши викладені доводи, Суд зазначає, що скаржник лише обмежився визначенням поняттям фундаментального значення для формування єдиної правозастосовчої практики, проте жодним чином не обґрунтував цієї підстави в поданій ним касаційній скарзі.

Отже, Верховний Суд відхиляє посилання скаржника на підпункт «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Щодо обґрунтування підпункту «в» пункт 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, відповідач зазначив, що спірні правовідносини є винятковими та без судового захисту можуть призвести до незворотних наслідків, а саме перебування іноземця на території України без законних на те підстав.

Верховний Суд відхиляє ці доводи, оскільки вони ґрунтуються на суб`єктивних припущеннях та є недостатніми для обґрунтування винятковості цієї справи для відповідача.

Отже, Суд дійшов висновку, що у касаційній скарзі скаржником не наведено обґрунтованих підстав можливості допуску касаційної скарги до перегляду судових рішень у справі незначної складності.

З огляду на відхилення Верховним Судом зазначених заявником виняткових обставин, передбаченої пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки вмотивованості підстав касаційного оскарження цих рішень, встановлених пунктами 1, 2, 3, 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою необхідно відмовити.

Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд

У Х В А Л И В :

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2024 року у справі за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

2. Копію ухвали направити заявнику за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет» (у разі його відсутності - засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіС.А. Уханенко О.Р. Радишевська О.Б. Прокопенко