Справа № 813/1554/15
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2024-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2024 року

м. Київ

справа № 813/1554/15

адміністративне провадження № К/9901/40619/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Судді-доповідача - Васильєвої І.А.,

суддів -Юрченко В.П., Хохуляка В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження

касаційну скаргу Офісу великих платників податків в особі Львівського управління Офісу великих платників податків

на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 08.11.2016 (суддя: Грень Н.М.)

та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.01.2017 (судді: Каралюс В.М., Бруновська Н.В., Щавель Р.М.)

у справі № 813/1554/15

за позовом Публічного акціонерного товариства «Шахта «Надія»

до Офісу великих платників податків в особі Львівського управління Офісу великих платників податків

про зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Шахта» Надія» (далі - позивач, ПАТ «Шахта «Надія») звернулося до суду з позовом до Офісу великих платників податків в особі Львівського управління Офісу великих платників податків (далі - відповідач, ОВПП в особі Львівського управління ОВПП), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, відповідно до заяви про уточнення позовних вимог від 04.11.2016 (том 2 а.с. 88-92), просило суд:

1) зобов`язати відповідача визнати податковий борг підприємства позивача:

по податку на додану вартість на суму 44865903,62 грн. в яку входить: Декларація № від 19.01.2011 на суму - 2627969,00 грн., Уточнююча декларація № від 23.02.2011 на суму - 1558,00 грн., Уточнююча декларація № від 23.02.2011 на суму 1547,00 грн., Уточнюючий розрахунок ПДВ № від 01.08.2010 на суму 1558,00 грн., Декларація № від 21.02.2011 на суму 2730 661.00 грн., рішення Господарського апеляційного суду № 96 від 06.01.2011 на суму 514737,74 грн., Уточнююча декларація № від 29.03.2011 на суму 7209,00 грн., Уточнююча декларація № від 29.03.2011 на суму 17625,00 грн., Уточнююча декларація № від 29.03.2011 на суму 11863,00 грн., Уточнююча декларація № від 29.03.2011 на суму 13522,00 грн., Уточнююча декларація № від 29.03.2011 на суму 6650,00 грн., Декларація № від 21.03.2011 на суму 2506268,00 грн., Уточнююча декларація № від 29.04.2011 на суму 2076,00 грн., Декларація № від 20.04.2011 на суму 2600658,00 грн., Декларація № від 20.05.2011 на суму 2149930,00 грн., Уточнююча декларація № від 30.05.2011 на суму 20333,00 грн., Уточнююча декларація № від 01.06.2011 на суму 32269,00 грн., Уточнююча декларація № від 23.06.2011 на суму 4120,00 грн., Уточнююча декларація № від 23.06.2011 на суму 31364,00 грн., Декларація № від 20.06.2011 на суму 2853250,00 грн., Уточнююча декларація № від 21.07.2011 на суму 28455,00 грн., Декларація № від 20.07.2011 на суму 2683452,00 грн., Декларація № від 18.08.2011 на суму 2820976,00 грн., Уточнююча декларація № від 12.09.2011 на суму 142483,00 грн., Уточнююча декларація № від 14.09.2011 на суму 984,00 грн., Декларація № від 20.09.2011 на суму 2759828,00 грн., Уточнююча декларація № від 21.10.2011 на суму 39992,00 грн., Уточнююча декларація № від 21.10.2011 на суму 13409,00 грн., Декларація № від 20.10.2011 на суму 2810550,00 грн., ППР (форма «Ш») № від 01.11.2011 на суму 429399,11 грн., ППР (форма «Ш») № від 01.11.2011 на суму 1243190,49 грн., Уточнююча декларація № від 22.11.2011 на суму 219989.00 грн., Декларація № від 21.11.2011 на суму 2717571.00 грн., Декларація № від 20.12.2011 на суму 2470969,00 грн., ППР (форма «Ш») № від 04.01.2012 на суму 623107,00 грн., донарахована пеня за несвоєчасну сплату декларації № від 19.01.2010 на суму 14 8302,31 грн., ППР (форма «Р») № від 13.01.2012 на суму 321813,00 грн., ППР (форма «Ш») № від 30.01.2012 на суму 807786,40 грн., ППР (форма «Ш») № від 16.02.2012 на суму 375392,80 грн., ППР (форма «Ш») № від 19.03.2012 на суму 370485,80 грн., Декларація № від 20.07.2012 на суму 1997284,00 грн., донарахована пеня за несвоєчасну сплату ППР форми «Р» від 13.01.2012 на суму 17863,92 грн., ППР форми «Р» 000112301 від 08.01.2013 на суму 17 456,14 грн., податкова декларація по податку на додану вартість № від 20.05.2013 термін сплати 30.05.2013 в сумі 601156,00 грн., податкова декларація по податку на додану вартість № від 20.06.2013 термін сплати 30.06.2013 в сумі 1327496,00 грн., податкова декларація по податку на додану вартість № від 22.07.2013 термін сплати 30.07.2013 в сумі 1004393,00 грн., донарахована пеня за несвоєчасну сплату ППР форми «Р» від 08.01.2013 на суму 2036.91 грн., Декларація № від 20.07.2012 на суму 1859292,00 грн., Декларація № від 20.08.2012 на суму 875623,00 грн.

по податку на прибуток на суму 4624391,05 грн. в яку входить: Декларація від 08.11.2010 № на суму 1099804,00 грн., Декларація від 09.02.2011 № на суму 1725392,00 грн., Декларація від 10.05.2011 № на суму 482602,00 грн., Декларація від 09.08.2011 № на суму 420126,00 грн., ППР (форма «Ш») від 01.11.2011 № на суму 213822,60 грн., Декларація від 09.11.2011 № на суму 256076,00 грн., ППР (форма «Ш») від 01.01.2012 № на суму 54140,77 грн., ППР (форма «Р») від 13.01.2012 № на суму 174229,00 грн., Рішення ЛАГС № 22a16994/0 від 27.03.2012 на суму 167801,94 грн., ППР форма «Ш» № від 06.10.2010 на суму 30396,74 грн. - таким, стосовно якого минув строк давності встановлений ст. 102 Податкового кодексу України (безнадійним боргом);

2) зобов`язати відповідача винести рішення про списання безнадійного податкового боргу:

по податку на додану вартість на суму 44865903,62 грн. в яку входить: Декларація № від 19.01.2011 на суму - 2627969,00 грн., Уточнююча декларація № від 23.02.2011 на суму - 1558,00 грн., Уточнююча декларація № від 23.02.2011 на суму 1547,00 грн., Уточнюючий розрахунок ПДВ № від 01.08.2010 на суму 1558,00 грн., Декларація № від 21.02.2011 на суму 2730661.00 грн., рішення Господарського апеляційного суду № 96 від 06.01.2011 на суму 514737,74 грн., Уточнююча декларація № від 29.03.2011 на суму 7209,00 грн., Уточнююча декларація № від 29.03.2011 на суму 17625,00 грн., Уточнююча декларація № від 29.03.2011 на суму 11863,00 грн., Уточнююча декларація № від 29.03.2011 на суму 13522,00 грн., Уточнююча декларація № від 29.03.2011 на суму 6650,00 грн., Декларація № від 21.03.2011 на суму 2506268,00 грн., Уточнююча декларація № від 29.04.2011 на суму 2076,00 грн., Декларація № від 20.04.2011 на суму 2600658,00 грн., Декларація № від 20.05.2011 на суму 2149930,00 грн., Уточнююча декларація № від 30.05.2011 на суму 20333,00 грн., Уточнююча декларація № від 01.06.2011 на суму 32269,00 грн., Уточнююча декларація № від 23.06.2011 на суму 4120,00 грн., Уточнююча декларація № від 23.06.2011 на суму 31364,00 грн., Декларація № від 20.06.2011 на суму 2853250,00 грн., Уточнююча декларація № від 21.07.2011 на суму 28455,00 грн., Декларація № від 20.07.2011 на суму 2683452,00 грн., Декларація № від 18.08.2011 на суму 2820976,00 грн., Уточнююча декларація № від 12.09.2011 на суму 142483,00 грн., Уточнююча декларація № від 14.09.2011 на суму 984,00 грн., Декларація № від 20.09.2011 на суму 2759828,00 грн., Уточнююча декларація № від 21.10.2011 на суму 39992,00 грн., Уточнююча декларація № від 21.10.2011 на суму 13409,00 грн., Декларація № від 20.10.2011 на суму 2810550,00 грн., ППР (форма «Ш») № від 01.11.2011 на суму 429399,11 грн., ППР (форма «Ш») № від 01.11.2011 на суму 1243190,49 грн., Уточнююча декларація № від 22.11.2011 на суму 219989.00 грн., Декларація № від 21.11.2011 на суму 2717571,00 грн., Декларація № від 20.12.2011 на суму 2470969,00 грн., ППР (форма «Ш») № від 04.01.2012 на суму 623107,00 грн., донарахована пеня за несвоєчасну сплату декларації № від 19.01.2010 на суму 14 8302,31 грн., ППР (форма «Р») № від 13.01.2012 на суму 321813,00 грн., ППР (форма «Ш») № від 30.01.2012 на суму 807786,40 грн., ППР (форма «Ш») № від 16.02.2012 на суму 375392,80 грн., ППР (форма «Ш») № від 19.03.2012 на суму 370485,80 грн., Декларація № від 20.07.2012 на суму 1997284,00 грн., донарахована пеня за несвоєчасну сплату ППР форми «Р» від 13.01.2012 на суму 17863,92 грн., ППР форми «Р» 000112301 від 08.01.2013 на суму 17 456,14 грн., податкова декларація по податку на додану вартість № від 20.05.2013 термін сплати 30.05.2013 в сумі 601156,00 грн., податкова декларація по податку на додану вартість № від 20.06.2013 термін сплати 30.06.2013 в сумі 1327496,00 грн., податкова декларація по податку на додану вартість № від 22.07.2013 термін сплати 30.07.2013 в сумі 1004393,00 грн., донарахована пеня за несвоєчасну сплату ППР форми «Р» від 08.01.2013 на суму 2036.91 грн., Декларація № від 20.07.2012 на суму 1859292,00 грн., Декларація № від 20.08.2012 на суму 875623,00 грн.

по податку на прибуток на суму 4624391,05 грн. в яку входить: Декларація від 08.11.2010 № на суму 1099804,00 грн., Декларація від 09.02.2011 № на суму 1725392,00 грн., Декларація від 10.05.2011 № на суму 482602,00 грн., Декларація від 09.08.2011 № на суму 420126,00 грн., ППР (форма «Ш») від 01.11.2011 № на суму 213822,60 грн., Декларація від 09.11.2011 № на суму 256076,00 грн., ППР (форма «Ш») від 01.01.2012 № на суму54140,77 грн., ППР (форма «Р») від 13.01.2012 № на суму 174229,00 грн., Рішення ЛАГС № 22a16994/0 від 27.03.2012 на суму 167801,94 грн., ППР форма «Ш» № від 06.10.2010 на суму 30396,74 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що за ПАТ «Шахта» Надія» обліковується податковий борг з податку на додану вартість в сумі 44865903,62 грн., та з податку на прибуток 4624391,05. Оскільки щодо цього боргу сплинув строк позовної давності, установлений Податковим кодексом України, такий борг у розумінні вказаного кодексу є безнадійним і підлягає списанню, у зв`язку з чим позивач звернувся до податкового органу про списання названого безнадійного боргу. Однак, відповідач за наслідками розгляду звернення позивача не вчинив жодних дій, передбачених податковим законодавством, спрямованих на списання безнадійного податкового боргу, а тому позивач просить зобов`язати відповідача вчинити відповідні дії.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 08.11.2016, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.01.2017, адміністративний позов задоволено повністю та зобов`язано Червоноградську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Львівській області визнати податковий борг Публічного акціонерного товариства «Шахта «Надія» таким, стосовно якого минув строк давності встановлений ст. 102 Податкового кодексу України (безнадійним боргом) по зазначених вище податках та зобов`язано Червоноградську об`єднану державну податкову інспекції Головного управління ДФС у Львівській області прийняти рішення про списання безнадійного боргу по податку на додану вартість на суму 44865903,62 грн. та податку на прибуток на суму 4624391,05 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, зазначив, що строк давності щодо податкового боргу в сумі 49490834,67 грн. сплинув, що підтверджується відповіддю відповідача від 19.08.2016 долученою до матеріалів справи (дата спливу 1095 дів з дати виникнення податкового боргу). У зв`язку із наведеним, після спливу вказаного строку податковий борг підлягав списанню як безнадійний.

Не погоджуючись із судовими рішеннями першої та апеляційної інстанції податковий орган звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В доводах касаційної скарги податковий орган зазначає, що судові рішення попередніх інстанцій прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також не повно та не всебічно з`ясовано обставини справи, не надано обставинам справи належної оцінки, що в сукупності призвело до прийняття передчасних рішень.

Зокрема, як стверджує представник відповідача, позивач звернувся до відповідача про списання безнадійного боргу, однак листом Червоноградська ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області від 29.08.2016 № 5011/10/13-13-17-00-13 відмовлено у задоволенні вимог щодо прийняття рішення про списання безнадійного податкового боргу, з тих підстав, що податковий борг не підлягає визнанню безнадійним та не може бути списаним, оскільки охоплений позовною роботою інспекції та заявлений на стягнення з рахунків позивача в судовому порядку. Додає, що відповідачем вчинялися дії щодо погашення існуючого податкового боргу позивача в примусовому порядку, а тому такі дії, за висновком податкового органу, свідчать про переривання строків давності.

Представник скаржника у касаційній скарзі наголошує, що податковим органом подано позовні заяви про стягнення податкового боргу з ПАТ «Шахта «Надія», на підставі яких відкрито провадження у адміністративних справах: № 2а-2002/12/1370, в якій постановою Львівського окружного адміністративного суду від 12.12.2016 позовні вимоги задоволено та стягнуто з банківських рахунків ПАТ «Шахта «Надія» на користь бюджету кошти у розмірі 35240660,65 грн.

В обґрунтування касаційної скарги представник податкового органу також зазначає наступне.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 15.01.2013 відкрито провадження у справі № 813/404/13-а за позовом Львівської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Головного управління ДПС у Львівській області до ПАТ «Шахта «Надія» про стягнення податкового боргу у розмірі 2763050,04 грн.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 12.07.2012 відкрито провадження у справі № 2а-6121/12/1370 за позовом СДПІ по роботі з ВПП у м. Львові про стягнення з ПАТ «Шахта «Надія» податкового боргу на суму 1099804,00 грн. Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 30.06.2016 у справі № 2а-6121/12/1370 у задоволені позовних вимог податкової до ПАТ «Шахта «Надія» відмовлено, однак, як стверджує представник відповідача, станом на 07.11.2016 рішення у справі № 2а-6121/12/1370 не набрало законної сили.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 05.11.2012 відкрито провадження у справі № 2а-9460/12/1370 за позовом ВПП у м. Львові про стягнення з ПАТ «Шахта «Надія» податкового боргу на суму 4732199,00 грн., в якій постановою від 15.11.2012 позовні вимоги задоволено в повному обсязі, однак постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.05.2014 апеляційну скаргу задоволено та скасовано постанову Львівського окружного адміністративного суду від 15.11.2012 та відмовлено у задоволені позовних вимог. Як зазначив представник відповідача у касаційній скарзі податковий орган не погодився з таким судовим рішенням та оскаржив його в касаційному порядку та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10.07.2014 відкрито касаційне провадження та станом на 07.11.2016 судом касаційної інстанції остаточне рішення не прийнято.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 05.11.2012 відкрито провадження у справі № 813/6517/13-а за позовом ВПП у м. Львові про стягнення з ПАТ «Шахта «Надія» податкового боргу на суму 8074061,28 грн.. Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 21.11.2013 у справі № 813/6517/13-а позовні вимоги інспекції задоволено у повному обсязі. Однак постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.06.2014 апеляційну скаргу задоволено та скасовано постанову Львівського окружного адміністративного суду від 21.11.2013 та відмовлено у задоволені позовних вимог. Як зазначив представник відповідача у касаційній скарзі податковий орган не погодився з таким судовим рішенням та оскаржив його в касаційному порядку та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22.07.2014 відкрито касаційне провадження та станом на 07.11.2016 судом касаційної інстанції остаточне рішення не прийнято.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 17.07.2015 відкрито провадження у справі № 813/3741/15 за позовом Сокольської ОДПІ про стягнення з ПАТ «Шахта «Надія» податкового боргу у розмірі 148302,31 грн., однак постановою Львівського окружного адміністративного суду від 30.06.2016 в задоволені позовних вимог відмовлено. Додає, що інспекцією оскаржено постанову в апеляційному порядку.

Тобто, як зазначає представник відповідача, враховуючи положення вимог п. 102.4 ст. 102 Податкового кодексу України та беручи до уваги те, що зазначені вище позовні заяви про стягнення з ПАТ «Шахта «Надія» податкового боргу прийняті до розгляду та перебувають на розгляді, зокрема, апеляційної та касаційної інстанцій, зазначене дає підстави для висновку про не пропущення термінів давності щодо захисту порушених прав та стягнення боргу, що свідчить про зупинення/переривання строків позовної давності визначеної п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України.

Представник відповідача наголошує, що станом на 19.08.2016 відсутні правові підстави для визнання податкового боргу у розмірі 49490294,67 грн. безнадійним, оскільки положення п. 102.4 ст. 102 Податкового кодексу України передбачає альтернативу або до повного погашення заборгованості або до визначення боргу безнадійним.

Представником позивача подано заперечення на касаційну скаргу, в яких просить Суд касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій без змін, наголосивши, що судами попередніх інстанцій не порушено норми матеріального та/або процесуального права.

У зв`язку з набранням 15.12.2017 чинності нової редакції Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України згідно з Законом України від 03.10.2017 № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» та початком роботи Верховного Суду касаційна скарга була передана на розгляд Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Підпунктом 4 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції згаданого Закону передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Вказана касаційна скарга була передана на розгляд Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Шахта «Надія» звернулося до Червоноградської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області з листом від 29.07.2016 за № 09/876 про надання інформації стосовно податкової заборгованості ПАТ «Шахта «Надія» поза межами 1095 днів.

Однак, як слідує з тексту судового рішення суду першої інстанції та продубльовано судом апеляційної інстанції: «Червоноградська об`єднана державна податкова інспекції Головного управління ДФС у Львівській області листом від 19.08.2016 за № 4818/1019/13-13-17-00 надала відповідь, в якій зазначила, що заборгованість ПАТ «Шахта «Надія», яка обліковується на картках особових рахунків, станом на 15.08.2016 термін виникнення якої становить».

Тобто, зазначене вище свідчить про те, що суди попередніх інстанцій не у повному обсязі відобразили обставини, які б мали відобразити для логічного завершення формування думки, що призвело до того, що суди попередніх інстанцій у описовій частині не вказали, а відтак не встановили, який саме термін виникнення становить заборгованість, зазначена у листі Червоноградської ОДПІ Головного управління ДФС у Львівській області листом від 19.08.2016 за № 4818/1019/13-13-17-00 та у якому саме розмірі.

Крім того, суди зазначили, що 19.07.2016 позивач звернувся до податкової інспекції з листом № 09/953, в якому просив відповідача прийняти рішення про списання безнадійного податкового боргу ПАТ «Шахта «Надія» поза межами 1095 днів в сумі 65105064,57 грн. на підставі ст. 101 Податкового кодексу України.

Однак, відповідно до листа податкового органу від 29.08.2016 за № 5011/10/13-13-17-00-13/ позивачу відмовлено у списанні податкового боргу.

Згідно з п/п 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

За приписами п/п 19-1.1.24 п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України контролюючі органи здійснюють такі функції, зокрема: здійснюють відстрочення, розстрочення та реструктуризацію грошових зобов`язань та/або податкового боргу, недоїмки із сплати єдиного внеску, а також списання безнадійного податкового боргу.

Контролюючі органи мають право приймати рішення про розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу, а також про списання безнадійного податкового боргу у порядку, передбаченому законодавством (п/п 20.1.29 п. 20.1 ст. 20 ПК України).

Підпунктом «а» п/п 14.1.11 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що безнадійна заборгованість - заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності.

Згідно з п. 101.1 ст. 101 ПК України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Пунктом 101.5 ст. 101 ПК України встановлено, що Контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 № 577 затверджено Порядок списання безнадійного податкового боргу платників податків (далі - Порядок № 577).

Підпунктом 3 п. 2.1 Порядку № 577 визначено, що безнадійним податковим боргом є, зокрема, податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений статтею 102 ПК України.

Відповідно до п. 3.1 Порядку № 577 визначення сум безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню органами доходів і зборів, здійснюється на підставі даних інформаційних систем органів доходів і зборів станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.

Пунктом 3.2 Порядку № 577 визначено, що днем виникнення безнадійного податкового боргу вважається: у випадку, визначеному в підпункті 3 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, - дата прийняття рішення керівника контролюючого органу.

За приписами п.п. 4.3-4.5 Порядку № 577, у випадках, передбачених підпунктами 1, 2, 3, 5 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, орган доходів і зборів здійснює процедури щодо проведення списання безнадійного податкового боргу відповідно до вимог пункту 4.2 цього розділу. Структурний підрозділ органу доходів і зборів, до функцій якого належить списання безнадійного податкового боргу, здійснює таке списання щокварталу протягом двадцяти календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку, передбаченого для подання податкової декларації (розрахунку) за звітний (податковий) квартал. Рішення про списання безнадійного податкового боргу вноситься до ІС не пізніше наступного робочого дня після підписання такого рішення.

Проаналізувавши зазначені вище норми у їх взаємозв`язку колегія суддів зазначає, що списання безнадійного податкового боргу, яким є податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності у 1095 днів, здійснюється контролюючим органом самостійно на підставі даних автоматизованої інформаційної системи станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.

При цьому, звернення платника податків про списання безнадійного податкового боргу є обов`язковим лише у випадку, якщо такий податковий борг виник внаслідок непереборної сили (форс-мажорних обставин) (п. 4.1 Порядку № 577). В усіх інших випадках розгляд питання про списання безнадійного податкового боргу ініціюється контролюючими органами щоквартально та проводиться автоматично, без участі платника податків.

Вказана правова позиція узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 04.09.2018 у справі № 813/4430/16 та від 16.09.2022 у справі № 160/10941/19.

За приписами п. 101.2 ст. 101 ПК України під терміном «безнадійний» розуміється: 101.2.1. податковий борг платника податку, визнаного в установленому порядку банкрутом, вимоги щодо якого не були задоволені у зв`язку з недостатністю майна банкрута; 101.2.2. податковий борг фізичної особи, яка: визнана у судовому порядку недієздатною, безвісно відсутньою або оголошена померлою, у разі недостатності майна, на яке може бути звернуто стягнення згідно із законом; померла, у разі недостатності майна, на яке може бути звернуто стягнення згідно із законом; понад 720 днів перебуває у розшуку; 101.2.3. податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом; 101.2.4. податковий борг платника податків, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин); 101.2.5. податковий борг платника податків, щодо якого до Державного реєстру внесено запис про його припинення на підставі рішення суду, а для банків - на підставі рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про затвердження звіту про завершення ліквідації банку або рішення Національного банку України про затвердження ліквідаційного балансу, ухвалення остаточного звіту ліквідатора і завершення ліквідаційної процедури

Відповідно до п. 102.4 ст. 102 ПК України у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Аналізуючи зазначені норми закону, Суд зазначає, що за кожним податком та збором у платника податку виникає безумовний податковий обов`язок сплатити суму такого податку чи збору в порядку і строки, визначені законом. Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. У разі виникнення у платника податку податкового боргу платник зобов`язаний його сплатити, а у разі несплати - податковий обов`язок не є виконаним.

У такому разі контролюючий орган вживає заходів з метою погашення платником податку податкового боргу, до яких належать стягнення коштів, які перебувають у власності платника податків, а також продаж майна платника податків, що перебуває в податковій заставі (п. 95.1 ст. 95 ПК України).

При цьому стягнення коштів контролюючий орган має право ініціювати тільки в межах 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Податковий борг платника податків, стосовно якого минув цей строк давності, не може бути ініційований контролюючим органом до стягнення, оскільки безумовно вважається безнадійним.

У разі коли контролюючий орган ініціював стягнення податкового боргу до закінчення цього строку давності, цей податковий борг не підпадає під визначення «безнадійного», що зазначене у підпункті 101.2.3 пункту 101.2 статті 101 ПК України (податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом), тому у разі його стягнення за рішенням суду, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, строк його стягнення може встановлюватись тільки до повного погашення заборгованості або до визнання його безнадійним тільки у випадках, передбачених підпунктами 101.2.1, 101.2.2, 101.2.4, 101.2.5 пункту 101.2 статті 101 ПК України.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду, зокрема, від 11.06.2020 у справі № 823/127/17 та від 16.09.2022 у справі № 160/10941/19.

Разом з тим, ознайомившись з матеріалами справи, Суд зазначає, що судами попередніх інстанцій не з`ясовано, з якого саме моменту за ПАТ «Шахта «Надія» обліковується податковий борг по податку на додану вартість на суму 44865903,62 грн. в яку входить: Декларація № від 19.01.2011 на суму - 2627969,00 грн., Уточнююча декларація № від 23.02.2011 на суму - 1558,00 грн., Уточнююча декларація № від 23.02.2011 на суму 1547,00 грн., Уточнюючий розрахунок ПДВ № від 01.08.2010 на суму 1558,00 грн., Декларація № від 21.02.2011 на суму 2730 661.00 грн., рішення Господарського апеляційного суду № 96 від 06.01.2011 на суму 514737,74 грн., Уточнююча декларація № від 29.03.2011 на суму 7209,00 грн., Уточнююча декларація № від 29.03.2011 на суму 17625,00 грн., Уточнююча декларація № від 29.03.2011 на суму 11863,00 грн., Уточнююча декларація № від 29.03.2011 на суму 13522,00 грн., Уточнююча декларація № від 29.03.2011 на суму 6650,00 грн., Декларація № від 21.03.2011 на суму 2506268,00 грн., Уточнююча декларація № від 29.04.2011 на суму 2076,00 грн., Декларація № від 20.04.2011 на суму 2600658,00 грн., Декларація № від 20.05.2011 на суму 2149930,00 грн., Уточнююча декларація № від 30.05.2011 на суму 20333,00 грн., Уточнююча декларація № від 01.06.2011 на суму 32269,00 грн., Уточнююча декларація № від 23.06.2011 на суму 4120,00 грн., Уточнююча декларація № від 23.06.2011 на суму 31364,00 грн., Декларація № від 20.06.2011 на суму 2853250,00 грн., Уточнююча декларація № від 21.07.2011 на суму 28455,00 грн., Декларація № від 20.07.2011 на суму 2683452,00 грн., Декларація № від 18.08.2011 на суму 2820976,00 грн., Уточнююча декларація № від 12.09.2011 на суму 142483,00 грн., Уточнююча декларація № від 14.09.2011 на суму 984,00 грн., Декларація № від 20.09.2011 на суму 2759828,00 грн., Уточнююча декларація № від 21.10.2011 на суму 39992,00 грн., Уточнююча декларація № від 21.10.2011 на суму 13409,00 грн., Декларація № від 20.10.2011 на суму 2810550,00 грн., ППР (форма «Ш») № від 01.11.2011 на суму 429399,11 грн., ППР (форма «Ш») № від 01.11.2011 на суму 1243190,49 грн., Уточнююча декларація № від 22.11.2011 на суму 219989.00 грн., Декларація № від 21.11.2011 на суму 2717571.00 грн., Декларація № від 20.12.2011 на суму 2470969,00 грн., ППР (форма «Ш») № від 04.01.2012 на суму 623107,00 грн., донарахована пеня за несвоєчасну сплату декларації № від 19.01.2010 на суму 14 8302,31 грн., ППР (форма «Р») № від 13.01.2012 на суму 321813,00 грн., ППР (форма «Ш») № від 30.01.2012 на суму 807786,40 грн., ППР (форма «Ш») № від 16.02.2012 на суму 375392,80 грн., ППР (форма «Ш») № від 19.03.2012 на суму 370485,80 грн., Декларація № від 20.07.2012 на суму 1997284,00 грн., донарахована пеня за несвоєчасну сплату ППР форми «Р» від 13.01.2012 на суму 17863,92 грн., ППР форми «Р» 000112301 від 08.01.2013 на суму 17 456,14 грн., податкова декларація по податку на додану вартість № від 20.05.2013 термін сплати 30.05.2013 в сумі 601156,00 грн., податкова декларація по податку на додану вартість № від 20.06.2013 термін сплати 30.06.2013 в сумі 1327496,00 грн., податкова декларація по податку на додану вартість № від 22.07.2013 термін сплати 30.07.2013 в сумі 1004393,00 грн., донарахована пеня за несвоєчасну сплату ППР форми «Р» від 08.01.2013 на суму 2036.91 грн., Декларація № від 20.07.2012 на суму 1859292,00 грн., Декларація № від 20.08.2012 на суму 875623,00 грн. та по податку на прибуток на суму 4624391,05 грн. в яку входить: Декларація від 08.11.2010 № на суму 1099804,00 грн., Декларація від 09.02.2011 № на суму 1725392,00 грн., Декларація від 10.05.2011 № на суму 482602,00 грн., Декларація від 09.08.2011 № на суму 420126,00 грн., ППР (форма «Ш») від 01.11.2011 № на суму 213822,60 грн., Декларація від 09.11.2011 № на суму 256076,00 грн., ППР (форма «Ш») від 01.01.2012 № на суму54140,77 грн., ППР (форма «Р») від 13.01.2012 № на суму 174229,00 грн., Рішення ЛАГС № 22a16994/0 від 27.03.2012 на суму 167801,94 грн., ППР форма «Ш» № від 06.10.2010 на суму 30396,74 грн., а відтак не встановлено, чи минув по податку на додану вартість та податку на прибуток по кожному зазначеному вище документу строк давності встановлений ст. 102 ПК України.

Також судами попередніх інстанцій не встановлено, чи приймалося, відповідно до вимог п. 3.2 Порядку № 577, керівником контролюючого органу рішення про виникнення у ПАТ «Шахта «Надія» безнадійного податкового боргу.

При цьому, приймаючи судові рішення про задоволення позовних вимог щодо зобов`язання відповідача визнати податковий борг з ПДВ у розмірі 44865903,62 грн. та податку на прибуток у розмірі 4624391,05 грн. таким стосовно якого минув строк давності встановлений ст. 102 ПК України та, відповідно, про зобов`язання відповідача винести рішення про списання безнадійного податкового боргу, судами попередніх інстанцій не враховано наступне.

Як було зазначено відповідачем у запереченнях на позовну заяву в суді першої інстанції (том 1 а.с. 59-60) та вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 15.01.2013 було відкрито провадження у справі № 813/404/13-а за позовом Львівської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави в особі Головного управління ДПС у Львівській області до ПАТ «Шахта «Надія» про стягнення податкового боргу у розмірі 1860408,97 грн. Вказаний податковий борг виник на підставі податкових повідомлень-рішень, зокрема, від 13.01.2012 № /623 на суму 174229,00 грн та від 13.01.2012 № /624 на суму 321813,00 грн.

Станом на момент прийняття рішенням судом першої інстанції та апеляції у даній справі, судове рішення по справі № 813/404/13-а прийнято не було, що не було враховано судами попередніх інстанцій при прийняті судових рішень.

Однак, постановою Львівського окружного адміністративного суду від 10.11.2020 у справі № 813/404/13-а позов задоволено повністю та стягнуто з ПАТ «Шахта «Надія» податковий борг у розмірі 1860408,97 грн.

Також, ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 12.07.2012 відкрито провадження у справі № 2а-6121/12/1370 за позовом СДПІ по роботі з ВПП у м. Львові про стягнення з ПАТ «Шахта «Надія» податкового боргу на суму 1099804,00 грн. Вказаний податковий борг виник на підставі податкової декларації з податку на прибуток від 08.11.2010 № .

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 05.11.2012 відкрито провадження у справі № 2а-9460/12/1370 за позовом ВПП у м. Львові про стягнення з ПАТ «Шахта «Надія» податкового боргу на суму 4732199,00 грн. Вказаний податковий борг утворився на підставі, зокрема, декларації від 20.07.2012 № на суму 1997284,00 грн. та декларації № від 20.08.2012 на суму 875623,00 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 15.11.2012, залишеною без змін, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.01.2019 у справі № 2а-9460/12/1370 позовні вимоги задоволено в повному обсязі та стягнуто з ПАТ «Шахта «Надія» податковий борг у розмірі 4732199,00 грн.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 05.11.2012 відкрито провадження у справі № 813/6517/13-а за позовом ВПП у м. Львові про стягнення з ПАТ «Шахта «Надія» податкового боргу на суму 8074061,28 грн.. Вказаний податковий борг утворився на підставі, зокрема, декларації з ПДВ від 20.05.2013 № на суму 601156,00 грн. та декларації з ПДВ № від 20.03.2013 на суму 1327496,00 грн., а також декларації № від 22.07.2013 на суму 1004393,00 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 21.11.2013 у справі № 813/6517/13-а позовні вимоги інспекції задоволено у повному обсязі та стягнуто 8074061,28 грн., що також не було враховано судами попередніх інстанцій при ухвалені судових рішень.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2020 у справі № 813/6517/13-а апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Шахта Надія» задоволено частково, скасовано постанову Львівського окружного адміністративного суду від 21.11.2013 в частині стягнення з рахунків у банках, обслуговуючих ПАТ «Шахта «Надія» 2933045, 00 грн. та прийнято в цій частині нову постанову, якою в задоволенні позову в цій частині відмовити. В решті постанову Львівського окружного адміністративного суду від 21.11.2013 залишити без змін.

Також, ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 17.07.2015 відкрито провадження у справі № 813/3741/15 за позовом Сокольської ОДПІ про стягнення з ПАТ «Шахта «Надія» податкового боргу у розмірі 148302,31 грн. Вказаний податковий борг виник на підставі пені на податкове повідомлення-рішення по податку на прибуток від 08.11.2010 № на суму 1099804,00 грн.

Крім того, ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 07.03.2012 у справі № 2а-2002/12/1370 було відкрито провадження за позовом Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Львові до Державного відкритого акціонерного товариства «Шахта «Надія» про стягнення податкового боргу у розмірі 49782345,45 грн. та станом на момент прийняття судами першої інстанції рішення у даній справі рішення у справі № 2а-2002/12/1370 судом не було прийнято.

Суд звертає увагу на те, що зазначені вище провадження щодо стягнення податкового боргу з ПАТ «Шахта «Надія» судами були відкриті з тих підстав, що за позивачем облітувався податковий борг з податку на прибуток та податку на додану вартість, утворений на підставі документів, зокрема, непогашених грошових зобов`язань за податковими повідомленнями-рішеннями, поданими позивачем податкових декларацій та уточнюючих розрахунків та уточнюючих декларацій, як з податку на додану вартість, так і податку на прибуток на підставі яких судом першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, зобов`язано відповідача визнати податковий борг підприємства позивача по податку на додану вартість на суму 44865903,62 грн. та податку на прибуток на суму 4624391,05 грн. таким, стосовно якого минув строк давності встановлений ст. 102 Податкового кодексу України (безнадійним боргом); та, як наслідок зобов`язати відповідача винести рішення про списання безнадійного податкового боргу по податку на додану вартість на суму 44865903,62 грн. та податку на прибуток на суму 4624391,05 грн.

При цьому, суди попередніх інстанцій, ігноруючи відкриті адміністративними судами провадження про стягнення з ПАТ «Шахта «Надія» податкового боргу не перевірили та не встановили, чи в межах строку, визначеного ст. 102 ПК України, податковий орган звернувся до суду по кожному провадженню про стягнення такого податкового боргу з позивача, оскільки, безнадійна заборгованість - заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності.

Така перевірка фактів та встановлення обставин щодо строку звернення податкового органу до суду із зазначеними вище позовними заявами про стягнення з ПАТ «Шахта «Надія» податкового боргу є безумовно необхідною, оскільки вочевидь впливає на формування розміру податкового боргу, який було судами у даній справі зобов`язано відповідача визнати безнадійним.

Більш того, судами попередніх інстанцій не встановлено, яка саме заборгованість ПАТ «Шахта «Надія», станом на 15.08.2016 обліковується на картках особових рахунків боржника та у якому саме розмірі, зважаючи на відкриті, на момент прийняття рішень адміністративні провадження про стягнення позивачем з відповідача податкового збору, чим така безнадійна заборгованість підтверджується, зважаючи на те, що матеріали справи не містять жодних доказів, на підставі яких утворився податковий борг по податку на додану вартість на суму 44865903,62 грн. та податку на прибуток на суму 4624391,05 грн.

Щодо посилання представника ПАТ «Шахта «Надія» у запереченнях на касаційну скаргу на ті обставини, що судами попередніх інстанцій надано вірну оцінку зазначеним вище провадженням, то колегія суддів вважає вказані доводи необґрунтованими, оскільки спростовуються зазначеними вище обставинами та матеріалами справи.

За таких обставин, Суд, розглядаючи касаційну скаргу скаржника, вважає висновки судів першої та апеляційної інстанцій щодо зобов`язання відповідача визнати податковий борг підприємства позивача по податку на додану вартість на суму 44865903,62 грн. та податку на прибуток на суму 4624391,05 грн. таким, стосовно якого минув строк давності встановлений ст. 102 Податкового кодексу України (безнадійним боргом); та, як наслідок зобов`язати відповідача винести рішення про списання безнадійного податкового боргу по податку на додану вартість на суму 44865903,62 грн. та податку на прибуток на суму 4624391,05 грн. передчасними, та такими, що зроблені без повного з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, а оцінка наявних у матеріалах справи доказів здійснена без дотримання положень статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, а відтак такі судові рішення не є такими, що відповідають вимогам законності та обґрунтованості, що встановлені статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Верховний Суд вважає за необхідне зазначити, що у відповідності до приписів статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинної на період розгляду судами попередніх інстанцій даної справи) завданням адміністративного судочинства є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Частиною 1 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України в чинній редакції, передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно з ч. 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України на суд покладається обов`язок вживати визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

За правилами ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до ч. 4 ст. 353 Кодексу адміністративного судочинства України справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Верховний Суд вважає, що вище встановлені порушення, допущені як судом апеляційної, так і судом першої інстанцій, відтак справа підлягає направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з`ясувати всі фактичні обставини справи з перевіркою їх належними та допустимими доказами та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже Суд приходить до висновку, що суди першої та апеляційної інстанцій допустили порушення норм матеріального та процесуального права, не встановив фактичні обставини, що мають значення для справи, що є підставою для часткового задоволення касаційної скарги та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 353, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Офісу великих платників податків в особі Львівського управління Офісу великих платників податків задовольнити частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 08.11.2016 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.01.2017 у справі №

813/1554/15 скасувати.

Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.А. Васильєва

Cудді В.П. Юрченко

В.В. Хохуляк