Справа № 2а-1320/10/0370
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

14 березня 2024 року ЛуцькСправа № 2а-1320/10/0370
Суддя Волинського окружного адміністративного суду Димарчук Т.М., вивчивши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом прокурора міста Луцька в інтересах держави в особі Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Волинській області до ОСОБА_2 про стягнення штрафних (фінансових) санкцій,

ВСТАНОВИВ:

30.04.2010 прокурор м. Луцька в інтересах держави в особі Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Волинській області звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 1700 грн.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 07.06.2010, залишеною без змін ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 14.03.2013, адміністративний позов задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід державного бюджету фінансові санкції за порушення законодавства про автомобільний транспорт в сумі 1700,00 грн.

04.03.2024 за вх. №13702/24 заявником подано через канцелярію суду заяву про ухвалення додаткового рішення у даній справі.

Аналізуючи аргументи, викладені в заяві, суд приходить до висновку, що заява про перегляд ухвал підлягає поверненню без розгляду з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з пунктом 9 частини 3 статті 2 КАС України основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є зокрема неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Відповідно до частини другої статті 44 КАС України особи, учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Частиною першою статті 45 КАС України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 45 КАС України з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема, подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, які спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Згідно з частиною 3 статті 45 КАС України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Частиною 4 статті 45 КАС України передбачено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Отже, статтею 45 КАС України передбачено право суду діяти на власний розсуд під час вирішення питання щодо визнання тих або інших дій зловживанням процесуальними правами.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачі (заявники) неодноразово зверталися до суду із заявами у даній справі про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, про внесення виправлень в судове рішення, про заміну сторони виконавчого провадження тощо.

При цьому подані заяви не були належним чином оформлені відповідно до вимог процесуального закону, не містили чітких обґрунтувань, належним чином сформульованих вимог, а їх зміст був взагалі незрозумілий.

Суд повертав заяви позивачів (заявників) без розгляду через їх необґрунтованість, подання без додержання вимог, встановлених КАС України, однак позивачі (заявники) продовжують подавати аналогічні заяви попри відсутність законодавчих підстав для перегляду рішення за нововиявленими обставинами, внесення виправлень в судове рішення, заміни сторони виконавчого провадження, що в свою чергу є свідченням про зловживання своїми процесуальними правами.

Так, 04.03.2024 заявником подано через канцелярію суду заяву про ухвалення додаткового рішення, яка не оформлена належним чином, не містить чіткого викладу її вимог та конкретизації, що свідчить про недобросовісне використання свого права на звернення до суду, всупереч завданням, меті та принципам адміністративного судочинства.

За таких обставин суд дійшов до висновку, що заяву про ухвалення додаткового рішення, слід повернути на підставі частини 3 статті 45 КАС України.

Керуючись статтями 44, 45, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом прокурора міста Луцька в інтересах держави в особі Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Волинській області до ОСОБА_2 про стягнення штрафних (фінансових) санкцій, повернути заявнику.

Копію ухвали направити заявнику разом із заявою та доданими до неї документами, а копію заяви залишити в справі.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання.

Суддя Т.М. Димарчук