Справа № 440/425/24
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2024-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

. 15 березня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/425/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чеснокової А.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправною та скасування вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області, в якій просить суд визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-9126-51/1312-У від 16 червня 2023 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що у грудні 2018 року припинила свою підприємницьку діяльність, а відповідач виніс вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-9126-51/1312-У лише 16 червня 2023 року. Крім того зауважила, що спірна вимога їй не надсилалась, а про її існування ОСОБА_1 дізналась лише після відкриття виконавчого провадження на її підставі. Звернула увагу, що вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-9126-51/1312-У від 16 червня 2023 року не містить відомостей про період, за який нарахована заборгованість, а також містить окремі формальні недоліки.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 15 січня 2024 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

30 січня 2024 року судом одержано відзив контролюючого органа на позов, у якому останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що його дії узгоджуються з приписами Податкового кодексу України та спрямовані на забезпечення виконання покладених на нього функцій. Зауважив, що податкова вимога винесена у зв`язку з наявністю у позивача заборгованості зі сплати єдиного внеску за періоди: 2017 рік, І, ІІ, ІІІ квартали 2018 року. Пояснив, що строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та пенсі з єдиного внеску не застосовується.

У відповіді на відзив позивач наполягала на відсутності у неї заборгованості за періоди 2017 рік, І, ІІ, ІІІ квартали 2018 року та наявності підстав для задоволення позовних вимог.

Справу за вказаним позовом розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини четвертої статті 229 вказаного Кодексу.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 перебувала на обліку в ГУ ДПС у Полтавській області (Кременчуцька ДПІ) як фізична особа, яка отримувала доходи від провадження підприємницької діяльності, дата державної реєстрації припинення 29.12.2018, про що до ЄДР внесено запис № 3003665. Платник податків перебувала на загальній системі оподаткування.

Згідно інтегрованої картки платника податку (далі - ІКПП) станом на 19.01.2024 у позивача за платежем єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від здійснення підприємницької діяльності (технологічний код 71040000) (далі - єдиний внесок) зберігається заборгованість, яка виникла внаслідок проведення щоквартальних нарахувань: по строку сплати 09.02.2018 нараховано 8448,00 грн за 2017 рік; по строку сплати 19.04.2018 нараховано 2457,18 грн за І квартал 2018 року; по строку сплати 19.07.2018 нараховано 2457,18 грн за ІІ-квартал 2018 року; по строку сплати 19.10.2018 нараховано 2457,18 грн за ІІІ квартал 2018 року.

Зазначені обставини зумовили винесення контролюючим органом вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-9126-51/1312-У від 16 червня 2023 року.

Матеріалами справи підтверджено, що зазначена вимога направлялась на адресу позивача засобами поштового зв`язку, проте повернулась відправнику через неможливість її вручення у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Не погодившись з вимогою контролюючого органу, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірному рішенню суб`єкта владних повноважень та відповідним доводам сторін, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог пункту 2 частини першої статті 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (Закон № 2464), єдиний внесок для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1, нараховується на суму доходу (прибуткуй отриманого від їх діяльності, що підлягає оподаткуванню ПДФО. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

Законом України від 06.12.2016 № 1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" з 01.01.2017 внесено зміни до пункту 2 частини першої статті 7 Закону України № 2464, якими змінено механізм розподілу доходу (прибутку), отриманого від діяльності.

Так, з 01.01.2017 у разі якщо платником не отримано дохід (прибуток) у звітному році, то платник зобов`язаний самостійно визначити базу нарахування в місяцях, протягом яких перебував на обліку як платник єдиного внеску, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, при цьому база нарахування єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімальної заробітної плати, та відобразити самостійно визначену базу нарахування у додатку 5.

Згідно з пунктом 11 статті 9 Закону № 2464 у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, нараховується пеня, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із Законом.

Пунктом 12 статті 9 Закону України № 2464 передбачено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 податкову звітність за 2015- 2018 роки не подавала.

В інтегрованій картці платника податку позивача (далі - ІКПП) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від здійснення підприємницької діяльності (технологічний код 71040000) (далі - єдиний внесок) відображені щоквартальні автоматичні нарахування, а саме: за 2017 рік - 8448,00 грн; за І квартал 2018 року - 2457,18 грн, за ІІ квартал 2018 року 2457,18 грн, за ІІІ квартал 2018 року 2457,18 грн.

Відтак, за позивачем зберігається заборгованість з єдиного внеску в розмірі 15819,54 грн за період з 01.01.2017 року по 30.06.2018 року, тобто яка виникла до припинення ОСОБА_1 своєї підприємницької діяльності.

Відповідно підпункту 3 пункту 11.18 розділу XI Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 № 1588 (далі - Порядок) внесення до Реєстру самозайнятих осіб запису про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця чи незалежної професійної діяльності фізичної особи, здійснюється у разі внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця - з дати державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.

Підпунктом 4 пункту 11.18 розділу XI Порядку передбачено, що державна реєстрація (реєстрація) припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Реєстру самозайнятих осіб запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов`язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов`язань та застосування санкцій за їх невиконання.

Згідно з підпунктом 6 пункту 11.18 розділу XI Порядку після державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізична особа продовжує обліковуватись у контролюючих органах як фізична особа - платник податків, яка отримувала доходи від провадження підприємницької діяльності.

Така фізична особа має забезпечити остаточні розрахунки з податків від провадження підприємницької діяльності, в установлені строки подати відповідному контролюючому органу декларацію за останній базовий податковий (звітний) період, в якій відображаються виключно доходи від проведення підприємницької діяльності.

Станом на 31.05.2023 згідно даних інформаційно-комунікаційної системи ДПС України за ОСОБА_1 зберігалась заборгованість з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 15819,54 грн.

Відповідно до статті 25 Закону № 2464 та Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування затвердженої Наказом Мінфіну України від 20.04.2015 № 449 (далі Інструкція) податкові органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо:

дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску податковими органами;

платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;

платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

У випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається): платникам, зазначеним у пункті 1 статті 4 Закону № 2464, протягом 20 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).

16.06.2023 відповідачем сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-9126-51/1312, яку направлено боржнику засобами поштового зв`язку. Судом встановлено, що поштове відправлення повернуто з відміткою "за закінченням терміну зберігання" від 25.07.2023.

Відповідно до абзацу 23 пункту 4 Розділу VI Інструкції - у разі якщо неможливо надіслати (вручити) платнику єдиного внеску вимогу про сплату боргу (недоїмки) поштою у зв`язку з відсутністю його за місцезнаходженням (місцем проживання) (відсутністю службових (посадових) осіб платника єдиного внеску за його місцезнаходженням), відмовою платника єдиного внеску або службових (посадових) осіб платника прийняти вимогу, поверненням поштового відправлення у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання або з інших причин, що не дати змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення, вимога вважається надісланою (врученою) платнику єдиного внеску у день, зазначений поштовою службою у повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Таким чином, датою вручення вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-9126-51/1312 від 16.06.2023 позивачу вважається 25.07.2023.

Згідно з пунктом 4 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, яка затверджена наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 04.05.2018 № 469) та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за № 508/26953 при формуванні вимоги про сплату боргу (недоїмки) їй присвоюється порядковий номер, який складається з трьох частин: перша частина - літера "Ю" (вимога до юридичної особи) або "Ф" (вимога до фізичної особи), друга частина - порядковий номер, третя частина - літера "У" (узгоджена вимога). В третій частині літера "У" (інформація щодо узгодження вимоги) проставляється у разі надсилання: платнику узгодженої вимоги внаслідок процедури оскарження; вимоги до органів державної виконавчої служби або до органів Казначейства відповідно до цієї Інструкції.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується під одним порядковим номером до повного погашення сум боргу.

На виконання вимог вказаних вище норм, до виконавчої служби направлена вимога № Ф-9126-51/1312-У від 16.06.2023, яка набула статусу узгодженої.

Абзацом 12 пункту 4 статті 25 Закону № 2464 визначено, що у разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня отримання вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з податковим органом шляхом оскарження в адміністративному чи судовому

порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня отримання вимоги, податковий орган надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби узгоджену вимогу про сплату недоїмки.

Таким чином узгоджена вимога про сплату боргу (недоїмки) від 16.06.2023 № Ф-9126-51/1312-У направлена до Автозаводського ВДВС у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції разом із заявою про її примусове виконання від 27.10.2023.

Станом на 23.01.2023 заборгованість позивача з єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не погашена та становить 15819,54 грн.

Жодних доказів на спростування зазначеного позивачем не надано.

Відтак, порушень порядку винесення та надіслання платнику спірної вимоги судом не встановлено.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно вимог статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У дослідженому судом випадку відповідачем доведено правомірність та обґрунтованість спірної вимоги, а позивачем не надано доказів на спростування наявності підстав для її винесення.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В :

. Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ) про визнання протиправною та скасування вимоги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на це рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.О. Чеснокова