Справа № 420/12793/23
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2024-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

14 березня 2024 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача ОСОБА_1 від 04.03.2024 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду по справі №420/12793/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа № 420/12793/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням суду від 19.10.2023 адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління ДФС в Одеській області щодо ненарахування та невиплати на користь ОСОБА_1 всіх належних йому сум при звільненні. Зобов`язано Головне управління ДФС в Одеській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби та грошову компенсацію за невикористану чергову відпустку за 2013 рік 21 доба, 2014 рік 20 діб, 2015 рік 26 діб, 2017 рік 29 діб, 2018 рік 29 діб. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 858,88 грн.

04.03.2024 до суду надійшла заява (вх.№9218/24) позивача ОСОБА_1 , про встановлення судового контролю та з проханням за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень - Головного управління ДФС в Одеській області про виконання судового рішення - накласти на керівника суб`єкта владних повноважень - Голову комісії з реорганізації Головного управління ДФС в Одеській області, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В поданій заяві заявник зазначає, що Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області належним чином не виконало рішення суду №420/12793/23, оскільки 18.12.2023 за №481/ДФС ним було отримано відповідь на заяву від 20.11.2023 від Голови комісії з реорганізації Головного управління ДФС в Одеській області Торубарова І.Б. в якій він зазначає, що Законом України від 03.10.2022 №2710-ІХ «Про державний бюджет України на 2023 рік» не було передбачено фінансування Державної фіскальної служби України та ії територіальних підрозділів.

Враховуючи вищевикладене, станом на час надання відповіді в Головного управління ДФС в Одеській області відсутня можливість виконати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.10.2023 у справі №420/12793/23.

19.12.2023 було відкрито виконавче провадження, постанова про відкриття провадження виконавцем була направлена до відома та виконання до Головного управління ДФС в Одеській області і з цього часу відповідно до даних автоматизованої системи виконавчого провадження (https://asvpweb.minjust.gov.ua/#/search-debtors) Головним управлінням ДФС в Одеській області не зроблено з цього питання нічого.

16.02.2024 за невиконання вимог виконавчого документа на Головне управління ДФС в Одеській області накладено штраф 5100 грн, але не дивлячись на це на жодне з листів відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) відповідей від голови комісії з реорганізації Головного управління ДФС в Одеській області відповідно до даних автоматизованої системи виконавчого провадження не надходило.

26.02.2024 у відповідь на заяву позивача, відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) направив до Головного управління ДФС в Одеській області вимогу в якій вимагав в триденний строк з моменту отримання вимоги надати документи щодо нарахування ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби та грошову компенсацію за невикористані чергові відпусткі. Вимога теж залишилась без відповіді.

Таким чином, рішення суду не виконане, належні позивачу суми грошових коштів так і не отримано.

При вирішенні заяви про встановлення судового контролю, суд зазначає таке.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до приписів частини другої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Європейський Суд з прав людини звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі «Сіка проти Словаччини» (Sika v. Slovaki), №2132/02, пп. 24-27, від 13.06.2006р., пп. 18 рішення «Ліпісвіцька проти України» №11944/05 від 12.05.2011).

Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах «Бурдов проти Росії» від 07.05.2002р., «Ромашов проти України» від 27.07.2004р., «Шаренок проти України» від 22.02.2004р. зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі «Сокур проти України» (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26.04.2005р., та у справі «Крищук проти України» (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19.02.2009р.).

Аналіз зазначених вище рішень Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

Згідно зі статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили, незважаючи на те, чи погоджується учасник справи з висновками суду викладеними в такому рішенні. Невиконання судового рішення спричиняє відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч.4 ст.372 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Згідно з ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

З огляду на вищенаведені норми законодавства, рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Як вже було зазначено вище 19.12.2023 відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.10.2023.

При цьому, заявник не посилається на результати цього виконавчого провадження, не висуває будь-яких зауважень щодо рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця з виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.10.2023, а лише вказує на факт невиконання такого рішення відповідачем.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч.8 ст.382 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу.

Також суд відмічає, що Закон України «Про виконавче провадження» наділяє державних виконавців достатнім переліком заходів з примусового виконання рішень, а також передбачає відповідальність за невиконання судового рішення та вимог державного виконавця.

Відповідно до ч.1 ст.287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Факту оскарження позивачем рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця з виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.10.2023 судом не встановлено, і позивач на такі обставини не посилається.

На час розгляду судом заяви позивача про встановлення судового контролю в порядку ст.382 КАС України у суду відсутні дані про те, що в рамках виконавчого провадження з виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.10.2023 були вжиті всі можливі заходи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», направлені на виконання такого рішення, як відсутні і результати такого виконавчого провадження.

Згідно ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Частина 2 цієї статті передбачає, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Той факт, що встановлення строку для подання звіту про виконання судового рішення є правом, а не обов`язком суду чітко вбачається зі змісту ч.1 ст.382 КАС України.

Таким чином, враховуючи зазначені обставини у суду не має на даний час підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду за заявою позивача в порядку ст.382 КАС України.

Керуючись ст.ст. 241-245, 248, 256, 295, 382 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 від 04.03.2024 (вх.№9218/24) про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду по справі №420/12793/23 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Олена СКУПІНСЬКА