Справа № 580/6135/23
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2024-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року справа № 580/6135/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А. В., розглянувши у письмовому провадженні в спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

17.07.2023 до Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_2 (далі позивач) в особі представника ОСОБА_3 з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), в якій, з урахуванням поданої 08.08.2023 представником позивача заяви про уточнення позовних вимог, просить:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 30.07.2021 у справі № 580/3246/21 в частині зобов`язання нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.04.2018 по 07.04.2021 із застосуванням березня 2018 року, як місяця з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) та урахуванням абзаців 4, 6, пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, з урахуванням раніше виплачених сум індексації;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_4 індексацію грошового забезпечення за період з 01.04.2018 по 07.04.2021 із застосуванням березня 2018 року, як місяця підвищення посадового окладу (базового місяця) та урахуванням абзаців 4, 6, пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, з урахуванням раніше виплачених сум індексації;

- визнати протиправними дії відповідача щодо несвоєчасної виплати індексації грошового забезпечення позивачу;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходу у зв`язку з несвоєчасною виплатою індексації грошового забезпечення відповідно до Порядку №159 з квітня 2018 року по день фактичного розрахунку.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача зазначає, що ОСОБА_1 проходила військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та 07.04.2021 була виключена зі списків частини та знята з усіх видів забезпечення. На виконання рішень Черкаського окружного адміністративного суду від 30.07.2021 у справі № 580/3246/21 та від 10.11.2022 у справі № 580/4328/22 відповідач виплатив індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018, однак не провів перерахунок та не виплатив індексацію-різниці за період з 01.03.2018 по день звільнення. Також представник вважає, що відповідач протиправно не виплатив позивачу компенсацію втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати належного грошового забезпечення. Представник вважає, що такі дії відповідача суперечать нормам діючого законодавства України та порушує права позивача, тому за захистом прав останньої звернулася до суду.

Ухвалою від 24.07.2023 суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач проти позову заперечив, 11.08.2023 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 30.07.2021 у справі №580/3246/21, що набрало законної сили 07.12.2021, суд вирішив ідентичні вимоги позову. Так, вирішений судом у справі №580/3246/21 спір стосувався періоду з 01.12.2015 по 07.04.2021, тобто період у цій справі охоплений позовними вимогами у зазначеній вище справі, при цьому підстави позову аналогічні. Тому згідно з п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України справа в цій частині позовних вимог підлягає закриттю.

Щодо вимоги про виплату компенсації втрати частини доходу у зв`язку з несвоєчасною виплатою індексації грошового забезпечення з квітня 2018 року по день фактичного розрахунку відповідач зазначає, що необхідною ознакою при вирішенні спору є встановлення факту нарахування доходу, про що вказано в статті 3 Закону 2050-ІІІ. Вказує, що оскільки індексація грошового забезпечення не є доходом у розумінні зазначеного Закону, тому її нарахування у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення Законом № 2050-ІІІ не передбачено.

Дослідивши доводи учасників справи, викладені у заявах по суті, подані письмові докази, суд встановив таке.

Позивач ОСОБА_2 проходила військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 07.04.2021 № 71 її було виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення з 07.04.2021.

Відповідно до розрахунку суми індексації за 2018-2021 роки відповідач нарахував та виплатив позивачу індексацію грошового забезпечення за період з березня 2018 року по 07 квітня 2021 року включно із застосуванням березня 2018 року, як місяця з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця). Сума виплаченої індексації за вказаний період склала 5 659,81 грн.

Рішенням від 30.07.2021 у справі № 580/3246/21, що набрало законної сили 07.12.2021, Черкаський окружний адміністративний суд позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задовольнив частково:

визнав протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_4 за період з 01.12.2015 по 07.04.2021р. не в повному обсязі;

зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_4 індексацію грошового забезпечення за грудень 2015 року - із застосуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), та за період з 01.01.2016р. по 28.02.2018р. включно, з урахуванням раніше виплачених сум індексації;

зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_4 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 07.04.2021 року із застосуванням березня 2018 року, як місяця з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) та урахуванням абзаців 4, 6, пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, з урахуванням раніше виплачених сум індексації.

Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження від 21.12.2022 виконавче провадження ВП № 68790880 з примусового виконання виконавчого листа № 580/3246/21, виданого 26.01.2022 Черкаським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_4 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 07.04.2021 року із застосуванням березня 2018 року, як місяця з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) та урахуванням абзаців 4, 6, пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, з урахуванням раніше виплачених сум індексації, закінчено у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

У позовній заяві представник позивача стверджує, що на виконання рішень суду від 30.07.2021 у справі № 580/3246/21 та від 10.11.2022 у справі № 580/4328/22 відповідач виплатив індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018. Проте, відповідач не провів перерахунок та не виплатив індексації-різниці за період з 01.03.2018 по 07.04.2021 відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо не виконання рішення суду від 30.07.2021 у справі № 580/3246/21 в частині зобов`язання нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.04.2018 по 07.04.2021 із застосуванням базового місяця - березня 2018 року, представник позивача звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд зазначає таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дії відповідача щодо не виконання рішення суду від 30.07.2021 у справі № 580/3246/21 в частині зобов`язання нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.04.2018 по 07.04.2021 із застосуванням березня 2018 року, як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) та урахуванням абзаців 4, 6, пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, з урахуванням раніше виплачених сум індексації; зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.04.2018 по 07.04.2021 із застосуванням березня 2018 року, як місяця підвищення посадового окладу (базового місяця) та урахуванням абзаців 4, 6, пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, з урахуванням раніше виплачених сум індексації, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Згідно з частинами другою та третьою статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно із положеннями частин першої та другої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому ст. 287 цього Кодексу (ч. 8 ст. 382 КАС України).

Відповідно до частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Системний аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що приписами статей 382, 383 КАС України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Вказані правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Тому, в разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, у відповідності до КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15, від 21.12.2020 року у справі №440/1810/19.

Проаналізувавши предмет позову в частині нарахування та виплати індексації грошового забезпечення, проведеного на виконання рішення суду від 30.07.2021 у справі № 580/3246/21, суд дійшов висновку, що фактичною підставою для звернення до суду з цим позовом стала незгода позивача із діями відповідача під час виконання рішення суду в справі № 580/3246/21.

Так, позивач не згодна з розрахунком індексації грошового забезпечення за період з 01.04.2018 по 07.04.2021, а саме вказує, що грошове забезпечення позивача за лютий-березень 2018 року складало: за лютий 2018 року 7 875,20 грн, за березень 2018 року 8 268,96 грн. Розмір підвищення доходу склав 393,76 грн (8268,96 грн 7875,20 грн). Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року, враховуючи період з 01.12.2015 по 28.02.218 складала 4 463,15 грн (1762 грн х 253,3%). Порівнюючи суму можливої індексації в березні 2018 року та розмір підвищення грошового забезпечення в березні 2018 року, розмір підвищення грошового доходу не перевищив суму можливої індексації. Індексація-різниця в березні 2018 року склала 4 069,39 грн (4463,15 грн 393,76 грн). Тому сума місячної індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по день звільнення, що визначена в березні 2018 року мала б складати 4 069,39 грн.

Отже, оскільки заявлена позовна вимога стосуються саме порядку виконання судового рішення, тому позивач, у випадку незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача, має встановлене законом право в порядку статті 383 КАС України подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Таким чином, у спірному випадку відсутні підстави стверджувати про виникнення між позивачем та відповідачем нового спору. Наразі має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

Наявність спеціальних правових норм КАС України (ст. 383), направлених на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Отже, представник позивача, звертаючись до суду з вимогами, які вже були предметом розгляду у справі № 580/3246/21, не врахувала, що винесення судового рішення, яке передбачає оцінку судових рішень, прийнятих в іншій справі, буде суперечити статті 129-1 Конституції України.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі в частині позовних вимог щодо визнання протиправними дії відповідача щодо не виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 30.07.2021 у справі № 580/3246/21 в частині зобов`язання нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.04.2018 по 07.04.2021 із застосуванням березня 2018 року, як місяця з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) та урахуванням абзаців 4, 6, пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, з урахуванням раніше виплачених сум індексації; зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.04.2018 по 07.04.2021 із застосуванням березня 2018 року, як місяця підвищення посадового окладу (базового місяця) та урахуванням абзаців 4, 6, пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, з урахуванням раніше виплачених сум індексації, оскільки спір в цій частині виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що уже були предметом розгляду судів у інших провадженнях.

Відповідно до частини 2 статті 239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дії відповідача щодо несвоєчасної виплати індексації грошового забезпечення позивачу; зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходу у зв`язку з несвоєчасною виплатою індексації грошового забезпечення відповідно до Порядку №159 з квітня 2018 року по день фактичного розрахунку, суд зазначає наступне.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року № 2050-111 (далі Закон №2050-III) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 (далі - Порядок - № 159).

Відповідно до статті 1 Закону №2050-III підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Статтею 2 Закону №2050-III передбачено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством); соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення); сума індексації грошових доходів громадян; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

Згідно зі статтею 3 Закону №2050-III сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць (стаття 4 Закону №2050-III).

Відповідно до пункту 1 Порядку № 159 його дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи),

За змістом пунктів 2, 3 Порядку № 159 компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01 січня 2001 року. Компенсації підлягають такі грошові доходи, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, заробітна плата (грошове забезпечення); сума індексації грошових доходів громадян.

У пункті 4 Порядку № 159 закріплено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Отже підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких основних умов: нарахування належних доходів (заробітної плати, пенсії, соціальних виплат, стипендії); порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання); затримка виплати доходів на один і більше календарних місяців; зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги; доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата).

Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду України від 11.07.2017 №21-2003а16, Верховного Суду від 22.06.2018 у справі №810/1092/17, від 13.01.2020 у справі №803/203/17 та від 15.10.2020 у справі №240/11882/19.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивач просить нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою індексації грошового забезпечення з квітня 2018 року по день звільнення.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України врегульовано Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03 липня 1991 року №1282-ХІІ (далі - Закон №1282-ХІІ в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону №1282-ХІІ, індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг; індекс споживчих цін - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання; поріг індексації - величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.

Статтею 2 Закону №1282-ХІІ визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону №1282-ХІІ у редакції, чинній з 01.01.2016 року, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Згідно з частинами 2 - 5 статті 4 Закону №1282-ХІІ обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 (далі - Порядок №1078, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

За правилами пункту 4 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Згідно пункту 4 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії.

Частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Пунктом 5 Порядку №1078 визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення (абзац другий).

Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац третій).

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу (абзац четвертий).

До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку (абзац шостий).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» військовослужбовцям з 01.03.2018 були підвищені грошові оклади. Отже місяцем підвищення грошового забезпечення є березень 2018 року, тому обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації починається з квітня 2018 року.

Згідно з розрахунком суми індексації за період березень 2018 березень 2021 року позивачу була нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення у сумі 5 659,81 грн. Нарахування та виплата здійснювались щомісячно починаючи з грудня 2018 року, тобто з місяця, у якому індекс споживчих цін для проведення індексації, розрахований наростаючим підсумком, перевищив 103 відсотка.

Вказане свідчить, що відповідач на виконання вимог абзацу 2 пункту 5 Порядку №1078 нарахував та виплатив позивачу індексацію грошового забезпечення за період з квітня 2018 року по день звільнення, починаючи з грудня 2018 року, тобто з місяця, у якому поріг індексації перевищив 103 відсотка.

За вказаних обставин підстави для нарахування та виплати позивачу компенсації втрати частини доходів щодо подальшої індексації грошового забезпечення позивача, нарахованої згідно абзацу другого пункту 5 Порядку №1078, відсутні.

Щодо нарахування компенсації втрати частини доходів внаслідок ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення, передбаченої абзацами 4, 6 пункту 5 Порядку №1078, то остання відповідачем не була нарахована та виплачена.

З цього приводу суд виходить з таких міркувань.

Згідно із приписами статті 5 КАС України та враховуючи завдання адміністративного судочинства (частина перша статті 2 КАС України), судовому захисту підлягають лише порушені права та інтереси особи, а не позовні вимоги на майбутнє.

Як вже зазначалось, пунктом 4 Порядку № 1078 визначено, що у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

У свою чергу, Порядком №159 передбачено, що компенсації підлягають грошові доходи, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, заробітна плата (грошове забезпечення); сума індексації грошових доходів громадян.

Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Отже, особа набуває право на компенсацію у разі неотримання грошового доходу, право на яке не оспорюється, а розмір такої компенсації залежить від розміру невчасно виплаченого доходу.

Рішенням від 30.07.2021 у справі № 580/3246/21, що набрало законної сили 07.12.2021, Черкаський окружний адміністративний суд зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_4 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 07.04.2021 року із застосуванням березня 2018 року, як місяця з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) та урахуванням абзаців 4, 6, пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, з урахуванням раніше виплачених сум індексації.

Проте на час розгляду цієї справи така індексація грошового забезпечення відповідачем не нарахована і не виплачена.

Правове регулювання виплати індексації відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078 передбачає умови її нарахування, а саме: розмір підвищення грошового доходу повинен перевищувати суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу. У такому випадку різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу виплачується щомісячно до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), додатково до визначеної суми індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін.

Отже, нарахування індексації не є безумовним.

Враховуючи, що відповідач на час розгляду цієї справи індексацію грошового забезпечення відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078 не нарахував і ця обставина не є предметом розгляду у цій справі, тому не може бути вирішена, суд дійшов висновку, що позовна вимога про зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою індексації грошового забезпечення відповідно до абзаців 4,6 пункту 5 Порядку №1078 є передчасною, а тому задоволенню не підлягає.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.01.2021 у справі №160/35/20.

Таким чином позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів внаслідок несвоєчасної виплати індексації грошового забезпечення за період з квітня 2018 року по день звільнення є необгрунтованими і задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 257, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог щодо:

визнання протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 30.07.2021 у справі № 580/3246/21 в частині зобов`язання нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.04.2018 по 07.04.2021 із застосуванням березня 2018 року, як місяця з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) та урахуванням абзаців 4, 6, пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, з урахуванням раніше виплачених сум індексації;

зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_4 індексацію грошового забезпечення за період з 01.04.2018 по 07.04.2021 із застосуванням березня 2018 року, як місяця підвищення посадового окладу (базового місяця) та урахуванням абзаців 4, 6, пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, з урахуванням раніше виплачених сум індексації.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного суду за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення.

Суддя Алла РУДЕНКО