Справа № 420/25117/23
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2024-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
У Х В А Л А

14 березня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/25117/23

Перша інстанція: суддя Завальнюк І.В.,

повний текст судового рішення

складено 23.11.2023, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Димерлія О.О., Осіпова Ю.В.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги апеляційною скаргою Військової академії (м.Одеса) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової академії (м.Одеса) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено.

На зазначене судове рішення Військова академія (м.Одеса) подала апеляційну скаргу, яка не відповідає встановленим ст.296 КАС України вимогам, а також подана з пропуском встановленого ч.1 ст. 295 КАС України строку, внаслідок чого вбачаються підстави для залишення цієї апеляційної скарги без руху.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.02.2024р. апеляційну скаргу Військової академії (м.Одеса) було залишено без руху, апелянту надано строк для усунення недоліків, шляхом надання обґрунтованої заяви/клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення із зазначенням поважних та обґрунтованих підстав його пропуску та з доказами на їх підтвердження, та доказу сплати судового збору за подання цієї апеляційної скарги.

Зазначену ухвалу в електронному вигляді було доставлено до електронного кабінету одержувачу Військова академія (м.Одеса) в ЄСІТС " Електронний Суд" 23.02.2024 року (01:10).

Строк для усунення недоліків апеляційної скарги сплинув 07.03.2024р.

06.03.2024 року до суду апеляційної інстанції від апелянта надійшло клопотання про усунення недоліків та платіжний документ, яким підтверджено сплату судового збору у визначеному законом розмірі.

Судом перевірено зарахування сплачених коштів до бюджету.

Отже, недоліки апеляційної скарги апелянтом станом на 06.03.2024р. було усунуто лише частково.

При цьому, 08.03.2024р. від апелянта надійшло також клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження в обґрунтування якого скаржник зазначає, що відповідно до договору №220823-04 від 03.10.2023 року між Військовою академією (м.Одеса) та АТ «Укрпошта» було заключено договір з послуг пересилання відправлень, строк дії до 15.12.2023 року. Додатковою угодою №1 було внесено зміни до договору, та зменшено суму договору та як наслідок було останній розрахунок із АТ «Укрпошта», відбувся у грудні на підставі рахунку від 04.12.2023 року і як наслідок направлення апеляційної скарги відбувалось засобами іншого оператора зв`язку. Як наслідок, через відсутність договору на відправку кореспонденції, знаходячись у відпустці представником направлено апеляційну скаргу засобами кур`єрської служби. Також зазначає, що назви кур`єрської служби, його посадових осіб, до уваги не брались та друкований чек витребувано не було.

Надаючи оцінку таким доводам та обґрунтуванням скаржника, колегія суддів виходить з наступного.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до п. 6 ч. 5 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлене специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011). Такі обмеження направлені на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права й інтереси інших учасників правовідносин.

Відповідно до ч.1 ст.121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

В силу вимог ч. 1, 2 ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно з ч.3 ст.295 КАС України строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

В свою чергу, підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк подання апеляційної скарги.

В даному ж випадку, на переконання апеляційного суду апелянтом не підтверджено наявності поважних причин, які зумовили пропуск строку на апеляційне оскарження.

Твердження апелянта про те, що строк ним порушено не було, оскільки скаргу було передано до суду службою кур`єрської доставки 21.12.2023 року та наданий у підтвердження цього документ - накладна ПН№1846 від 21.12.2023 року, судом апеляційної інстанції оцінюється критично, оскільки указаний доказ не є належним та допустимим, та не може слугувати достатнім доказом своєчасності звернення Військовою академією (м.Одеса) до апеляційного суду.

Згідно зазначеної накладної ПН№1846 від 21.12.2023 року, відправником вказано Військова академія (м.Одеса), отримувач П`ятий апеляційний адміністративний суд, опис вкладення: апеляційна скарга по справі № 420/25117/23; дата: 21.12.2023р.

Відповідно до указаної у цій накладній служби кур`єрської доставки інформації, апеляційна скарга була направлена до апеляційного суду 21.12.2023р. із міста Одеси та фактично вручена 13.02.2024 (м. Одеса).

Тобто, доставка поштового відправлення в межах м. Одеси в даному випадку тривала до 2 місяців, з дня його відправлення, що на думку суду не є обґрунтованим.

В свою чергу, із наданої накладної, як вже зазначалось в ухвалі від 31.01.2024 року, не вбачається відбитки штампів, печаток; відсутній також і ПІБ кур`єра, яким здійснювалась доставка. В тому числі, конверт в якому надійшла до апеляційного суду апеляційна скарга не містить жодних відміток, штампів ані пошти, ані служби доставки, відсутність безпосередньо конверт служби кур`єрської доставки, зокрема з датою отримання відправлення.

На переконання колегії суддів, вказані недоліки свідчать про те, що апеляційну скаргу було подано у інший спосіб, аніж зазначається апелянтом.

Колегія суддів також ставить під сумнів розумність строку доставки кур`єрською службою кореспонденції з 21.12.2023 року по 13.02.2024 року у межах міста Одеси, зважаючи при цьому також на віддаленість від адреси відправника (м. Одеса, вул.Фонтанська дорога, 10) від адреси одержувача (м. Одеса, проспект Гагаріна, 19-21) яка становить приблизно 3 км.

До того ж, у розумінні ч.9 ст. 120 КАС України, строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

З огляду на приписи вказаної норми, з приводу самої кур`єрської організації, якою нібито була здійснена відправка апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду податковою судова колегія відзначає, що згідно ст.1 Закону України "Про поштовий зв`язок" поштовий зв`язок - приймання, обробка, перевезення та доставка (вручення) поштових відправлень, виконання доручень користувачів щодо поштових переказів, банківських операцій. Оператор поштового зв`язку (оператор) - суб`єкт підприємницької діяльності, який в установленому законодавством порядку надає послуги поштового зв`язку.

Відповідно до Єдиного державного реєстру операторів поштового зв`язку, ведення якого покладено згідно із ч.6 ст.8 вказаного Закону на національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, не можливо встановити за відсутністю назви суб`єкта, яким у даному випадку надавались послуги поштового зв`язку, його повноважень як оператора з надання послуг поштового зв`язку.

Таким чином, підстави вважати, що така служба зареєстрована відповідно до вимог чинного законодавства та наділена такими правовим статусом та правами, у апеляційного суду наразі відсутні.

Наведені обставини у сукупності свідчать про направлення скаржником апеляційної скарги через неповноважного оператора поштового зв`язку, що спростовує факт її своєчасного подання.

Указані висновки колегії суддів також узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 18 вересня 2020 року справа №826/4723/13-а.

Посилання скаржника на закінчення строку дії договору про надання послуг поштового зв`язку укладеного між Військовою академією (м.Одеса) та Укрпоштою є недоцільними у даному випадку, оскільки відповідач не позбавлений був можливості, що ним також не спростовано, скористатись послугами будь-якого іншого, однак повноважного, оператора поштового зв`язку, а не сумнівної кур`єрської служби доставки, яка не зареєстрована як оператор поштового зв`язку, не уповноважена надавати послуги поштового зв`язку, не має ані назви, ані печаток на оформлюваних нею накладних про доставку (відправлення). Указане на переконання судової колегії не може виправдовувати значний пропуск апелянтом строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у цій справі.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає пропущеним строк на апеляційне оскарження судового рішення у даній справі Військовою академією (м.Одеса).

Водночас, оскільки Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин, а апелянтом про такі не зазначається, наразі у судової колегії наявні усі підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження за даною скаргою.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що відповідно до ч.2 ст.6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

У пункті 46 рішення Європейського суду з прав людини "Устименко проти України" зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апелянтом не надано належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження спірного рішення суду першої інстанції, не наведено нових достатніх обставин для поновлення пропущенного строку, зокрема, що стосується порядку надіслання апеляційної скарги.

Відповідно п.4 ч.1 ст.299 КАС України, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст.ст. 295, 299, 321, 325, 328 КАС України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Визнати неповажними причини пропуску Військовою академією (м.Одеса) строку на апеляційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2023 року у справі № 420/25117/23 та відмовити у задоволенні клопотання апелянта про поновлення такого строку.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження у справі №420/25117/23 за апеляційною скаргою Військової академії (м.Одеса) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової академії (м.Одеса) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів.

Суддя-доповідач Т.М. Танасогло
Судді О.О. Димерлій Ю.В. Осіпов