Справа № 761/26545/23
Суддя: Ольшевська І. О.
Дата ухвалення: 2024-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/752/129/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 березня 2024 року місто Київ

Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Ольшевської І.О.,

за участю секретаря судових засідань Стороженко С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Голосіївського районного суду м. Києва надійшов позов ОСОБА_1 , за результатом розгляду якого позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті від 29.06.2023 року №ПС000412 про застосування адміністративного штрафу відносно ОСОБА_1 ; визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті від 29.06.2023 року №ПС000413 про застосування адміністративного штрафу відносно ОСОБА_1 та здійснити розподіл судових витрат.

В обґрунтування позову вказує, що ПП «АВТОЛІДЕР» отримало постанови №ПС000412, №ПС000413 від 26.06.2023р. про застосування адміністративних штрафів. Директор підприємства ОСОБА_1 не погоджується з цими постановами, вважаючи їх безпідставними та винесеними із порушенням законодавства. Зазначає, що з урахуванням поданих доказів, зокрема, копій товарно-транспортних накладних та договору про надання послуг перевезення вантажів автомобільним транспортом, які підтверджують відсутність у позивача статусу автомобільного перевізника, виявляється, що він не виконував діяльність комерційного перевезення вантажів на момент порушення. Отже, є незаконне застосування адміністративних штрафів до позивача. Крім того, коли органами державного контролю не було надано водіям або перевізнику направлення на перевірку, як передбачено відповідним порядком, проведення рейдової перевірки не може вважатися правомірним. Невиконання такої процедури ставить під сумнів законність та об`єктивність проведення перевірки. Поряд із цим, позивач вважає, що працівники Укртрансбезпеки наділені повноваженнями на проведення рейдових перевірок в межах визначених Порядком №1567, зокрема перевіряти: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом, а також додержання водієм режиму праці та відпочинку.

ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 31.07.2023р. відкрито провадження в даній справі, постановлено розглядати її в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 18.09.2023р. справу за позовом ОСОБА_1 передано за територіальною підсудністю до Голосіївського районного суду міста Києва.

Ухвалою судді від 02.02.2024 року вказану позовну заяву прийнято до провадження судді Ольшевської І.О.

Поряд із вказаним, 12.09.2023 р. до Шевченківського районного суду м. Києва надійшов відзив на позовну заяву, яким представник Державної служби України з безпеки на транспорті (надалі - відповідач/служба/ Укртрансбезпека) заперечує проти скасування постанов, зазначаючи про те, що 06.06.2023 водії ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , керуючи транспортними засобами, що належать ПП «АВТОЛІДЕР», відмовилися від проходження габаритно-вагового контролю, що є порушенням частини 3 статті 132-1 КУпАП. На підставі актів про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю було складено протоколи про адміністративне правопорушення №023024, № 023027 та направлено для подальшого розгляду до Укртрансбезпеки. 29.06.2023 начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Київській області було винесено постанови про накладення адміністративного стягнення на ПП «АВТОЛІДЕР» у розмірі 51 000 грн за кожне порушення. Відповідно до Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого Постановою КМУ № 103 від 11.02.2015, Укртрансбезпека здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному транспорті, у тому числі за додержанням правил дорожнього перевезення безпечних вантажів. Водії транспортних засобів ПП «АВТОЛІДЕР» дійсно відмовилися від проходження габаритно-вагового контролю. Цей факт підтверджується актами про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю, складеними посадовими особами Укртрансбезпеки. Служба має законні повноваження здійснювати габаритно-ваговий контроль транспортних засобів, розглядати справи про адміністративні правопорушення у цій сфері та накладати адміністративні стягнення за порушення правил габаритно-вагового контролю. Відповідач зазначає, що водії зобов`язані мати при собі документи, що підтверджують законність перевезення вантажу, а також надавати доступ до транспортного засобу для проведення габаритно-вагового контролю. Відмова від проходження габаритно-вагового контролю може призвести до складення акту про адміністративне правопорушення та стати підставою для накладення штрафу. Вважає, що позивач не надав жодних доказів, які б свідчили про те, що відмова від проходження габаритно-вагового контролю була виправданою, до того ж, позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Тому, представник відповідача вважає, що постанова Укртрансбезпеки відповідає вимогам чинного законодавства, а тому представник служби просив у задоволенні позову відмовити.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 29.06.2023 року начальником відділу державного нагляду (контролю) у Київській області Мартинюком Р.І., за результатом розгляду протоколу про адміністративне правопорушення відносно гр. ОСОБА_1 ,, ІНФОРМАЦІЯ_1 , винесено постанову № ПС 000412, якою визнано позивача винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 132-1 КУпАП, та накладено на нього штраф у розмірі 51000 грн.

Відповідно до вказаної постанови, 06.06.2023 на дорозі Р-03 під`їзд до М-03, км 4+300, вул. Бориспільській, с. Проліски, Бориспільського р-н, Київської області, автомобільний перевізник ПП «Автолідер», керівник - ОСОБА_1 , здійснював перевезення вантажу згідно ТТН № 067534 від 06.06.2023. Водій ОСОБА_2 , керуючи т/з MAN TGX 18.440 ( НОМЕР_1 ) з напівпричепом ВАРЗ НПС 2730(НОМЕР_4), відмовився від проходження габаритного вагового контролю в зоні габаритно-вагового контролю, чим порушив п 2.4-1 постанови КМУ № 1306 від 10.10.2001 та ч. 3 ст. 132-1 КУпАП.

Також, 29.06.2023 року начальником відділу державного нагляду (контролю) у Київській області Мартинюком Р.І., за результатом розгляду протоколу про адміністративне правопорушення відносно гр.. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винесено постанову № ПС 000413, якою визнано позивача винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 132-1 КУпАП та накладеного на нього штраф у розмірі 51000 грн.

Відповідно до вказаної постанови, 06.06.2023 на дорозі Р-03 під`їзд до М-03, км 4+300, вул. Бориспільській, с. Проліски, Бориспільського р-н, Київської області, автомобільний перевізник ПП «Автолідер», керівник - ОСОБА_1 , здійснював перевезення вантажу згідно ТТН № 067531 від 06.06.2023. Водій ОСОБА_3 , керуючи т/з MAN TGX 18.440 ( НОМЕР_2 ) з напівпричепом ВАРЗ НПС 2730(НОМЕР_5), відмовився від проходження габаритного вагового контролю в зоні габаритно-вагового контролю, чим порушив п 2.4-1 постанови КМУ № 1306 від 10.10.2001 та ч. 3 ст. 132-1 КУпАП.

Згідно з ч. 12 ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Процедура контролю визначена Постановою КМУ від 08.11.2006 №1567 «Про затвердження Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі)».

Винесення оскаржуваних постанов, стало наслідком наступних обставин, зокрема, під час здійснення габаритно-вагового контролю посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Київській області було запропоновано водію ОСОБА_3 та водію ОСОБА_2 пройти даний контроль, на що водії відмовились, чим порушили вимоги частини 3 статті 132-1 КУпАП.

Посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) було зафіксовано: факт відмови водія ОСОБА_2 від проходження габаритно-вагового контролю та складено Акт № 007002 про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю; факт відмови водія ОСОБА_3 від проходження габаритно-вагового контролю та складено Акт № 007009 про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю.

Тому, відносно водія ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення №023024 за статтею 188-57 КУпАП та відносно водія ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення №023027 за статтею 188-57 КУпАП, які направлено для подальшого розгляду до суду.

Відповідно до статті 14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 1222, частинами другою і третьою статті 132 і цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно- телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

При цьому, згідно зі ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Так, листами від 13.06.2023 позивача було повідомлено належним чином щодо участі в розгляді двох справ про адміністративне правопорушення 29.06.2023.

29.06.2023 року Укртрансбезпека видала направлення № 000446 про проведення рейдової перевірки транспортних засобів на території Київської області та м. Київ. Перевірка мала проводитися на дорогах, автовокзалах, автостанціях, зупинках, стоянках таксі, місцях навантаження/розвантаження вантажів та виїзду з підприємств. Перевірятимуться дотримання правил дорожнього руху, зокрема але не виключно, місця навантаження/розвантаження вантажів, виїзду з підприємств та місцях стоянки на території Київської області та м. Київ. Направлення уповноважує Гриньова Д.В., ІІІум М.Г., Копі В.І. , Торохтія Ю.О. , Ігнатьєва О.О., Романченка Р.О. , Пчелінова Р.В. , Макарчука О.П. та Лоєвського О.І. на проведення перевірки.

Щотижневим графіком проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) Відділу державного нагляду (контролю) у Київській області у період з 05.06.2023 по 11.06.2023 (відповідно п. 13 постанови КМУ від 08 листопада 2006 року № 1567) визначено, що:

Відділ державного нагляду (контролю) у Київській області у період з 05.06.2023 по 11.06.2023 за місцем - на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, які знаходяться на адміністративній території Київської області та м. Київ здійснюватиме рейдові перевірки.

На підставі вищезазначеного можна зробити висновок, що у відповідача були всі необхідні повноваження на здійснення рейдової перевірки, включаючи габаритно-ваговий контроль. Таким чином, дії відповідача у проведенні рейдової перевірки були здійснені в межах його повноважень відповідно до законодавства.

Стаття 55 Конституції України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Пунктом 1, 3 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженим постановою КМУ від 11.02.2015 №103 зі змінами, встановлено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Укртрансбезпека у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 2 ст. 19 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 2.4-1 Правил дорожнього руху встановлено, що у місці здійснення габаритно-вагового контролю на вимогу працівника пункту габаритно-вагового контролю або поліцейського водій вантажного автомобіля (в тому числі механічного транспортного засобу) повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також:

а) передати для перевірки документи, зазначені в підпунктах "а", "б" і "г" пункту 2.1 цих Правил;

б) надати транспортний засіб та причіп (за наявності) для вагового та/або габаритного контролю відповідно до встановленої процедури.

Статтею 14-1 КУпАП встановлено, що до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.

За наявності обставин, які свідчать про вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, іншою особою, власник (співвласник) транспортного засобу може протягом десяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу повідомити про відповідні обставини (транспортний засіб знаходився у володінні чи користуванні іншої особи, вибув з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб тощо) орган (посадову особу), що виніс постанову про накладення адміністративного стягнення. На період з`ясування та перевірки цих обставин виконання постанови про накладення адміністративного стягнення зупиняється до моменту встановлення особи, яка вчинила це правопорушення.

Частиною 3 ст. 132-1 КУпАП встановлено, що ухилення або відмова від проходження габаритно-вагового контролю, а так само перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, розташування транспортних засобів на проїзній частині, вчинення правопорушень, передбачених частиною шостою статті 121 цього Кодексу, в зоні габаритно-вагового контролю - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до приписів ст. 229 КУпАП органи автомобільного транспорту та електротранспорту (тролейбус, трамвай) розглядають справи про адміністративні правопорушення, зв`язані з порушенням правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, правил користування автомобільним транспортом та електротранспортом (стаття 119, частина друга статті 122-2, частини друга, третя статті 132-1, стаття 132-2, частина п`ята статті 133, частини перша, друга, четверта, п`ята і сьома статті 133-1, стаття 133-2, частина друга статті 134, абзаци четвертий, шостий та восьмий статті 135).

Від імені органів автомобільного транспорту та електротранспорту розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: 1) на автомобільному транспорті - посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті (частина друга статті 122-2, частини друга, третя статті 132-1, стаття 132-2, частини перша, друга, четверта, п`ята і сьома статті 133-1, стаття 133-2); керівник перевізника, який в установленому законодавством порядку надає транспортні послуги, його заступники та контролери (частина третя статті 119, частина п`ята статті 133, частина друга статті 134, абзаци четвертий, шостий та восьмий статті 135); 2) на пасажирському електротранспорті (тролейбус, трамвай) - керівник перевізника, який в установленому законодавством порядку надає транспортні послуги, його заступники та контролери (частина третя статті 119, частина п`ята статті 133, частина друга статті 134, абзаци четвертий та восьмий статті 135).

Пунктом 15 Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженого постановою КМУ від 08.11.2006 № 1567 встановлено, що під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання приписів щодо усунення порушень вимог законодавства про автомобільний транспорт, винесених за результатами розгляду справ про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, які можливо перевірити під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі); виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Пунктом 21 Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженого постановою КМУ від 08.11.2006 № 1567 встановлено, що у разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).

Пунктом 30 Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженого постановою КМУ від 08.11.2006 № 1567 встановлено, що у 30. За наявності в діях фізичної особи - автомобільного перевізника ознак адміністративного правопорушення притягнення правопорушника до відповідальності здійснюється в порядку, встановленому Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» встанолвлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Частиною 1 ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.ст. 75,76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідач довів правомірність прийнятих ним рішень відносно позивача, що свідчить про відсутність підстав для визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, від 29.06.2023 №ПС 000412 та постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, від 29.06.2023 №ПС 000413.

Інші доводи позову жодним чином не спростовують висновку суду про законність оскаржуваної постанови та правомірність дій відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Щодо посилань позивача, що ПП «Автолідер» не значилось перевізником, суд зазначає, що товарно-транспортні накладні № 067534 та №067531 від 06.06.2023 дійсно підтверджують факт перевезення вантажу ПП «Автолідер», а тому дане посилання позивача є помилковим.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року).

Відтак підстав для скасування оскаржуваних постанов судом не встановлено, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити за недоведеністю та необґрунтованістю.

Згідно ст. 139 КАС України з урахуванням відмови в задоволенні позову сплата судового збору покладається на позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 139, 158-162, 171-2, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

2. Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті (; адреса: 03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд.51).

Повний текст рішення суду складено та підписано 14.03.2024 р.

Суддя І.О. Ольшевська