Справа № 420/34864/23
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2024-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Василяки Д.К., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 ), яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (вул. Преображенська, 44, м. Одеса, 65014, ), Білгород-Дністровського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (вул. Військової слави, 25, м.Білгород-Дністровський, Одеська область, 67700) про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, Білгород-Дністровського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області в якому позивач просить суд:

визнати протиправною та скасувати відмову Білгород-Дністровського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області відповідь від 10.11.2023 року № 5118 -1433/5118.1-23 щодо відмови в оформленні та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області 65014, м. Одеса, вул. Преображенська, 44, , організувати роботу з оформлення та видачі паспорту громадянину України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а територіальний підрозділ - Білгород-Дністровського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області оформити та видати паспорт громадянину України ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки виписану вручну згідно українського правопису, прізвище ім`я та по-батькові з великої літери, а далі маленькими.

В обґрунтування позовних вимог та відповіді на відзив позивач зазначив, що ОСОБА_1 , діюча в інтересах неповнолітнього свого сина ОСОБА_2 звернулась с заявою від 09.11.2023 року № 135/5118.1-23 до Білгород-Дністровського відділу Головного Управління Державної міграційної служби України в Одеській області, і з аналогічною заявою до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області в м. Одеса, про видачу бланку паспорта громадянина України зразка 1994 року у формі паспортної книжечки відповідно до Положення «Про паспорт громадянина України», затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ, та оформити його відповідно до Положення «Про паспорт громадянина України» № 2503-ХІІ вручну згідно українського правопису на ім`я свого сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки ОСОБА_1 та її син ОСОБА_2 і батько є віруючими громадянами Української православної церкви. Крім того ОСОБА_1 повідомила вказані Управління про те, що не надає згоди на оформлення паспорта у формі пластикової карти типу ID - 1, оскільки отримання пластикової карти типу ID-1 є правом, а не зобов`язанням. Вказані заяви ОСОБА_1 надіслала і оформила відповідно до нормативної бази низькі перелічених нижче законів України, діючої судової практики України, та ст. 32 Конституції України, де вказано про її гарантоване право як громадянки України на відмову від обробки персональних даних її сином оскільки її син ОСОБА_2 є віруючою людиною православним християнином відповідно до довідки від 13.11.2023 року виданої від ім`я Свято-Миколаївської церкви міста Білгород-Дністровського, Одесько-Ізмаїльської єпархії. Вказана довідка видана ОСОБА_2 в тому, що він дійсно є православним християнином несе слухняність паламаря при Свято-Миколаївської церкви міста Білгород-Дністровського, Одесько - Ізмаїльської єпархії, регулярно відвідує богослужіння та бере участь у житті храму.

Заяву про видачу бланку паспорта громадянина України зразка 1994 року у формі паспортної книжечки для ОСОБА_2 відповідно до Положення «Про паспорт громадянина України», затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року N 2503-ХІІ, відправлено поштою на ім`я: Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області і було отримано працівником Управління за довіреністю «Ткаченко » 15.11.2023, яка залишена без розгляду і відповіді Заяву ОСОБА_1 діючої в інтересах свого сина ОСОБА_2 про видачу її бланку паспорта громадянина України зразка 1994 року у формі паспортної книжечки відповідно до Положення «Про паспорт громадянина України», затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року N 2503-XII, надано в Білгород-Дністровський відділ Головного Управління Державної міграційної служби України в Одеській області, отримано і зареєстровано працівником Управління за № 135/5118.1-23 від 09.11.2023 року, та надано відповідь від 10.11.2023 року № 5118-1433/5118.1-23 КЕП: Тодоров М.В. Білгород- Дністровського відділу Державної міграційної служби України Головного управління Державної Міграційної служби України в Одеській області - про відмову у видачі паспорту ОСОБА_2 , зразка 1994 року у формі паспортної книжечки відповідно до Положення «Про паспорт громадянина України», затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року N 2503-ХІІ на підставі того, що у: «...... Білгород-Дністровському відділу ГУ ДМС в Одеській області завершено роботу із забезпеченням в повному обсязі матеріально-технічними ресурсами, необхідними для оформлення і видачі паспорта громадянина України, зразки бланків якого затверджено цією постановою»» і рекомендовано звернутися ОСОБА_1 в інтересах й неповнолітнього сина ОСОБА_2 до цього самого Управління але вже з заявою про виготовлення паспорту з безконтактним електронним носієм.

Позивач вважає, що відмова Білгород-Дністровського відділу Державної міграційної служби України Головного управління Державної Міграційної служби України в Одеській області від 10.11.2023 року № 5118-1433/5118.1-23 КЕП: Тодоров М.В. - є протиправною та незаконною, що стало підставою звернення до суду із зазначеним позовом.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Від представника ГУ ДМС в Одеській облаті надійшов відзив на адміністративний позов, в якому вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідач зазначив, що 08.11.2023 року до Білгород-Дністровського відділу ГУ ДМС в Одеській області звернувся ОСОБА_2 його законний представник ОСОБА_1 із заявою про оформлення та видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ у вигляді книжечки без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру (ЄДДР) і без присвоєння унікального номера запису в ЄДДР (УНЗР).

Білгород-Дністровський відділ 10.11.2023, тобто у межах строку визначеного ЗУ "Про звернення громадян" надав позивачам письмову відповідь на їх заяву з відповідними роз`ясненнями щодо отримання паспорта громадянина України. У наданій відповіді Білгород-Дністровський відділ зазначив, що у ДМС та її територіальних органів/підрозділів відсутні законні підстави для оформлення та видачі позивачу паспорта громадянина України відповідно до постанови Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.

ГУ ДМС України в Одеській області вважає, що протиправність дій відповідачів у даному випадку відсутня, оскільки, на підставі письмової заяви позивача, за відсутності будь-яких даних особи та за відсутності необхідних документів відповідач позбавлений можливості видати паспорт громадянина України будь-якого зразка. Відповідно, оцінюючи вимоги позивачів про покладення на відповідача обов`язку щодо видачі паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення № 2503-ХІІ слід вказати, що оскільки позивачами не подано всіх необхідних документів, відповідно такий обов`язок у даному випадку відсутній.

Отже, враховуючи те, що позивачі не звернулись із відповідною заявою для отримання адміністративної послуги оформлення та видача паспорта громадянина України та за відсутності необхідних документів (фотокартки, свідоцтва про народження, тощо), то можливо дійти до висновку про відсутність бездіяльності відповідачів щодо не оформлення паспорта громадянина України у формі книжечки ОСОБА_2 , а так само відсутні підстави для зобов`язання відповідача видати такий паспорт.

Відтак позовні вимоги про визнання протиправними дій Білгород- Дністровського відділу щодо відмови в оформлені та видачі ОСОБА_2 паспорта громадянина України у формі книжечки (на паперових носіях) відповідно Положення до паспорт про громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503- XII та зобов`язання Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області оформити та видати ОСОБА_2 паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ, до задоволення не підлягають.

Також відповідач зазначає, що на день звернення Позивача із заявою, у ГУ ДМС України в Одеській області були відсутні правові підстави для видачі ОСОБА_2 паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді книжечки.

На підставі вище викладеного, заява позивачів була розглянута на підставі Закону України «Про звернення громадян» та надані відповіді на порушені в заяві питання. Враховуючи викладене, рішення про відмову в оформлені паспорту громадянина України не приймалось та не могло бути прийняте враховуючи той факт, що з заявою встановленого зразку про отримання паспорта громадянина України позивачі не зверталися.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив наступне: ОСОБА_1 є матір`ю неповнолітнього сина ОСОБА_2 .

09.11.2023 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 звернулись до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області щодо оформлення та видачі паспорта громадянина України у вигляді книжечки зразка 1994 року.

Білгород-Дністровський відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області відповідь на звернення позивача надав листом від 10.11.2023 року №5118-1433/5118.1-23 надав відповідь, згідно якої зазначив, що в Білгород-Дністровському відділі ГУ ДМС в Одеській області завершено роботу із забезпечення в повному обсязі матеріально-технічними ресурсами, необхідними для оформлення і видачі паспорта громадянина України, зразки бланків якого затверджено цією постановою, рекомендовано звернутись до Білгород-Дністровського відділу ГУ ДМС в Одеській області, для оформлення паспорта громадянина України, з безконтактним електронним носієм, зразок бланка якого затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 302, з внесеними змінами Постановою кабінету міністрів України від 26.10.2016 № 745 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302».

Не погоджуючись з відмовою відповідача щодо видачі неповнолітній дитині паспорта громадянина України зразка 1994 року у формі книжечки, позивачка звернулася до суду з даним позовом, оскільки вважає порушеними права своєї дитини.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) установлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Рішенням Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 19 квітня 1993 року у справі "Краска проти Швейцарії" встановлено: "Ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути "почуті", тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами".

Згідно ст.ст.22, 32 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Конституційне та законодавче регулювання права на невтручання в особисте та сімейне життя також узгоджується із міжнародно-правовими актами: Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція), була ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, та відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Стаття 8 Конвенції передбачає, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Приватне життя "охоплює право особи формувати та розвивати відносини з іншими людьми, включаючи відносини професійного чи ділового характеру" (див. п.25 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "C. проти Бельгії" від 07 серпня 1996 року (Reports 1996). Стаття 8 Конвенції "захищає право на розвиток особистості та право формувати і розвивати відносини з іншими людьми та навколишнім світом" (див. п.61 рішення ЄСПЛ у справі "Pretty проти Сполученого Королівства" (справа № 2346/02, ECHR 2002 та п.65 рішення ЄСПЛ у справі "Олександр Волков проти України" (заява № 21722/11).

Будь-яке втручання у право особи на повагу до її приватного та сімейного життя становитиме порушення статті 8 Конвенції, якщо воно не здійснювалося "згідно із законом", не переслідувало легітимну ціль або цілі згідно з пунктом 2 та було "необхідним у демократичному суспільстві" у тому сенсі, що воно було пропорційним цілям, які мали бути досягнуті (див. рішення ЄСПЛ у справі "Ельсхольц проти Німеччини" (Elsholz v. Germany) [ВП], заява № 25735/94, п.45, ECHR 2000-VIII).

Згідно пп."а" п.1 ч.1 ст.13 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" від 20.11.2012 р. № 5492-VI (далі - Закон № 5492-VI) документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру (далі - документи Реєстру), відповідно до їх функціонального призначення поділяються на: документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України: паспорт громадянина України.

Як передбачено ч.3 ст.13 Закону № 5492-VI паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний паспорт України, службовий паспорт України, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідчення особи без громадянства для виїзду за кордон, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, проїзний документ біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, проїзний документ особи, якій надано додатковий захист, картка мігранта містять безконтактний електронний носій.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 4 ст.14 Закону № 5492-VI форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації.

За приписами ч.ч.1-4 ст.21 Закону № 5492-VI паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України. Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Паспорт громадянина України оформляється особам, які не досягли вісімнадцятирічного віку, на чотири роки, а особам, які досягли вісімнадцятирічного віку, - на кожні 10 років. Паспорт громадянина України виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.

Разом з тим, на даний час діє Положення № 2503-ХІІ, пунктом 3 якого передбачено, що бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1 - 3 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 р. № 302 (далі - Постанова № 302), передбачено, що паспорт громадянина України (далі - паспорт) є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Паспорт виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. Кожен громадянин України, який досяг 14-річного віку, зобов`язаний отримати паспорт.

Також суд бере до уваги те, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.09.2018 р. за результатами розгляду зразкової справи № 806/3265/17 дійшла висновку, що норми Закону № 5492-VI на відміну від норм Положення № 2503-XII не тільки звужують, але фактично скасовують право громадянина на отримання паспорту у вигляді паспортної книжечки без безконтактного електронного носія персональних даних, який містить кодування його прізвища, ім`я та по батькові, та залишають тільки право на отримання паспорта громадянина України, який містить безконтактний електронний носій, що є безумовним порушенням вимог статті 22 Конституції України, яка забороняє при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Позбавлення особи можливості отримання паспорта у традиційній формі - у вигляді книжечки, і спричинені цим побоювання окремої суспільної групи, що отримання паспорта у вигляді ID-картки може спричинити шкоду приватному життю, становить втручання держави, яке не було необхідним у демократичному суспільстві, і воно є непропорційним цілям, які мали б бути досягнуті без покладення на особу такого особистого надмірного тягаря. Законодавець, приймаючи Закон № 1474-VIII, яким внесено зміни до Закону № 5492-VI, не дотримав вимог, за якими такі зміни повинні бути зрозумілими і виконуваними, не мати подвійного тлумачення, не звужувати права громадян у спосіб, не передбачений Конституцією України та не допускати жодної дискримінації у залежності від часу виникнення правовідносин з отриманням паспорта громадянина України.

Відтак, дії Білгород-Дністровського відділу у м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області щодо відмови позивачу видати паспорт громадянина України у формі книжечки визнані Великою Палатою Верховного Суду протиправними.

Суд наголошує, що реалізація волевиявлення особи на отримання паспорта, незалежно від його форми, здійснювалась і здійснюється шляхом подання заяви-анкети до компетентного органу разом із об`єктивно необхідними для цього документами, зокрема, для паспорта зразка 1994 року - двома фотокартками і свідоцтвом про народження.

Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суд від 21.11.2018 р. у справі № 821/1974/17, від 26.06.2019 р. у справі № 840/3992/18, від 19.07.2019 р. у справі № 2340/2876/18, від 25.07.2019 р. у справі № 807/85/18, від 07.08.2019 р. у справі № 520/11053/18, від 29.11.2019 р. у справі № 260/1414/18, від 10.12.2020 р. у справі №240/575/20.

Отже, враховуючи вищевикладене, та аналізуючи встановлені судом обставини по даній справі, суд вважає, що Білгород-Дністровський відділ у м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області в даному випадку своїми діями порушив права неповнолітнього ОСОБА_2 , передбачені ст.9 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, оскільки неоформлення йому паспорта громадянина України у формі книжечки обмежує його права, що встановлені законом, і не є необхідними в демократичному суспільстві.

Суд критично оцінює твердження Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про те, що фактично не приймалось рішення про відмову у видачі паспорта громадянина України в формі книжечки, а листом від 10.11.2023 року № 5118-1433/5118.1-23 надано роз`яснення, оскільки за своїм змістом вказаний лист є рішенням за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 .

Аналогічні висновки щодо листа міграційної служби, який за своїм змістом є рішенням за результатами розгляду заяви, викладені в постанові Верховного Суду від 10.12.2020 р. у справі № 240/575/20.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку що належним способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправними дії Білгород-Дністровського відділу у м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області щодо відмови в оформленні та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки, ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та зобов`язання Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки, ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Суд вважає необхідним у відповідності до вимог ст. 139 КАС України стягнути з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 12, 139, 242-246, 255, 262, 263, 295, 297 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 ), яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (вул. Преображенська, 44, м. Одеса, 65014, ), Білгород-Дністровського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (вул. Військової слави, 25, м.Білгород-Дністровський, Одеська область, 67700) про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Білгород-Дністровського відділу у м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області щодо відмови в оформленні та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки, ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки, ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя Д.К.Василяка