Справа № 600/7211/23-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2024-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

15 березня 2024 р. м. Чернівці Справа № 600/7211/23-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лелюка О.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови ОСОБА_1 у його звільненні з військової служби на підставі абзацу 7 підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 звільнити військовослужбовця, старшого лейтенанта ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 з військової служби на підставі абзацу 7 підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за сімейними обставинами - у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою, яка згідно висновку ЛКК закладу охорони здоров`я потребує постійного стороннього догляду, а саме за ОСОБА_2 та у якого відсутні інші особи, які можуть здійснювати такий догляд на підставі поданого ним з додатками рапорту про звільнення.

Ухвалою суду від 17 листопада 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); встановлено строк для подання заяв по суті справи.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позову відмовити. При цьому у відзиві вказано, що позивач не надав доказів відсутності інших осіб, які могли б здійснювати догляд за ОСОБА_2 . Також рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області встановлено юридичний факт про те, що позивач здійснює постійний догляд за своїм непрямим родичем ОСОБА_2 не зважаючи на те, що позивач фактично проходить військову службу у підрозділі, який знаходиться у зоні виконання бойових завдань і фізично не може здійснювати такий догляд.

Водночас суд зауважує, що відповідачем до відзиву на підтвердження обставин, зазначених у ньому, не надано жодних доказів (копії рапорту позивача з додатками до нього, накази по особовому складу, які стосуються проходження ОСОБА_1 військової служби).

У зв`язку з чим, ухвалою суду від 08 березня 2024 року витребувано у Військової частини НОМЕР_1 належним чином засвідчені копії документів: 1) рапорт ОСОБА_1 про звільнення з військової служби та додані до нього документи; 2) усі накази по особовому складу, які стосуються проходження ОСОБА_1 військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 .

На виконання вимог вказаної ухвали відповідач надав до суду копію рапорту Мельника Д.В. від 07 лютого 2024 року та додані до нього документи, а також клопотання командиру військової частини НОМЕР_2 від 13 березня 2024 року щодо звільнення лейтенанта ОСОБА_1 .

У зв`язку з цим суд зазначає таке.

Згідно змісту заяв по суті даної справи, позивач оскаржує протиправність дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови йому у звільненні з військової служби згідно поданого рапорту від 23 жовтня 2023 року.

Водночас надані відповідачем документи на виконання ухвали від 08 березня 2024 року стосуються рапорту Мельника Д.В., поданого 07.02.2024 року, що не є предметом розгляду даної справи.

Окрім цього, відповідачем не було надано жодного наказу по особовому складу, які стосуються проходження ОСОБА_1 військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 .

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що відповідачем не виконано вимоги ухвали суду від 08 березня 2024 року.

Згідно статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, письмовими доказами.

Статтею 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до статті 75 Кодексу адміністративного судочинства України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно частини третьої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до змісту частини третьої статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України про витребування доказів за власною ініціативою суд постановляє ухвалу.

Частинами першою, другою, четвертою, п`ятою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

З огляду на викладене, з метою з`ясування дійсних обставин даної справи, які мають значення для правильного вирішення спору, враховуючи ненадання відповідачем витребуваних ухвалою від 08 березня 2024 року документів, суд вважає за необхідне повторно витребувати у Військової частини НОМЕР_1 належним чином засвідчені копії рапорту ОСОБА_1 про звільнення з військової служби від 23 жовтня 2023 року та додані до нього документи, а також накази по особовому складу, які стосуються проходження ОСОБА_1 військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 (зокрема, але не виключно, про надання йому відпусток, лікарняних тощо).

Відповідно до частини шостої та восьмої статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

Керуючись статтями 72, 73, 75, 77, 80, 94, 241, 248, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

1. Повторно витребувати у Військової частини НОМЕР_1 належним чином засвідчені копії документів:

- рапорт ОСОБА_1 про звільнення з військової служби від 23 жовтня 2023 року та додані до нього документи;

- усі накази по особовому складу, які стосуються проходження ОСОБА_1 військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 (зокрема, але не виключно про надання йому відпусток, лікарняних тощо).

2. Для подання до суду витребуваних доказів встановити відповідачу строк протягом п`яти днів з дня отримання цієї ухвали суду.

3. Роз`яснити, що неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин є підставою для застосування заходів процесуального примусу у вигляді штрафу.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Лелюк