Справа № 160/34589/23
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2024-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЗахарчук-Борисенко Н. В.
за участі секретаря судового засіданняВасильченко Є.А.
Представника позивача Представника відповідача Представника відповідача Бурлаченко О.Л. Дзюби А.В. Гавриш М.В.
21.02.2023 року від представника відповідача до суду надійшло клопотання про витребування доказів, відповідно до якого останній просив витребувати у Синельниківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області наступні документи: технічний паспорт; звіт про оцінку пам`ятки; висновок про вартість пам`ятки та охоронний договір, щодо об`єкту культурної спадщини, а саме земської школи кінця ХІХ століття, що знаходиться по вул. Капрінського 22, село Новопавлівка, Синельниківського району, Дніпропетровської області.
У судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення таокго клопотання, а представик відповідача - підтримав та просив його задовольнити
В обґрунтування клопотання зазначено, що витребовувані докази є необхідними для вирішення справи по суті
При вирішенні заявленого клопотання, суд виходить з наступного.
У відповідності до ч. 1-3ст. 80 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.
У клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. Про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.
Аналізуючи вищевикладене, суд зазначає, що витребовувані докази можуть слугувати підтвердженням обставин викладених у позовній заяві, однак суд зазначає, що клопотання представника відповідача підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Наказу Міністерства культури України «Про затвердження Порядку обліку об`єктів культурної спадщини» від 11.03.2013 року № 158 (далі Порядок № 158) взяття на облік об`єкта культурної спадщини забезпечують уповноважені органи, повноваження яких поширюється на територію розміщення такого об`єкта, шляхом занесення його до Переліку об`єктів культурної спадщини (далі - Перелік).
Пунктом 5 розділу ІІ Порядку № 158 визначено, що завірена належним чином копія рішення про занесення об`єкта культурної спадщини до Переліку направляється Мінкультури невідкладно, але не пізніше 10 днів з дня його прийняття.
Згідно з пунктом 11 розділу ІІ Порядку № 158 Мінкультури координує стан складання уповноваженими органами облікової документації та, у разі необхідності, приймає рішення про зобов`язання уповноваженого органу забезпечити складання облікової документації.
У відповідності до пункту 1 розділу ІІІ Порядку № 158 облікова документація складається на об`єкт культурної спадщини та містить дані щодо його цінності, характерних властивостей, що становлять його історико-культурну цінність, етапів розвитку, просторових, функціональних характеристик, стану збереження, а також дані проведених досліджень (далі - облікова документація).
Облікова документація подається Мінкультури у паперовій формі у двох примірниках та в електронному вигляді (пункт 9 розділу ІІІ порядку № 158).
За таких обставин, суд вважає, що технічний паспорт; звіт про оцінку пам`ятки; висновок про вартість пам`ятки та охоронний договір, щодо об`єкту культурної спадщини, а саме земської школи кінця ХІХ століття, що знаходиться по АДРЕСА_1 необхідно витребувати у Міністерства культури України.
У відповідності до вимог ч. ч. 6-7ст. 80 Кодексу адміністративного судочинства України, будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.
При цьому, суд звертає увагу, що в силу ч. 8ст. 80 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.
Суд зазначає, що відповідно до ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.
Враховуючи викладене, з метою забезпечення повного, всебічного та об`єктивного вирішення справи, суд робить висновок про необхідність часткового задоволення клопотання представника відповідача та витребувати зазначені у клопотанні доказів.
Крім того, суд зазначає, що зупинення провадження в адміністративній справі - це тимчасове припинення вчинення у справі будь-яких процесуальних дій у зв`язку з обставинами, що перешкоджають розглядові справи, до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії.
Згідно з п.6 ч.2 ст.236 КАС України, суд має право зупинити провадження у справі в разі: направлення судового доручення щодо збирання доказів до надходження ухвали суду, який виконував доручення, про виконання доручення або неможливість виконання доручення.
Положення цієї норми передбачає право суду зупинити провадження у разі об`єктивної неможливості розгляду справи до отримання доказів.
На думку суду, витребування зазначених вище доказів становить об`єктивну неможливість розгляду справи до отримання цих доказів.
Згідно з ч.6 ст.7 КАС України, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.
Аналогія закону це засіб заповнення прогалин у законодавстві, який полягає в застосуванні до нього іншої норми закону, яка регламентує подібні відносини.
На думку суду, витребування судом доказів є подібним до направлення судом до іншого суду доручення щодо збирання доказів, у зв`язку із чим, суд вважає доцільним застосування у даному випадку аналогії закону та зупинення провадження у справі на підставі п.6 ч.2 ст.236 КАС України.
З огляду на що суд доходить висновку про необхідність зупинення провадження у справі до отримання витребуваних доказів судом.
Керуючись статтями 72, 80, 149, 248, 256 від КАС України,-
Витребувати у Міністерства культури та інформаційної політики України наступні документи: технічний паспорт; звіт про оцінку пам`ятки; висновок про вартість пам`ятки та охоронний договір, щодо об`єкту культурної спадщини, а саме земської школи кінця ХІХ століття, що знаходиться по вул. Капрінського 22, село Новопавлівка, Синельниківського району, Дніпропетровської області.
В іншій частині клопотання - відмовити.
Зобов`язати Міністерство культури та інформаційної політики України надати суду завірені належним чином документи у 10-денний строк з дня отримання ухвали суду.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко