Справа № 990/38/24
Суддя: Стеценко С.Г.
Дата ухвалення: 2024-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 березня 2024 року

м. Київ

справа №990/38/24

адміністративне провадження №П/990/38/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Стеценка С.Г.,

суддів: Стрелець Т.Г., Шарапи В.М., Єзерова А.А., Тацій Л.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Стеценка Семена Григоровича, Стрелець Тетяни Геннадіївни, Шарапи Василя Миколайовича, Єзерова Альберта Анатолійовича, Тацій Лариси Василівна від участі у розгляді справи № 990/38/24 за позовом ОСОБА_1 до голови Вищої ради правосуддя, Вищої ради правосуддя про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

12 лютого 2024 року до Верховного Суду як суду першої інстанції надійшла позовна заява ОСОБА_1 до голови Вищої ради правосуддя, Вищої ради правосуддя, у якій позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність голови Вищої ради правосуддя Григорія Усика, що полягає у невиконанні вимог абз. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» відносно невжиття заходів реагування на скаргу ОСОБА_1 від 11 серпня 2023 року;

- визнати протиправними дії Вищої ради правосуддя щодо надіслання скарги від 11 серпня 2023 року ОСОБА_1 для реагування Черкаському апеляційному суду;

- зобов`язати Вищу раду правосуддя повно, всебічно та об`єктивно розглянути скаргу від 11 серпня 2023 року ОСОБА_1 щодо невідкладного вжиття заходів до припинення неправомірних дій, усунення причини та умов, які сприяли порушенням.

Ухвалою від 14 лютого 2024 року відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до голови Вищої ради правосуддя, Вищої ради правосуддя про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

13 березня 2024 року через підсистему «Електронний суд» ОСОБА_1 надіслано до Верховного Суду заяву про відвід суддів.

Обґрунтовуючи вказану заяву, позивач посилається на те, що суддею Стеценком С. Г. станом на 13 березня 2024 року чиняться перешкоди у реалізації права на ознайомлення з усіма матеріалами справи, оскільки надіслані позивачу лише деякі документи, які не містять опису матеріалів справи та непронумеровані.

Крім того, позивач у вказаній заяві зазначає про те, що судді Стеценко С. Г., Шарапа В. М., Тацій Л. В. приймали участь у розгляді справи № 705/1186/13-а за участю ОСОБА_1 , яку на думку заявниці, вказані судді розглядали не зважаючи на грубе порушення підвідомчості.

Також, заявниця вказує на те, що загалом члени колегії - Стеценко С. Г. , Стрелець Т. Г., Шарапа В. М., Єзеров А. А., Тацій Л. В. неодноразово, під час розгляду справ за участі ОСОБА_1 , демонстрували тотальне беззаконня, ігнорування норм процесуального та матеріального права, що викликає глибокі сумніви у здійснення ними правосуддя на засадах законності та розумності.

Враховуючи наведене, позивач просить відвести вказаних суддів від участі у розгляді цієї справи.

Вирішуючи заяву позивача про відвід, колегія суддів виходить з такого.

Підстави для відводу судді встановлені статтями 36 та 37 КАС України.

Положення частин першої, другої статті 36 КАС України передбачають випадки, коли суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), а саме: 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, яка встановлює недопустимість повторної участі суддів в розгляді адміністративної справи.

Частиною 4 статті 36 КАС України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Так, метою запровадження інституту відводу судді (суддів) від розгляду справи є гарантування безсторонності суду, зокрема, з ціллю запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Практика цього Суду свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин, сумнівів у неупередженості конкретного судді (пункті 45-50 рішення ЄСПЛ у справі «Морель проти Франції»; пункт 23 рішення ЄСПЛ у справі «Пескадор Валеро проти Іспанії») або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (пункт 40 рішення ЄСПЛ у справі «Лука проти Румунії»), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (пункт 44 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»; пункт 30 рішення ЄСПЛ у справі «Пабла Кю проти Фінляндії»; пункт 96 рішення ЄСПЛ у справі «Мікалефф проти Мальти»).

ЄСПЛ в пункті 49 рішення у справі «Білуха проти України» вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно об`єктивного критерію цей суд указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункт 52 рішення у справі «Білуха проти України»).

Суд зазначає, що відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Між тим, будь-яких об`єктивних доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість колегії суддів в результаті розгляду цієї справи або наявність обставин, які обґрунтовано викликають сумнів у їх неупередженості з матеріалів касаційної скарги та доводів заяви про відвід не вбачається.

Посилання заявниці на те, що Стеценком С. Г. станом на 13 березня 2024 року чиняться перешкоди у реалізації права на ознайомлення з усіма матеріалами справи є безпідставними та необґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 зареєстрована у підсистемі «Електронний суд» та має доступ до усіх матеріалів та процесуальних рішень у справі № 990/38/24.

Крім того, згідно супровідного листа Верховного Суду від 12 березня 2024 року № 990/38/24/12541/24, за підписом секретаря судового засідання А. Висоцького, було надіслано на вказану нею у заяві електронну адресу ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) документи, які містяться в матеріалах справи, а саме: позовна заява від 12 лютого 2024 року; протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 лютого 2024 року; ухвала про відкриття провадження у справі від 14 лютого 2024 року; повістки про виклик на 11 березня 2024 року; клопотання Вищої ради правосуддя від 29 лютого 2024 року (вхідний № П/990/38/24-Д1); відзив на позовну заяву від 29 лютого 2024 року (вхідний № П/990/38/24-Д2); клопотання про залишення позову без розгляду від 29 лютого 2024 року (вхідний № П/990/38/24-Д3); відповідь на відзив від 05 березня 2024 року (вхідний № П/990/38/24-Д4); клопотання від 04 березня 2024 року (вхідний № П/990/38/24-Д5); заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції від 05 березня 2024 року (вхідний № П/990/38/24-Д6); ухвала про участь учасника справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції від 05 березня 2024 року; заява про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді від 11 березня 2024 року (вхідний № П/990/38/24-Д7); заява про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді від 11 березня 2024 року (вхідний № П/990/38/24-Д8); протокол судового засідання від 11 березня 2024 року; повістки про виклик на 22 квітня 2024 року.

Інші доводи наведені позивачем в заяві про відвід суддів зводяться лише до того, що остання не погоджується з позицією колегії суддів: Стеценка С. Г., Стрелець Т. Г., Шарапа В. М., Єзерова А. А., Тацій Л. В., які брали участь в інших справах за участю ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, обставини, якими заявниця обґрунтовує свою заяву, не викликають обґрунтованих сумнівів у неупередженості або необ`єктивності колегії суддів, оскільки немає жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості цих суддів як з погляду «суб`єктивного критерію», так і з погляду «об`єктивного критерію», яким керується Європейський суд з прав людини.

Верховний Суд наголошує, що не може бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Частиною четвертою статті 40 встановлено, що якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного судового засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Отже, Суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, у зв`язку з чим, наявні підстави для передачі заяви позивача про відвід для проведення автоматичного розподілу для визначення судді для її розгляду.

Керуючись статтями 36, 39, 40, 256 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Стеценка Семена Григоровича, Стрелець Тетяни Геннадіївни, Шарапи Василя Миколайовича, Єзерова Альберта Анатолійовича, Тацій Лариси Василівна від участі у розгляді справи № 990/38/24.

Передати заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Стеценка Семена Григоровича, Стрелець Тетяни Геннадіївни, Шарапи Василя Миколайовича, Єзерова Альберта Анатолійовича, Тацій Лариси Василівна для вирішення питання заявленого відводу судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу у порядку, встановленому статтею 31 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

...........................

...........................

С.Г. Стеценко

Т.Г. Стрелець

В.М. Шарапа

А.А. Єзеров

Л.В. Тацій ,

Судді Верховного Суду