Справа № 160/17336/23
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2024-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

15 березня 2024 р.Справа № 160/17336/23

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Савченка А.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

установив:

7 липня 2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, в якій заявлені вимоги:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення позивачеві за період з 01.03.2018 року по 25.02.2019 року включно;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь позивача індексацію-різницю грошового забезпечення 4082 гривні 33 копійки в місяць у загальній сумі 48550 гривень 57 копійок за період з 01.03.2018 року по 25.02.2019 року включно відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що у період проходження військової служби позивачу не у повному розмірі виплачувалась індексація грошового забезпечення, у зв`язку з цим він 14.07.2021 року звернувся з заявою до відповідача з проханням виплатити індексацію грошового забезпечення. Відповідач відмовив у задоволенні заяви позивача. Для вирішення спору позивач звернувся до суду. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 28.09.2022 року у справі № 160/18725/21 зобов`язано відповідача виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 15.04.2016 року по 28.02.2018 року включно, із застосуванням базового місяця - січень 2008 року, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року № 44, з урахуванням раніше виплачених сум. 24.06.2023 року на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 28.09.2022 року у справі №160/18725/21 відповідачем виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення 15.04.2016 року по 28.02.2018 року включно, із застосуванням базового місяця - січень 2008 року у сумі 74315,19 грн. із одночасним утримання військового збору 1,5. При цьому сума виплаченої індексації грошового забезпечення за лютий 2018 року склала 4258,75 грн. За період з 01.03.2018 року по 25.02.2019 року позивачу нарахована тільки поточна індексація грошового забезпечення в сумі 205,62 грн., яка склалась внаслідок перевищення порогу для проведення індексації в 103%. Проте відповідачем в порушення норм абзаців 4, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення не виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 25.02.2019 у фіксованій величині 4082,33 грн. в місяць на загальну суму 48550,57 грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.08.2023 р. відкрито провадження в цій адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у письмовому провадженні.

09 жовтня 2023 року від військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому вони просили відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, щопозовні вимоги про визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення Позивачу за період з 01.03.2018 року по 25.02.2019 року включно; нарахування і виплата на користь Позивача щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення 4082 гривні 33 копійки за період з 01.03.2018 року по 25.02.2019 року включно в сумі 48 550 гривень 57 копійок, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44, вже були вирішені Дніпропетровським окружним адміністративним судом у рішенні від 17.12.2021 року та Третім апеляційним адміністративним судом у постанові від 28.09.2022 року у справі №160/18725/21. Позивач помилково тлумачить положення абзацу 6 п.5 Порядку № 1078, вважаючи, що у відповідному місяці до визначеної раніше суми індексації повинна додаватися не сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації у періоді, починаючи з базового місяця, а якась фіксована сума, розрахована за наслідками індексації грошового забезпечення в період з січня 2008 року по лютий 2018 року. Разом з тим, за приписами зазначених вище положень Порядку №1078 підвищення грошового забезпечення та визначення як наслідок нового базового місяця фактично обнуляють всі раніше нараховані з наростаючим підсумком коефіцієнти та суми індексації за попередній період до підвищення тарифних ставок (окладів) і жодна фіксована сума до нового періоду обчислення індексації після такого підвищення і визначення нового базового місяця не переходять. Після визначення нового базового місяця індексація грошового забезпечення повинна обраховуватись заново з місяця, наступного за місяцем підвищення грошових доходів (абзац 2 п.5 Порядку №1078), а тому перенесення з попередніх періодів нарахування індексації якоїсь фіксованої суми та її виплата після підвищення грошових доходів та визначення нового базового місяця суперечить положенням Порядку №1078. Доводи позивача, що починаючи з 01.03.2018 року йому належить виплата фіксованої суми індексації грошового забезпечення в розмірі 4082 гривні 33 копійки, не є обґрунтованими, оскільки їх сформовано на підставі помилкового трактування абз. 4,6 п. 5 Порядку № 1078.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.01.2024 р. позов залишено без руху, та встановлено строк усунення недоліків, а саме:

- надати заяву про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважних причин пропуску строку звернення до суду та доказів на підтвердження поважності цих причин.

На виконання ухвали суду 10.01.2024 р., позивачем 11.01.2024 р. надано заяву про поновлення строку звернення до суду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.01.2024 р. поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду в адміністративній справі №160/17336/23та продовжено розгляд справи №160/17336/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.

Суд встановив, що упродовж періоду з 15.04.2016 року по 25.02.2019 року включно ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та підпорядкованих їй підрозділах.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.01.2019 року № 3-РС позивача звільнено з військової служби у запас за підпунктом «а» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.02.2019 №41, старшого солдата ОСОБА_1 , старшого оператора відділення управління військової частини НОМЕР_2 , звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 28 січня 2019 року №3-РС з військової служби у запас за підпунктом "а" пункту 2 частини п?ятої (у зв?язку із закінченням строку контракту) статті 26 Закону України "Про військовий обов?язок і військовуслужбу", вважати таким, що 25 лютого 2019 року справи та посаду здав, з 25 лютого 2019 року виключити зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення та направити для зарахування на військовий облік до Шевченківського районного Територіального центру комплектування та Соціальної підтримки (Шевченківський РВК) м. Дніпро. Підстава: витяг з наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 28.01.2019р. №3-РС.

09 липня 2021 року позивач подав заяву до військової частини НОМЕР_1 , в якій просив надати:

- довідку про розміри основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення з 15.04.2016 року по 25.02.2019 року або витяг з роздавальних відомостей за період з 15.04.2016 року по 25.02.2019 року;

- довідку про розмір виплати мені індексації грошового забезпечення з 15.04.2016 року по 25.02.2019 року;

- копії карток особового рахунку про нараховане та виплачене грошове забезпечення ОСОБА_1 за період з 15.04.2016 року по 25.02.2019 року;

- розрахунок належної заявнику індексації грошового забезпечення за період з 15.04.2016 року по 25.02.2019 року з зазначенням базових місяців для розрахунку індексу споживчих цін та щомісячної фіксованої суми індексації грошового забезпечення;

- витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 про зарахування мене до списків особового складу;

- витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 про здачу справ та посади та виключення мене зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ;

- довідку (підтвердження) про те, що я за період проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 не отримував відпустки відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року №3551-XII.

Військова частина НОМЕР_1 листом від 17.08.2021 року №225/56/800/фс, повідомила позивача про те, що відповідно до наказу про виключення зі списків особового складу частини від 25.02.2019 року №41, нарахування компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій проведено не було.

Вважаючи дії військової частини протиправними, позивач у 2021 році звернувся до суду із позовною заявою в якій просив:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 15.04.2016 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січня 2008 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 15.04.2016 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січня 2008 року в сумі 75 446 гривень 87 копійок із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року № 44, з урахуванням раніше виплачених сум;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 25.02.2019 року включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4 082 гривні 33 копійки, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 4 082 гривні 33 копійки за період з 01.03.2018 року по 25.02.2019 року включно в сумі 48 550 гривень 57 копійок, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року № 44, з урахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 подати звіт про виконання судового рішення.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.12.2021 року, позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 задоволено частково, а саме:

- визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) за період з 15.04.2016 року по 30.11.2018 року включно.

- зобов`язано військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) індексацію грошового забезпечення за період з 15.04.2016 року по 30.11.2018 року включно із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року № 44, з урахуванням раніше виплачених сум.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 28.09.2022 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, а саме: Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2021 року у справі №160/18725/21 скасувати в частині задоволених позовних вимог та в цій частині прийняти нове судове рішення.

- визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) за період з 15.04.2016 року по 28.02.2018 року включно.

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) індексацію грошового забезпечення за період з 15.04.2016 року по 28.02.2018 року включно, із застосуванням базового місяця - січень 2008 року, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року № 44, з урахуванням раніше виплачених сум.

- в іншій частині позовних вимог відмовити.

- в іншій частині Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2021 року у справі №160/18725/21 залишити без змін.

Позивач оскаржував рішення у справі № 160/18725/21 у частині відмови у позові, проте, ухвалою 09.11.2022 року Верховного Суду постановлено відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.12.2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28.09.2022 року у справі № 160/18725/21.

Тобто, суд у справі № 160/18725/21 вирішив по суті позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 25.02.2019 року включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4 082 гривні 33 копійки, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078; зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 4 082 гривні 33 копійки за період з 01.03.2018 року по 25.02.2019 року включно в сумі 48 550 гривень 57 копійок, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року № 44, з урахуванням раніше виплачених сум.

Як вбачається зі змісту судових рішень у справі № 160/18725/21 матеріально-правовими фактами (підставами) позову було те, що 09.07.2021 року позивач звернувся із письмовою заявою до відповідача та просив, зокрема, розрахунок належної заявнику індексації грошового забезпечення за період з 15.04.2016 року по 25.02.2019 року з зазначенням базових місяців для розрахунку індексу споживчих цін та щомісячної фіксованої суми індексації грошового забезпечення. Проте, листом Військової частини НОМЕР_1 від 17.08.2021 року за вих. № 225/56/800/фс проінформовано позивача, зокрема, про те, що індексація грошового забезпечення за період з 01.12.2018 року по 25.02.2019 року була нарахована та виплачена позивачу. Вважаючи протиправною бездіяльністю військової частини НОМЕР_1 , зокрема, ненарахування та невиплату індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 25.02.2019 року включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4082,33 грн., позивач звернувся вперше до суду з даним адміністративним позовом, який розглянуто у справі №160/18725/21.

Як встановлено, спірним питанням у цій справі, згідно вимог позовної заяви, також є наявність у позивача права на отримання за період з 01.03.2018 по 25.02.2019, індексації-різниці грошового забезпечення у фіксованому розмірі 4082,33 грн в місяць, у загальній сумі 48550,57 грн, відповідно до положень абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078.

При цьому, у справі, яка розглядається, позов обґрунтовано тими ж матеріально-правовими фактами (підставами), які були підставою і в справі №160/18725/21, а саме, позивач так само зазначив, що 09.07.2021 року він звернувся із письмовою заявою до відповідача та просив, зокрема, розрахунок належної заявнику індексації грошового забезпечення за період з 15.04.2016 року по 25.02.2019 року з зазначенням базових місяців для розрахунку індексу споживчих цін та щомісячної фіксованої суми індексації грошового забезпечення. Проте, листом Військової частини НОМЕР_1 від 17.08.2021 року за вих. № 225/56/800/фс його проінформовано, зокрема, про те, що індексація грошового забезпечення за період з 01.12.2018 року по 25.02.2019 року була нарахована та виплачена позивачу.

Отже, предмет, підстави та сторони у цій справі є аналогічними з предметом, підставами та сторонами у справі № 160/18725/21, за результатом розгляду якої було прийнято рішення, яке набрало законної сили.

У позовній заяві позивач зазначає, що суд апеляційної інстанції у справі № 160/18725/21 визнав передчасними вимоги позовної заяви у частині встановлення щомісячної фіксованої індексації, починаючи з 01.03.2018 р. та загальної суми індексації та ці вимоги не були предметом оцінки.

З рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.12.2021 року у справі № 160/18725/21 вбачається, що суд дійшов висновку, що не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити йому індексацію у визначеній позивачем фіксованій сумі, оскільки такі вимога є передчасною, зокрема відповідачем у цій частині позовних вимог рішення не прийнято, а відтак - права позивача ще не порушені, більш того, відповідних нарахувань та виплат індексації за вказаний період не вчинялось, а тому підстав стверджувати, що відповідачем буде порушено право позивача, немає.

Разом з цим, як встановлено, суд апеляційної інстанції у справі № 160/18725/21 не зазначав про передчасність вказаної частини позовних вимог. При цьому дійшов висновку про відмову у позові в частині вимог за період з 01.03.2018 р. по 25.02.2019 р. з таких підстав. Так, суд апеляційної інстанції вказав, що висновки суду першої інстанції, які стосуються задоволення позовних вимог періоду з 01.03.2018 р. по 30.11.2018 р., є помилковими. Стосовно індексації грошового забезпечення позивача у період з 01.03.2018 року до 30.11.2018 року колегія суддів звернула увагу на таке. За змістом позовної заяви позивач стверджує, що відповідач не виплачував йому суму індексацію грошового забезпечення з визначенням базового місяця «січень 2008 року» включно по 30.11.2018р. Проте, оскільки величина індексу споживчих цін з 01.03.2018 року до 30.11.2018 року не перевищила порогу інфляції у розмірі 103 відсотка, у такому разі індексація грошових доходів населення не проводиться. Тому, протиправної бездіяльності відповідачем в спірному випадку допущено не було. З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції вважав, що відсутні підстави для нарахування позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року до 30.11.2018 року, як це зазначив суд першої інстанції. Щодо доводів позивача про спірний період до 25.02.2019 р., то судом апеляційної інстанції встановлено, що у період грудень 2018р., січень-лютий 2019р. відповідачем було нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення позивача.

Таким чином, із врахуванням вказаних мотивів суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову у позові в частині позовних вимог за період з 01.03.2018 р. по 25.02.2019 р.

При цьому, суд не може погодитись із доводами позивача, що судом не надавалась оцінка позовної заяви у частині встановлення щомісячної фіксованої індексації, починаючи з 01.03.2018 р., оскільки суд розглянув по суті вказані вимоги та зазначив про відмову у позові, навівши відповідні мотиви.

Незгода позивача з такими мотивами, відсутність оцінки певних аргументів позивача та відсутність розрахунку сум індексації-різниці може бути підставою для оскарження судового рішення, проте, підстави розглядати ці ж вимоги в іншій справі відсутні з огляду на вимоги п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України.

У позовній заяві позивач також посилається на практику Верховного Суду зі спірного питання, зокрема, постановах від 15.12.2022 р., 23.03.2023 р., 06.04.2023 р., 12.04.2023 р., 20.04.2023 р., 03.05.2023 р., 22.06.2023 р.

З цього приводу суд зазначає, що поява нової судової практики та наведення її у новому позові, аналогічному тому, що вже розглянутий в іншій справі, не змінює того факту, що спір з цих підстав вже розглядався та є судове рішення, що набрало законної сили.

Так, зміна судової практики, поява нових судових рішень Верховного Суду не надає можливості суду першої інстанції повторно розглядати спір, з приводу якого вже є судове рішення, оскільки це суперечило б пункту 4 частини 1 статті 238 КАС України.

Також суд враховує, що фактичні обставини у спірних правовідносинах не змінювались. Як зазначалось, у справі, яка розглядається, позов обґрунтовано тими ж матеріально-правовими фактами (підставами), які були підставою і в справі №160/18725/21, а саме, позивач 09.07.2021 року звернувся із заявою до відповідача щодо щомісячної фіксованої суми індексації грошового забезпечення та отримав відмову згідно із листом Військової частини НОМЕР_1 від 17.08.2021 року за вих. № 225/56/800/фс.

Нових звернень та листів чи відповідей, окрім зазначених, які вже були предметом оцінки в іншій справі, суд не встановив, отже нових спірних правовідносин не виникло.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справи якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відтак, враховуючи вищевикладене, суд робить висновок про те, що оскільки є таке, що набрало законної сили, рішення суду з того самого предмету спору і між тими самим сторонами, то наявні підстави для закриття провадження у цій справі на підставі пункту 4 частини 1 статті 238 КАС України.

Керуючись ст. ст. 238, 241-245, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Закрити провадження у справі № 160/17336/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.В. Савченко