Справа № 420/34362/23
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2024-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місце знаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місце знаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна перемоги, 26) про визнання протиправним та скасувати рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 11 грудня 2023 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місце знаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місце знаходження: 49094, м. Дніпро, вул.. Набережна перемоги, 26), в якій позивач просить:

- Визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову у призначенні пенсії № 14 від 01.12.2023 року;

- Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 з 05 серпня 2023 року пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення із зарахуванням до пільгового стажу за Списком № 2 періодів роботи з 15.05.1990 року по 14.01.1991 року в Одеському будинобудівельному комбінаті, з 08.02.1991 року по 17.06.1991 року в Кооперативі «Союз», з 11.06.1991 року по 17.02.1992 року в Кооперативі «Україна» та з 02.03.1992 року по 05.09.2008 року в Одеському олійножиркомбінаті, а до страхового стажу роботи з 15.05.1990 року по 14.01.1991 року в Одеському будинобудівельному комбінаті.

Також, у позовній заяві представник позивача просить звернути рішення до негайного виконання в межах стягнення суми пенсії за один місяць.

Ухвалою від 20 грудня 2023 року після усунення виявлених недоліків, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що 29.11.2023 року позивач звернувся до Головного управління ПФУ в Одеській області із заявою про призначення пенсії за Списком №2, надавши всі необхідні документи.

Проте, рішенням від 01.12.2023 року № 14 Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області відмовило позивачу з підстав того, що страховий стаж позивача становить 25 років 02 місці 22 дні, однак як ст. 114 Закону встановлено 29 років 06 місяців. Пільговий стаж відсутній. Запропоновано надати уточнюючі довідки на підтвердження страхового стажу.

На думку позивача та його представника, вказане рішення є протиправним та підлягає скасуванню з огляду на те, що до позивача підлягає застосуванню п. «б» ст. 13 Закону № 1788-ХІІ в редакції, чинній до внесення змін Законом № 213-VIII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим КМУ і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, з урахуванням рішення Конституційного Суду від 23.01.2020 року № 1-Р/2020 по справі №1-5/2018(746/15), яким визнано такими, що не відповідають Конституції України, зокрема, ст. 13 Закону №1788-ХІІ зі змінами внесеними Законом України №213-VIII.

Представник позивача зазначає, що на момент звернення до пенсійного органу із заявою, позивачу виповнилось 55 років. Як вбачається з копії трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 з 15.05.1990 року, позивач був прийнятий на роботу електрозварником ручного зварювання в Одеський будинобудівельний комбінат де пропрацював до 14.01.1991 р (записи № 8, 9), з 08.02.1991 по 17.06.1991 року позивач працював електрозварником 4 розряду в Кооперативі «Союз» (записи №№ 10, 11), з 11.06.1991 року по 17.02.1992 року позивач працював електрозварником 4 розряду в Кооперативі «Україна» (записи №№ 12, 13), та з 02.03.1992 року по 05.09.2008 року позивач працював електрозварником в Одеському олійножиркомбінаті (записи № 14, 15,16, 17, 18, 19, 20, 21, 22).

Тобто, у зв`язку з тим, що спеціальний стаж позивача за Списком №2 становить більше 12 років 6 місяців, то позивач має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах при досягненні 55 років, згідно з п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за наявності страхового стажу більше 25 років.

Стосовно атестації робочих місць, що не здійснювалась з вини роботодавців, представник просить врахувати правову позицію Великої Палати Верховного Суду викладеної у постанові від 19.02.2020 року по справі № 520/15025/16-а, що не здійснення такої атестації не позбавляє позивача права на призначення пенсії за списком №2 на пільгових умовах.

Стосовно не зарахування до загального стажу певних періодів роботи, через деякі недоліки заповнення трудової книжки, представник позивача звертає увагу, що позивач не несе відповідальність за заповнення трудової книжки його роботодавцем.

На виконання ухвали суду 24.01.2024 року від Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечує та просить відмовити у їх задоволенні в повному обсязі, з огляду на таке.

Так, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звертався 29.11.2023 до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою та доданими до неї документами на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV.

Розглянувши заяву та додані до неї документи, відділом призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 01.12.2023 прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за № 14 у зв`язку з тим, що у ОСОБА_1 на дату звернення відсутній необхідний страховий та пільговий стаж, визначений абзацом першим пунктом другим частини 2 статті 114 Закону №1058-ІV.

Згідно змісту абзацу першого пункту другого частини 2 статті 114 Закону № 1058-ІV, зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 № 2148-VІІІ, на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим пункту другого частини 2 статті 114 Закону № 1058- ІV, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону № 1058: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Так, згідно з наданих документів та індивідуальних відомостей Головним управлінням встановлено, що стаж роботи ОСОБА_1 на дату звернення складає: загальний страховий стаж 25 років 2 місяці 22 днів, пільговий стаж роботи за Списком № 2 відсутній.

Окрім того, до страхового стажу ОСОБА_1 не зараховано період роботи з 15.05.1990 по 14.01.1991, оскільки неможливо визначити назву підприємства на печатці при звільненні, що є порушенням вимог Інструкції № 162 від 20.06.1974 Про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях.

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зазначає, що основними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є:

- наявність професії і виробництва в Списках № 1 і № 2;

- зайнятість робітника на роботах, передбачених Списками № 1 і № 2, не менше 80 % робочого часу, встановленого для цього виробництва;

- підтвердження шкідливих умов праці робітника безпосередньо на робочому місці результатами атестації робочих місць (після 21.08.1992 року).

Відсутність однієї з цих умов не надає право робітникові на пенсію за віком на пільгових умовах. Отже, період, який підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи визначає саме підприємство шляхом надання оформленої належним чином уточнюючої довідки у відповідності зі Списками, затверджуваними Кабінетом Міністрів України на підставі первинних документів за час роботи особи на відповідному підприємстві.

Проте, до заяви на призначення пенсії накази про атестацію та переліки робочих місць та професій до них, належним чином оформлених уточнюючих довідок Позивачем не надано.

Через канцелярію суду 26.01.2024 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив (вхід. № 3806/24), відповідно до змісту якої представник наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

На виконання ухвали суду 05.02.2024 року від Головного управління ПФУ в Одеській області надійшли матеріали пенсійної справи позивача.

Через канцелярію суду 05.02.2024 року (вхід. № 4992/24) від Головного управління ПФУ в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого представник просить відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на те, що у позивача відсутній необхідний страховий та пільговий стаж для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2.

Через канцелярію суду 09.02.2024 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив Головного управління ПФУ в Одеській області, в якій представник просить відхилити доводи представника відповідача та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 .

Судом встановлено, що після досягнення 55 річного віку, позивач звернувся до Головного управління ПФУ в Одеській області із заявою встановленого зразка з метою призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 № 10928 від 29.11.2023 року.

Відповідно до розписки-повідомлення, до вказаної заяви позивачем було надано:

- Військовий квиток,

- Диплом (свідоцтво, атестат) про навчання,

- Довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру,

- Заява про призначення/перерахунку пенсії,

- Заява про спосіб виплати пенсії (для виплати через банк),

- Паспорт або ID-карта або посвідка,

- Трудова книжка або документи про стаж.

Судом встановлено, що за принципом екстериторіальності, подані позивачем документи були розглянуті Головним управлінням ПФУ в Дніпропетровській області та прийнято рішення № 14 від 01.12.2023 року про відмову у призначенні пенсії.

На обґрунтування відмови у призначенні пенсії в оскаржуваному рішенні зазначено, що:

Вік заявника 55 років.

Необхідний пільговий стаж на роботах з особливо шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 визначений п. 2 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Пільговий стаж відсутній.

Документів щоб підтверджували пільговий стаж, особою не надано.

Необхідний страховий стаж, відповідно до ч.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 29 років 06 місяців.

Загальний стаж складає 25 років 2 місці 22 дні.

Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу не зараховано: період з 15.05.1990 року по 14.01.1991 року, оскільки неможливо визначити назву підприємства на печатці при звільненні, що є порушенням вимог Інструкції №162. Для підтвердження необхідно надати уточнюючу довідку про період роботи, видано підприємством (установою, організацією або ж правонаступником, архівною установою) на підставі первинних документів з вказанням дати народження.

Додатковий коментар: на даний час відмовлено в призначенні пенсії згідно статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового та загального стажу на момент звернення.

Також, судом встановлено, що позивач має трудову книжку серії НОМЕР_2 , з якої вбачається, що спеціальність позивача електрослюсар, та працював на таких роботах:

- записи № 8, 9: з 15.05.1990 року позивач був прийнятий на роботу електрозварником ручного зварювання в Одеський будинобудівельний комбінат де пропрацював до 14.01.1991 р,

- записи №№ 10, 11: з 08.02.1991 по 17.06.1991 року позивач працював електрозварником 4 розряду в Кооперативі «Союз»,

- записи №№ 12, 13: з 11.06.1991 року по 17.02.1992 року позивач працював електрозварником 4 розряду в Кооперативі «Україна»,

- записи № 14-22: з 02.03.1992 року по 05.09.2008 року позивач працював електрозварником в Одеському олійножиркомбінаті.

Позивач не погодившись із прийнятим рішенням про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах, звернувся до суду із цим позовом.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню частково, з огляду на таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058).

Відповідно до ст.1 Закону №1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону № 1058-ІV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з приписами пункту 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058-ІV на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 р. № 1788-ХІІ право на пенсію за віком з пільгових підстав незалежно від місця останньої роботи мають працівники, що були зайняті повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо тяжкими умовами праці по Списках № 1 та № 2 виробництв, робот, професій і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України і за результатами атестації робочих міст.

Згідно з п. "б" ст. 13 Закону № 1788-ХІІ право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим КМУ, і за результатами атестації робочих місць після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Такий стан правового регулювання існував до прийняття Конституційним Судом України рішення від 23.01.2020 №1-р/2020 у справі за конституційним поданням 49 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу I, пункту 2 розділу III Прикінцеві положення Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року №213-VIII.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини вказаного рішення визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти б - г статті 54 Закону України Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року №213-VIII.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного рішення стаття 13, частина друга статті 14, пункти б - г статті 54 Закону України Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року №1788-XII зі змінами, внесеними Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року №213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

У відповідності до пункту 3 резолютивної частини вказаного рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти б - г статті 54 Закону України Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року №1788-XII в редакції до внесення змін Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам….

Відтак, з 23.01.2020р. в Україні існують два Закони, котрі одночасно регламентують правила призначення пенсій за Списком №2, а саме: пункт б ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення у редакції до Закону України від 02.03.2015 №213-VIII та п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2148-VIII.

Таким чином, правила означених законів містять розбіжність відносно позивача щодо вікового цензу, який складає 50 років за пунктом б ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення у редакції до Закону України від 02.03.2015 №213-VIII та 55 років за п.2 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у редакції Закону України від 03.10.2017 №2148-VIII.

Тому, аналізуючи наведене, суд доходить висновку, що перевагу слід віддати саме тому закону, який у застосуванні найбільш сприятливий для позивача, а саме: така обов`язкова умова для призначення пенсії на пільгових умовах, як необхідний вік та стаж роботи, має застосовуватися в порядку, визначеному п. 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду №1-р/2020 від 23.01.2020, та виходячи з принципу правової визначеності як складового елементу верховенства права, гарантованого ст. 8 Конституції України.

Відтак, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпунктів "а", "б" ст. 13 та ст. 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" регулює Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 р. № 383.

Відповідно до п. 3 Порядку при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442, та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992р. № 41.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Поруч з цим, відповідно до п. 4.2 Порядку № 343 результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу па даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Якщо ж атестація з 21.08.1992 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.1997, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.1992 включно, тобто, до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось (п. 4.5 Порядку № 383).

До 21.08.1992 застосовувався Список № 2 виробництв, цехів, професій та посад з тяжкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. №1173.

Відповідно до ст. 62 № 1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України, який, в свою чергу постановою від 12.08.1993 №637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній (далі - Порядок), яким передбачено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

При цьому згідно з п.20 Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

Виходячи з наведених норм Порядку №637, у разі відсутності в трудовій книжці записів про роботу, такий стаж встановлюється на підставі інших документів, уточнюючих довідок, відомостей та інших документів, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених вище положень дає змогу дійти висновку, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що коли йдеться про підтвердження роботи в особливо шкідливих і шкідливих умовах праці за Списком №1, №2, уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників не є необхідними, якщо відповідний стаж підтверджується відомостями, зазначеними у трудовій книжці.

Так, судом встановлено, що з трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 , вбачається, що спеціальність позивача електрослюсар, та працював на таких роботах: записи № 8, 9: з 15.05.1990 року позивач був прийнятий на роботу електрозварником ручного зварювання в Одеський будинобудівельний комбінат де пропрацював до 14.01.1991 р, записи №№ 10, 11: з 08.02.1991 по 17.06.1991 року позивач працював електрозварником 4 розряду в Кооперативі «Союз», записи №№ 12, 13: з 11.06.1991 року по 17.02.1992 року позивач працював електрозварником 4 розряду в Кооперативі «Україна», записи № 14-22: з 02.03.1992 року по 05.09.2008 року позивач працював електрозварником в Одеському олійножиркомбінаті, якими підтверджується право на пільгове пенсійне забезпечення згідно Списків №2 затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173, постановою Ради Міністрів СРСР від 26.01.1991 року №10, постановою КМ від 11.03.1994 року № 162 та постановою КМУ від 24.06.2016 року № 461.

Таким чином, з урахуванням наведеного, періоди роботи позивача на посаді електрозварника з 15.05.1990 року по 14.01.1991 року, з 08.02.1991 року по 17.06.1991 року, з 11.06.1991 року по 17.02.1992 року та з 02.03.1992 року по 05.09.2008 року підлягають зарахуванню до трудового стажу, що дає право на пільги.

Стосовно зарахування до страхового стажу позивача періодів роботи з 15.05.1990 року по 14.01.1991 року, суд зазначає таке.

З оскаржуваного рішення вбачається, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано: період з 15.05.1990 року по 14.01.1991 року, оскільки неможливо визначити назву підприємства на печатці при звільненні, що є порушенням вимог Інструкції №162. Для підтвердження необхідно надати уточнюючу довідку про період роботи, видано підприємством (установою, організацією або ж правонаступником, архівною установою) на підставі первинних документів з вказанням дати народження.

Представник позивача з цього приводу, що позивач не несе відповідальність за заповнення трудової книжки його роботодавцем.

Як встановлено судом, в трудовій книжці позивача під записом 8-9 міститься інформація, що: з 15.05.1990 року на підставі наказу № к-370 від 15.05.1990 року позивач був прийнятий на роботу електрозварником ручного зварювання в Одеський будинобудівельний комбінат де пропрацював до 14.01.1991 р на підставі наказу №к-34 від 14.01.1991 року, вказаний підпис відповідальної особи «П.Ткачук», наявний відтиск печатки, проте не можливо встановити якого саме підприємства.

Аналізуючи наведені доводи сторін, суд зазначає, що відповідно до п.1.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162, «Трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників і службовців. Трудові книжки ведуться на усіх робітників і працівників державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій, тих, що пропрацювали понад 5 днів, у тому числі на сезонних і тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.».

Згідно з п. 2.5. вказаної Інструкції, "У разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення на іншу постійну роботу, про нагородження і заохочення та ін. виправлення робиться адміністрацією того підприємства, де був здійснений відповідний запис. Адміністрація за новим місцем роботи зобов`язана надати працівникові - необхідну допомогу".

Аналіз наведених норм права доводить, що саме на роботодавця покладено обов`язок заповнення трудової книжки робітника, а тому позивач не може нести відповідальність за невиконання роботодавцем покладених на нього обов`язків.

Таким чином, суд погоджується з доводами представника позивача та зазначає, що відповідачем безпідставно не враховано періоди роботи позивача з 15.05.1990 року по 14.01.1991 року в Одеському будинобудівельному комбінаті до страхового стажу.

Враховуючи встановлені судом обставини, суд доходить висновку, що позовні вимоги - визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову у призначенні пенсії № 14 від 01.12.2023 року, є правомірними та належать задоволенню.

Стосовно позовних вимог -зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 з 05 серпня 2023 року пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення із зарахуванням до пільгового стажу за Списком № 2 періодів роботи з 15.05.1990 року по 14.01.1991 року в Одеському будинобудівельному комбінаті, з 08.02.1991 року по 17.06.1991 року в Кооперативі «Союз», з 11.06.1991 року по 17.02.1992 року в Кооперативі «Україна» та з 02.03.1992 року по 05.09.2008 року в Одеському олійножиркомбінаті, а до страхового стажу роботи з 15.05.1990 року по 14.01.1991 року в Одеському будинобудівельному комбінаті, суд зазначає таке.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», внесені зміні до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 25 листопада 2005 року № 22-1, зокрема, п.4.2 Порядку передбачено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу та п.4.10. передбачено, що після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Таким чином, враховуючи, що встановлені та з`ясовані судом обставини свідчать про протиправне відхилення відповідачем записів у трудовій книжці та те, що справа передана Головному управлінню ПФУ в Одеській області, суд доходить висновку, що є правомірними й позовні вимоги про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу позивача період роботи за трудовою книжкою шляхом зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області при призначенні пенсії зарахувати до пільгового стажу позивача за Списком № 2 періодів роботи з 15.05.1990 року по 14.01.1991 року в Одеському будинобудівельному комбінаті, з 08.02.1991 року по 17.06.1991 року в Кооперативі «Союз», з 11.06.1991 року по 17.02.1992 року в Кооперативі «Україна» та з 02.03.1992 року по 05.09.2008 року в Одеському олійножиркомбінаті, а до страхового стажу роботи з 15.05.1990 року по 14.01.1991 року в Одеському будинобудівельному комбінатітрудову книжку серія НОМЕР_4 .

Стосовно дати призначення пенсії позивачу, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому для призначення пенсії з 05 серпня 2023 року позивач мав звернутися із заявою про призначення пенсії до 04 листопада 2023 року. Разом з цим позивач звернувся із заявою про призначення пенсії 29.11.2023 року, отже позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії не у строк встановлений п. 1 ч. 1 ст. 45 вказаного Закону, тому суд доходить висновку, що позивач не має право на призначення пенсії з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 05 серпня 2023 року та пенсія належить призначенню з дня звернення за пенсією, тобто з 29 листопада 2023 року.

Частиною 1 статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи те, що позивачем підтверджено стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах первинними документами, суд вважає, що відповідачем протиправно не зараховано зазначений період роботи позивача до страхового та пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії, в зв`язку з чим позовні вимоги належать задоволенню частково.

Також у позовній заяві позивач просив звернути рішення до негайного виконання в межах одного місяця.

Розглянувши вказане клопотання, суд виходить з такого.

Приписами ч. 1 ст. 371 КАС України визначено, що негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів у межах суми стягнення за один місяць.

Однак, суд звертає увагу, що присуджений позивачу розмір пенсії ще не нарахований, що виключає застосування вказаної норми кодексу до спірних правовідносин, а тому у задоволенні цього клопотання слід відмовити.

У зв`язку з тим, що позов задоволено частково сплачений судовий збір належить стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з відповідача, до кого заявлену основну позовну вимогу, пропорційно до задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місце знаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місце знаходження: 49094, м. Дніпро, вул.. Набережна перемоги, 26) про визнання протиправним та скасувати рішення, зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місце знаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна перемоги, 26) №14 від 01.12.2023 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місце знаходження: 65012, м. Одеса, вул.. Канатна, 83) здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) з 29 листопада 2023 року пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення із зарахуванням до пільгового стажу за Списком № 2 періодів роботи з 15.05.1990 року по 14.01.1991 року в Одеському будинобудівельному комбінаті, з 08.02.199Іроку по 17.06.1991 року в Кооперативі «Союз», з 11.06.1991 року по 17.02.1992 року в Кооперативі «Україна» та з 02.03.1992 року по 05.09.2008 року в Одеському олійножиркомбінаті, а до страхового стажу роботи з 15.05.1990 року по 14.01.1991 року в Одеському будинобудівельному комбінаті.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місце знаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна перемоги, 26) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко