Справа № 420/27500/23
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2024-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

14 березня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/27500/23

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Димерлія О.О.,

суддів: Осіпова Ю.В., Танасогло Т.М.,

розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.01.2024 у справі №420/27500/23 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬЯНС ІМПОРТ» до Одеської митниці (відокремлений підрозділ Державної митної служби України) про визнання протиправними та скасування рішень щодо коригування митної вартості товарів

У С Т А Н О В И В:

09.10.2023 товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЬЯНС ІМПОРТ» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просило суд визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці (відокремлений підрозділ Державної митної служби України) про коригування митної вартості товарів №UA500080/2023/000097/1 від 24.08.2023 та №UA500080/2023/000098/1 від 24.08.2023.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02.01.2024 у справі № 420/27500/23 позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬЯНС ІМПОРТ» задоволено.

Не погодившись із вищевказаним рішенням суду першої інстанції митним органом безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду подано апеляційну скаргу.

Вирішуючи питання щодо відкриття апеляційного провадження, з урахуванням системного аналізу законодавчих приписів, колегія суддів звертає увагу на таке.

Як з`ясовано судом апеляційної інстанції, в апеляційній скарзі Одеською митницею викладено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

В обґрунтування вказаного звернення суб`єкт владних повноважень зазначає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції у справі №420/27500/23 до Одеської митниці надійшло 01.03.2024.

Надаючи оцінку доводам суб`єкта владних повноважень щодо поважності підстав пропуску строку на апеляційне оскарження рішення окружного адміністративного суду у системному зв`язку із положеннями чинного законодавства України, колегія суддів уважає за необхідне зазначити таке.

Строк на апеляційне оскарження установлено статтею 295 КАС України, відповідно до якої апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Тобто, у даному випадку, строк подання апеляційної скарги становить тридцять днів з дня складання повного судового рішення.

При цьому, відповідач має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Судом апеляційної інстанції з`ясовано, що Одеським окружним адміністративним судом справу №420/27500/23 розглянуто в порядку письмового провадження 02.01.2024.

Означене судове рішення було надіслано в електронний кабінет Одеської митниці та доставлено адресату 03.01.2024 о 20год. 07хв., що підтверджується наявною у матеріалах справи довідкою про доставку електронного листа.

Відповідно до ч.6 ст.251 КАС України якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Отже, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.01.2024 у справі №420/27500/23 уважається врученим відповідачу 04.01.2024.

Строк на апеляційне оскарження рішення окружного адміністративного суду у суб`єкта владних повноважень скінчився 05.02.2024 (з урахуванням того, що 03.02.2024 та 04.02.2024 вихідні дні, субота та неділя відповідно).

Натомість, дану апеляційну скаргу Одеською митницею сформовано в системі «Електронний суд» та подано до П`ятого апеляційного адміністративного суду лише 07.03.2024, тобто поза межами визначеного приписами чинного процесуального законодавства строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

При цьому, апеляційний адміністративний суд відхиляє довід скаржника стосовно того, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ним отримано лише 01.03.2024, адже відмітка про реєстрацію судового рішення в Одеській митниці (системі електронного документообігу АСКОД) не є належним доказом отримання такого судового рішення, адже номер і дата реєстрації вхідної кореспонденції, проставленої суб`єктом владних повноважень в односторонньому порядку, не свідчать про дату отримання рішення суду, а лише фіксують факт реєстрації кореспонденції суду при її надходженні до відповідача.

Отже, за наслідком дослідження доводів митного органу про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції колегія суддів дійшла висновку, що вони є необґрунтованими, оскільки суб`єктом владних повноважень не зазначено та до апеляційної скарги не додано жодних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку подання до апеляційного суду даної скарги.

Також, колегією суддів з`ясовано, що скаржником, у порушення вимог п.1 ч.5 ст.296 КАС України, до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору.

При визначенні ціни позову у справах щодо оскарження рішень про коригування митної вартості товарів слід враховувати положення Митного кодексу України.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (стаття 49 Митного кодексу України).

Статтею 50 Митного кодексу України визначено цілі використання відомостей про митну вартість товарів, а саме для: 1) нарахування митних платежів; 2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; 3) ведення митної статистики; 4) розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Відповідно до частини першої статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Одним із обов`язків декларанта у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, є сплата митних платежів або забезпечення їх сплати відповідно до розділу X цього Кодексу (підпункт 4 частини першої статті 266 Митного кодексу України).

Пунктом 1 частини першої статті 279 Митного кодексу України встановлено, що базою оподаткування митом товарів, що переміщуються через митний кордон України, є, зокрема для товарів, на які законом встановлено адвалорні ставки мита, - митна вартість товарів.

Відповідно до підпункту «в» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з ввезення товарів на митну територію України.

Базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу ІІІ Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів (частина перша пункту 190.1 статті 190 Митного кодексу України).

З аналізу наведених правових норм слідує, що митна вартість товару для декларанта є базою оподаткування податком на додану вартість та митними платежами. При цьому, на митні органи, з метою виконання та досягнення митних цілей, покладено функціональні обов`язки з контролю за правильністю визначення платником митної вартості товарів. Якщо за наслідками такого контролю встановлено, що митна вартість визначена не правильно, орган доходів і зборів приймає рішення про коригування митної вартості, внаслідок прийняття якого пропорційно змінюється і розмір належних до сплати митних платежів та податку на додану вартість.

Отже, лише визначена у рішенні контролюючого органу митна вартість товару безпосередньо не впливає на майновий стан декларанта. Майновий інтерес для нього складає той розмір митних платежів та інших податків, який він має доплатити порівняно з розміром таких платежів, визначених на підставі заявленої ним митної вартості товарів при декларуванні. Обсяг грошового (вартісного) виразу зміни складу майна позивача у цих спорах співпадає з сумою різниці митних платежів та інших податків, яку він має доплатити.

Судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 16.03.2020 у справі №1.380.2019.001962 сформулювала правовий висновок, що при оскарженні рішення про коригування митної вартості товарів ціною позову у розумінні підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» є різниця митних платежів, що підлягали сплаті із врахуванням митної вартості, розрахованої декларантом, та митної вартості, розрахованої митним органом в оскаржуваному рішенні.

Відповідно до матеріалів справи, позивачем у цій справі оскаржуються рішення про коригування митної вартості товарів №UA500080/2023/000097/1 від 24.08.2023 та №UA500080/2023/000098/1 від 24.08.2023.

З огляду на винесені митницею оскаржувані у цій справі рішення позивачем, з метою випуску товарів у вільний обіг, здійснив оплату фінансової гарантії у формі грошової застави у загальному розмірі 374310грн. 45коп.

Враховуючи суму різниці митних платежів, що підлягали сплаті згідно із митною вартістю, розрахованою декларантом та митною вартістю, розрахованою митним органом в оскаржуваних рішеннях, ціна позову, з якої має бути обрахований належний до сплати судовий збір, в тому числі і за подання апеляційної скарги складає 374310грн. 45коп.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI, згідно із підпунктом 1 пункту 3 частини 2 статті 4 якого за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» передбачено, що з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум працездатних осіб становить 2684грн.

У цій справі позов заявлено юридичною особою у 2023 році, який містив вимогу майнового характеру (скасування рішень про коригування митної вартості товару).

Отже, за звернення до суду першої інстанції з даною позовною заявою ТОВ «АЛЬЯНС ІМПОРТ» повинно було сплатити судовий збір у загальному розмірі 5614грн. 66коп.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У зв`язку з початком функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), а саме: «Електронний кабінет», «Електронний суд» та підсистеми відеоконференцзв`язку, статтю 4 Закону України «Про судовий збір» доповнено частиною третьою, згідно із якою при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Беручи до уваги вищевикладене, а також те, що апеляційну скаргу Одеською митницею подано в електронній формі, у даному випадку застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

З урахуванням наведеного, за подання до суду даної апеляційної скарги на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.01.2024 у справі №420/27500/23 Одеська митниця повинна сплатити судовий збір у загальному розмірі 6737грн. 59коп.

Натомість, за звернення до суду апеляційної інстанції з даною скаргою митним органом не подано доказів сплати судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 296 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 169 цього Кодексу.

Згідно із ч.1 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 3 статті 161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини 3 статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, із наданням скаржнику строку для подання обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду із зазначенням інших поважних підстав для поновлення такого строку, а також доказів сплати судового збору у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.169, 292, 293, 298 КАС України, апеляційний адміністративний суд

У Х В А Л И В:

Визнати вказані Одеською митницею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.01.2024 у справі №420/27500/23 неповажними.

У задоволенні клопотання Одеської митниці про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.01.2024 у справі №420/27500/23 - відмовити.

Апеляційну скаргу Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.01.2024 у справі №420/27500/23 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬЯНС ІМПОРТ» до Одеської митниці (відокремлений підрозділ Державної митної служби України) про визнання протиправними та скасування рішень щодо коригування митної вартості товарів - залишити без руху.

Для усунення недоліків поданої апеляційної скарги надати скаржнику 10-денний строк, з дня отримання копії цієї ухвали, шляхом надання до апеляційного суду доказів сплати судового збору у розмірі 6737грн. 59коп., а також заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.01.2024 у справі №420/27500/23 із зазначенням інших обґрунтованих підстав для поновлення такого строку, з підтверджуючими доказами та матеріалами.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду має бути внесено на рахунок №UA1015758, код класифікації доходів бюджету - 22030101, отримувач ГУК в Од.обл./Приморський р-н/22030101, код отримувача (ЄДРПОУ) 37607526, банк отримувач: Казначейство України (ел. адм. подат.), код банку (МФО) 899998.

Роз`яснити скаржнику, що у разі не виконання вимог зазначеної ухвали апеляційним судом буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 299 КАС України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.О. Димерлій
Судді Ю.В. Осіпов Т.М. Танасогло