Справа № 380/4596/24
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2024-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

14 березня 2024 рокусправа №380/4596/24

Суддя Львівського окружного адміністративного суду О.П. Хома, перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Міністерства у справах ветеранів України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ), в інтересах якого діє адвокат Мельник Леся Ярославівна, звернувся до суду з позовом до Міністерства у справах ветеранів України (військова частина НОМЕР_1 ) (далі відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку.

Ухвалою від 04.03.2024 позовна заява, подана без додержання вимог, встановлених статтею 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), залишена без руху.

Представником позивача 12.03.2024 (вх. №18964) на виконання вимог ухвали від 04.03.2024 подано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

В обґрунтування причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом вказує на запровадження Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 військового стану, строк дії якого в подальшому продовжено, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, та тривалість пошуку адвоката часу через велику кількість свят в грудні та січні. Просить поновити строк звернення до суду.

Відповідачем 13.03.2024 (вх.№19428) подано заяву про залишення позову без розгляду з підстав пропуску позивачем строку звернення до суду з даним позовом. Заява обґрунтована тим, що про спірний наказ ОСОБА_1 було повідомлено шляхом направлення такого на робочу електронну адресу позивача 01.12.2023, тому звернення до суду з позовом про скасування цього наказу 28.02.2024 відбулося з порушенням визначеного законом місячного строку.

Розглядаючи питання дотримання строків звернення до суду з даним позовом, суд зазначає таке.

Строки звернення до суду визначені статтею 122 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною другою статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тому при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізналася» та «повинна була дізнатись».

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли їй стало відомо про прийняття певного рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, внаслідок чого відбулося порушення прав, свобод чи інтересів особи. Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів).

При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав.

Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо вона знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дії, і у неї не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Саме така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові в справі №380/2355/20 від 28.05.2021.

Оскільки початок строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права, при визначенні початку цього строку суд має з`ясувати момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина 5 статті 122 КАС України).

З матеріалів позовної заяви вбачається, що предметом оскарження є наказ відповідача від 30.11.2023 №1051-к про звільнення ОСОБА_1 з посади головного спеціаліста Сектору у Львівській області у зв`язку із скороченням чисельності та штату державних службовців Міністерства у справах ветеранів України.

Тобто, спірні правовідносини виникли у зв`язку із звільненням позивача з публічної служби, для звернення до суду у яких передбачено місячний строк.

Звертаю увагу, що Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022 № 2352-ІХ (далі - Закон №2352-ІХ) внесено зміни, зокрема до статті 233 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України).

Закон № 2352-ІХ набрав чинності 19.07.2022.

Стаття 233 КЗпП України (в редакції, чинній на дату подання позовної заяви до суду) врегульовує питання строків звернення до суду за вирішенням трудових спорів таким чином.

Відповідно до частини першої статті 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Згідно з частиною другою статті 233 КЗпП України із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Водночас, статтею 233 КЗпП України передбачена можливість у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 КЗпП України, поновлення вказаних строків, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло не більше одного року.

Відповідно до пункту 1 глави ХІХ Прикінцевих положень КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 згаданого Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Відтак, обмеження щодо застосування строків, визначених частиною другою статті 233 КЗпП України, скасовано 30.06.2023.

Як на поважність пропуску строку звернення до суду представник позивача вказує на запровадження в Україні воєнного стану, що створює загрозу життю і здоров`ю особи, та пошуки адвоката, які в часі затягнулися у зв`язку із великою кількістю свят протягом грудня 2023 та січня 2024 року, що унеможливило своєчасність звернення до суду.

За загальним правилом, поважними причинами визнаються ті обставини, існування яких є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду з даним позовом.

Суддя зазначає, що питання поновлення строку звернення до суду у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку.

Сам лише факт запровадження воєнного стану на території України, без обґрунтування неможливості звернення позивача до суду у передбачені КАС Україні строки без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на позивача, не може вказувати на наявність об`єктивних причин та перешкод для своєчасної подачі позовної заяви.

Суди Львівської області, в тому числі Львівський окружний адміністративний суд, у відповідності до вимог статей 12-2 та 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII (далі - Закон №389-VIII) не припиняли, не призупиняли своєї діяльності та продовжували здійснювати правосуддя під час запровадження в Україні з 24.02.2022 воєнного стану.

Позивачем не надано доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на позивача та не вказано жодної іншої обставини, яка б об`єктивно унеможливила звернення до суду за захистом своїх прав протягом визначеного законом місячного строку.

Ба більше, вказана у заяві про поновлення строку звернення до суду така причина, як значна кількість свят у грудні 2023 року і січні 2024 року, сама по собі суперечить сутності воєнного стану, під час дії якого скасовано вихідні дні у святкові дні.

Як встановлено судом, відповідно до наказу від 30.11.2023 №1051-к ОСОБА_1 з посади головного спеціаліста Сектору у Львівській області у зв`язку із скороченням чисельності та штату державних службовців Міністерства у справах ветеранів України звільнено 07.12.2023.

Відповідач у поданій на адресу суду 13.03.2024 (вх.№19428) заяві про залишення позову без розгляду вказав, що про спірний наказ ОСОБА_1 було повідомлено шляхом направлення такого на робочу електронну адресу позивача 01.12.2023, на підтвердження чого долучив відповідний скрін.

Позивач з позовом про оскарження наказу від 30.11.2023, направленого на робочу електронну адресу позивача 01.12.2023, звернувся до суду 28.02.2024, тобто через місяці після прийняття відповідачем такого наказу та ознайомлення самого позивача з цим наказом.

З огляду на норми статті 122 КАС України та статті 233 КЗпП України, позивач пропустив місячний строк звернення до суду з даним позовом.

Згідно з частиною шостою статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Суд не встановив переконливих фактичних обставин, які б свідчили про дійсні істотні перешкоди чи труднощі для своєчасного звернення позивача до суду за захистом своїх прав, тому не визнає поважними вказані позивачем причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом.

Вказане зумовлює повернення позивачу позовної заяви та доданих до неї матеріалів згідно з пунктом 9 частини четвертої статті 169 КАС України.

Повернення позовної заяви та надання позивачу права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до суду з такою позовною заявою, не є обмеженням доступу до суду, гарантованого пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» і такий фактично не сплачувався, відсутні підстави для вирішення питання про його повернення.

Керуючись ст. ст. 122, 123, 160, 169, 243, 248, 256, 293, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства у справах ветеранів України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку - повернути позивачу разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя О. П. Хома