Справа № 620/11834/23
Суддя: Поліщук Л.О.
Дата ухвалення: 2024-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2024 року Чернігів Справа № 620/11834/23

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Поліщук Л.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить (з урахуванням уточнених позовних вимог):

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в зв`язку із загибеллю її чоловіка військовослужбовця ОСОБА_2 , відповідно до Закону України «Про соціальний і правових захист військовослужбовців та членів їх сімей»;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести нарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, у зв`язку із загибеллю її чоловіка військовослужбовця ОСОБА_2 , відповідно до Закону України «Про соціальний і правових захист військовослужбовців та членів їх сімей».

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що є дружиною загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 , який загинув в період проходження військової служби. Вважає рішення військової частини НОМЕР_1 протиправним та таким, що позбавляє її права на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму у відповідності до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Ухвалою суду від 31.08.2023 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 17.10.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків п`ять днів з моменту отримання ухвали суду шляхом звернення вимог до належного відповідача.

Ухвалою суду від 11.12.2023 продовжено розгляд справи №620/11834/23 та витребувано у військової частини НОМЕР_1 належним чином засвідчену копію постанови про закриття кримінального провадження від 20.09.2022. Встановлено строк для подання витребуваних документів до 25.12.2023.

Відповідачем військовою частиною НОМЕР_1 надіслано на адресу суду матеріали спеціального розслідування, призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 12.05.2022 №238 /а. с. 58-86/.

Також військовою частиною НОМЕР_1 до суду надано засвідчену копію постанови про закриття кримінального провадження від 20.09.2022 /а. с. 108-111/.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

ОСОБА_1 є дружиною (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 від 30.07.2013 /а. с. 10/ загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 /а. с. 8, 9/.

Згідно з витягом із наказу командира військовою частиною НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.03.2022 №46 ОСОБА_2 з 01.03.2022 було зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення /а. с. 14/.

Відповідно до витягу із наказу командира військовою частиною НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14.05.2022 №124, ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 в результаті дорожньо-транспортної пригоди відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по особовому складу) від 14.05.2022 №16-РС, виключено 14.05.2022 зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення і направлено документи до Прилуцького РТЦК та СП Чернігівської області /а. с. 15/.

12.05.2022 о 10:41:00 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження за №0000085 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України, яке на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України закрито /а. с. 16/.

У довідці про причину смерті від 12.05.2022 значиться причина смерті: переломи грудної клітки, тазу та правої нижньої кінцівки з ушкодженням внутрішніх органів /а. с. 8/.

На звернення позивача, відповідач листом за №291 повідомив про відсутність підстав для нарахування та виплати одноразової грошової допомоги у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законодавством працездатних осіб на 1 січня календарного року /а. с. 17-18/.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати одноразової грошової допомоги у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року протиправною, позивач звернувся до суду з відповідною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон України №2232-XII) виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

У свою чергу, відповідно до частини 2 статті 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон України №2011-XII) дія цього Закону не поширюється на членів сімей військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які загинули чи померли під час проходження військової служби (зборів), проходження служби у резерві внаслідок вчинення ними кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо загибель (смерть) військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста сталася внаслідок вчинення ними дій у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння, чи є наслідком навмисного заподіяння собі військовослужбовцем, військовозобов`язаним чи резервістом тілесного ушкодження.

Відповідно до частини 1 статті 16 Закон України №2011-XII одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 16 цього ж Закону одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва.

Військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, за умов, визначених Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» (частина 3 статті 16 Закону України №2011-XII).

Водночас у відповідності до частини 3 статті 24 Закону №2232-XII військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:

1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);

2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;

3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);

4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;

5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Військовий обов`язок включає проходження військової служби (частина 3 статті 1 Закону №2232-XII).

Між тим, відповідно до положень статті 16-4 зазначеного Закону призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком: а) вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення; б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом); г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

У свою чергу, відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 (далі - Порядок №975 в редакції станом на 21.11.2020), днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть (пункт 3 Порядку №975).

Згідно пункту 4 Порядку №975 (в редакції станом на 21.11.2020) одноразова грошова допомога призначається у разі:

1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;

2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних із проходженням військової служби;

3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві.

У відповідності до пунктів 12 та 13 Порядку №975, призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 10 та 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.

Відповідно до пункту 19 Порядку №975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність чи часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста є наслідком:

вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення;

вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння;

навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);

подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

Враховуючи викладене, суд наголошує, що згідно з положеннями пункту 10 Порядку № 975 (в редакції станом на 21.11.2020) члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), зокрема, документ, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства.

Зазначений перелік документів є вичерпним, подання яких покладається на позивача.

Проте, позивач не надав документ, що свідчить про причини та обставини смерті військовослужбовця, зокрема про те, що вони не пов`язані із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі №822/220/18 від 10.04.2019.

Відповідно до матеріалів спеціального розслідування, призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 №238 від 12.05.2022, судом встановлено наступне.

Рапортом командира батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_3 від 12.05.2022 здійснено доповідь командиру військової частини НОМЕР_1 , де зазначено, що внаслідок ДТП, солдат ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження. Від отриманих травм помер в Прилуцькій ЦМЛ. Слідував в напрямку с. Заїзд Прилуцького району, де мешкають його батьки. Солдат ОСОБА_2 знаходився на відпочинку після варти відповідно до 30% кількості особового складу підрозділу /а. с. 65/.

12.05.2022 наказом командира військової частини НОМЕР_1 №238 призначено спеціальне розслідування /а. с. 66/.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 27.05.2022 №257 продовжено спеціальне розслідування /а. с. 81/.

З акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку, затвердженого командиром військової частини НОМЕР_1 вбачається, що випадок стався 11 травня 2022 року з солдатом ОСОБА_2 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) отримав травми, які виявились несумісними з життям. Причини нещасного випадку: перевищення швидкісного режиму руху в населеному пункті, темна пора доби та відсутність вуличного освітлення (попередній висновок без результату судово-медичної експертизи представниками Прилуцької MP СМЕ). Смертельний випадок стався внаслідок особистої необережності та нехтуваннями Правилами дорожнього руху. Даний нещасний випадок не підлягає обліку і на нього не складається акт за формою НВ-3 /а. с. 62-64/.

Відповідно до Доповіді про результати спеціального розслідування щодо загибелі внаслідок ДТП військовослужбовця призваного по мобілізації військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_2 від 04.06.2022 №1052 спеціальним розслідуванням встановлено, ОСОБА_2 знаходився на відпочинку за місцем проживання після виконання завдань в добовому наряді та мав з`явитися на службу на ранкове шикування о 8.00 год. 12.05.2022. Близько 23.00 год 11.05.2022 на власному автомобілі відправився до місця проживання своїх батьків. Під час руху потрапив в ДТП., отримав травми несумісні з життям. Смертельний випадок трапився внаслідок особистої необережності та нехтуваннями Правил дорожнього руху /зворот. а. с. 84/.

Також згідно з поясненнями ОСОБА_4 від 13.05.2022, солдат ОСОБА_2 11.05.2022 після шикування залишив казарму з його дозволу /а. с. 77/.

Відповідно до пояснення капітана поліції ОСОБА_5 , який у складі групи патрулювання групи охорони при Прилуцькому військовому комісаріаті патрулював місто у комендантську годину, патрульні подали сигнали водію з метою перевірки, але водій автомобіля ( ОСОБА_2 ) набрав велику швидкість та потрапив в ДТП /а. с. 78/.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 11.05.2022, близько 23:00 год. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_1 , військовослужбовець, старший стрілець роти охорони в/ч НОМЕР_3 , керуючи автомобілем марки Mitsubishi Lancer, 2007 р.в., р.н. НОМЕР_4 , рухаючись по вулиці Київська у м. Прилуки Чернігівської області в напрямку села Заїзд, неподалік приватного господарства №78 не справився з керуванням транспортного засобу, виїхав на праве узбіччя, де здійснив наїзд на електроопору. В результаті ДТП водій отримав тілесні ушкодження та доставлений до лікарняного закладу. 12.05.2022 ОСОБА_2 від отриманих тілесних ушкоджень помер у Прилуцькій ЦМЛ /а. с. 16/.

Крім того, суд зазначає, що у постанові слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Чернігівській області від 20.09.2022 вказано, зокрема, що допитаний в якості свідка ОСОБА_6 вказав, що 11.05.2022 у вечірній час він разом з ОСОБА_2 перебували в центрі м. Прилуки. Наступного дня їм треба було заступати на варту у військовій частині /а. с. 110/.

Також у постанові слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Чернігівській області про закриття кримінального провадження від 20.09.2022, проаналізувавши висновки судових експертиз, зафіксовану інформацію під час огляду місця ДТП, слідство прийшло до висновку, що по даній дорожній обстановці водій ОСОБА_2 грубо порушив п. п. 2.3 б) (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну), п. 12.4 ( у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.) Правил дорожнього руху України, проявив неуважність, не встежив за дорожньою обстановкою, внаслідок чого виїхав на праве узбіччя по напрямку свого руху, де зіткнувся з електричною опорою. Порушення водієм п. 12.4 та 2.3 (б) Правил дорожнього руху України являється причиною та умовою виникнення і настання даної дорожньо-транспортної пригода і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які наступили /а. с. 109-111/.

Так, наказом Міністерства оборони України від 27 жовтня 2021 року №332 затверджено «Інструкцію про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України» (далі - Інструкція), якою визначено процедуру проведення розслідування та обліку нещасних випадків з військовослужбовцями Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту (у тому числі з відрядженими зі Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту), військовозобов`язаними та резервістами, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовці), отриманих ними професійних захворювань, їх загибелі або смерті зі встановленням зв`язку з виконанням обов`язків військової служби і аварій, що сталися у військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України, Державній спеціальній службі транспорту

Пункт 3 розділу 1 встановлює, що Інструкція поширюється на військові частини та військовослужбовців, крім військовослужбовців, які отримали гостре професійне захворювання (отруєння), поранення, контузію, травму, каліцтво, зникли, померли або загинули внаслідок бойових уражень або дій з боку противника в районі ведення бойових дій або проведення операції Об`єднаних сил.

Пункт 6 розділу 1 визначає, що розслідування нещасних випадків, що сталися з військовослужбовцями внаслідок аварії (катастрофи) на транспортному засобі будь-якого виду та форми власності, проводиться з використанням матеріалів розслідування такої аварії (катастрофи).

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Інструкції розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на військовослужбовця небезпечного фактора чи середовища за наявності ознак того, що випадок стався під час виконання ним обов`язків військової служби, унаслідок чого зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема, від одержання ним поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострого професійного захворювання і гострого професійного отруєння, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утеплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, отримання інших ушкоджень унаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрус, зсув, повінь, ураган тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, комахами, іншими представниками флори і фауни (далі - нещасні випадки), які призвели до звільнення від виконання обов`язків військової служби військовослужбовця на один день і більше, а також у випадку смерті військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби.

Пункт 11 розділу ІІ Інструкції містить обставини, за яких нещасні випадки не визнаються такими, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби:

перебування потерпілого військовослужбовця за місцем постійного проживання, крім перебування військовослужбовців строкової служби та курсантів військових навчальних закладів за місцем проживання в казармах та гуртожитках військових частин;

перебування потерпілого військовослужбовця у відпустці або у звільненні з розташування військової частини, окрім випадків травмування військовослужбовця у цей час у разі вчинення ним дій з рятування людського життя чи державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку;

погіршення стану здоров`я внаслідок отруєння алкоголем, наркотичними засобами, токсичними чи отруйними речовинами, а також їх дії (асфіксія, інсульт, інфаркт, зупинка серця тощо), що підтверджено відповідним медичним висновком,

за умов, що отруєння не пов`язано із впливом цих речовин на потерпілого військовослужбовця внаслідок їх застосування в технологічному процесі або незадовільного зберігання чи транспортування, а потерпілий до настання нещасного випадку був відсторонений від виконання обов`язків командиром (начальником);

алкогольне, токсичне чи наркотичне сп`яніння, не зумовлене технологічним процесом, що стало основною причиною нещасного випадку за відсутності технічних та організаційних причин його настання, що підтверджено відповідним медичним висновком та матеріалами розслідування нещасного випадку;

використання в особистих цілях без відома командування транспортних засобів, озброєння, устаткування, інструментів та матеріалів, які належать військовій частині або використовуються нею;

навмисне вчинення кримінального правопорушення, що встановлено обвинувальним вироком суду або постановою (ухвалою) про закриття кримінального провадження;

навмисне заподіяння військовослужбовцем шкоди своєму здоров`ю; самовільне залишення військовослужбовцем місця служби;

природна смерть внаслідок вроджених вад здоров`я, смерть від загального захворювання, самогубство, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та (або) постановою (ухвалою) про закриття кримінального провадження.

Пунктом 18 розділу II Інструкції визначено, що за результатами розслідування командир військової частини протягом двох робочих днів після затвердження актів за формами НВ-2 та НВ-3 видає наказ, в якому зазначаються:

дата, місце та обставини, за яких стався нещасний випадок;

військове звання, прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) та дата народження потерпілого військовослужбовця;

вид, характер і локалізація поранення, травми, контузії, каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я;

коли стався нещасний випадок (під час виконання обов`язків військової служби чи ні);

перебував чи ні потерпілий військовослужбовець в стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи токсичних або отруйних речовин;

порушення нормативно-правових актів, що спричинили нещасний випадок або були супутніми факторами його настання, посадові особи, які допустили ці порушення;

заходи з попередження подібних нещасних випадків у майбутньому.

На підставі наказу командира військової частини складається довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) у двох примірниках за формою наведеною у додатку 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за №1109/15800 (далі - Положення про військово-лікарську експертизу).

У відповідності до пункту 1 розділу III Інструкції спеціальному розслідуванню підлягають:

нещасні випадки з військовослужбовцями зі смертельним наслідком;

нещасні випадки, унаслідок яких військовослужбовцем отримані тяжкі травми; групові нещасні випадки, що сталися одночасно з двома і більше військовослужбовцями, незалежно від тяжкості шкоди їх здоров`ю;

випадки зникнення військовослужбовців, за відсутності ознак ухилення від військової служби;

випадки смерті військовослужбовців.

Спеціальне розслідування зазначених вище випадків проводиться за наявності ознак того, що випадок стався під час виконання обов`язків військової служби.

Згідно пункту 4 розділу III Інструкції, спеціальне розслідування нещасних випадків проводиться протягом 15 робочих днів. За потреби зазначений строк може бути подовжений командиром (начальником), який призначив комісію зі спеціального розслідування, але не більш як на тридцять днів або на строк, необхідний для проведення медичних досліджень закладом охорони здоров`я, технічної та (або) судово-медичної експертиз (досліджень) та отримання їх висновків. За результатами спеціального розслідування комісія з урахуванням висновків експертиз та (або) досудового розслідування складає акт за формою НВ-2 та оформлює інші матеріали, передбачені цією Інструкцією.

Якщо за висновком комісії з розслідування в акті за формою НВ-2 випадок визнано таким, що пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, у військовій частині, де стався нещасний випадок, протягом доби на кожного потерпілого складаються та подаються на затвердження командиру військової частини акти за формою НВ-3. У цьому разі в актах за формою НВ-3 замість підписів членів комісії з розслідування робиться запис: «Складено відповідно до акта спеціального розслідування».

Відповідно до пункту 6 розділу III Інструкції, до матеріалів спеціального розслідування включаються:

1)копія наказу про утворення комісії зі спеціального розслідування:

2)акт розслідування за формою НВ-2, до якого додаються:

протокол огляду місця події (додаток 10);

ескіз місця події, що сталася (додаток 11), необхідні плани, схеми, фотознімки;

висновок експертизи (технічної, медичної тощо), якщо за рішенням комісії зі спеціального розслідування вона проводилася;

протоколи опитування (додаток 12) та пояснювальні записки (додаток 13) свідків та інших осіб, причетних до події;

копії документів про проходження потерпілими військовослужбовцями навчання, інструктажу і перевірки знань щодо заходів безпеки під час виконання обов`язків військової служби та копії документів про проходження військової служби;

медичний висновок про причини смерті або характер травми потерпілого військовослужбовця, а також про наявність в його організмі алкоголю, наркотичних чи токсичних або отруйних речовин;

копії актів перевірок (довідок за результатами перевірок) та приписів, що стосуються нещасного випадку, виданих командиру військової частини представниками вищого командування або представниками відповідних військових органів нагляду чи контролю (органу нагляду за безпечним веденням робіт військовослужбовцями, пожежного нагляду, контролю безпеки військової служби, контролю безпеки дорожнього руху, санітарно-епідеміологічного нагляду тощо) до настання нещасного випадку і під час його розслідування;

3)акти розслідування за формою НВ-3 на кожного потерпілого окремо.

Відтак, враховуючи пункт 11 розділу ІІ Інструкції та беручи до уваги встановлені обставини, за яких стався нещасний випадок, що викладені в акті проведення спеціального розслідування нещасного випадку, означений випадок не пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, у зв`язку з чим відповідачем акт за формою НВ-3 не складався.

Водночас суд зауважує, що у цьому випадку неможливість фіксації факту адміністративного правопорушення та встановлення вини особи у його вчиненні, притягнення її до відповідальності згідно з процедурою, встановленою Кодексом України про адміністративні правопорушення, у зв`язку із її смертю не може мати наслідком призначення та виплату позивачу одноразової грошової допомоги за умови вчинення загиблою особою адміністративного правопорушення.

При цьому, факт притягнення чи не притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення неї вимог Правил дорожнього руху України на можливість призначення позивачу спірної допомоги не впливає, оскільки визначальним у цьому випадку є фактичні обставини загибелі, а не сам факт притягнення його до відповідальності.

Аналогічна позиція підтримана Верховним Судом у постанові від 06.04.2021 у справі №120/4628/18-а.

Крім того, відповідно до пункту 9 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю внаслідок смерті особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Враховуючи встановлені обставини справи та наявні докази, судом не встановлено протиправної бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо не нарахування та невиплати позивачу одноразової грошової допомоги у відповідності до Закону України «Про соціальний і правових захист військовослужбовців та членів їх сімей».

У відповідності до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (частина 1 статті 9 КАС України).

Відповідно до приписів статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно із статтею 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно із частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, оскаржувані у цій справі дії відповідача щодо відмови у виплаті позивачу одноразової грошової допомоги є такими, що вчинені у порядку, спосіб та у межах наданих законом повноважень, а тому правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 відсутні.

Розподіл судових витрат у відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється у зв`язку з відмовою позивачу у задоволенні позову.

Керуючись статтями 139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_6 .

Повний текст рішення суду виготовлений 14 березня 2024 року.

Суддя Л.О. Поліщук