Справа № 160/919/24
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2024-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2024 рокуСправа №160/919/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Озерянської С.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін в письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу № 160/919/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -
09.01.2024 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, що виразилась у відмові виплатити суму пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, а також допомоги на поховання; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області виплатити позивачу суму пенсії, що належала ОСОБА_2 і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, за період з 13.03.2023 по місяць його смерті включно ІНФОРМАЦІЯ_1 ; допомогу на поховання ОСОБА_2 , в розмірі двомісячної пенсії, яку він мав отримувати на момент смерті.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.07.2023 року №160/9802/23 позов її сина ОСОБА_2 задоволено та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та нарахувати йому пенсію за віком відповідно до вимог до ч. 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня звернення із заявою, тобто із 13.03.2023 року, зарахувавши до його пільгового стажу (постанова № 202) періоди роботи з 23.09.94 р. по 03.01.95 р., з 19.07.96 р. по 27.09.96 р. та з 17.07.2019 року по 29.04.2021 року. Вказане рішення набрало законної сили 29.08.2023 року. Однак її син помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач зазначає, що її син набув статусу пенсіонера з 13.03.2023 року та вона, як особа, яка здійснила його поховання має право на отримання допомоги на поховання в розмірі двомісячної пенсії. У зв`язку з чим, позивач звернулась із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про виплату суми пенсії, що належала її сину та залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, а також допомоги на поховання. Відповідач листом від 13.12.2023 року відмовив у задоволенні її заяви, зазначивши, що рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.07.2023 вступило у законну силу після смерті її сина, а тому не підлягало виконанню. Позивач вважає такий висновок відповідача необґрунтованим та незаконним, у зв`язку з чим звернулась до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.01.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 160/919/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. Розглядати справу вирішено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд встановив наступне.
Позивач є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.07.2023 року № 160/9802/23 позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені повністю, визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 21.03.2023 року № 52 про відмову в призначенні пенсії, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та нарахувати ОСОБА_2 пенсію за віком відповідно до вимог до ч. 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня звернення із заявою, тобто із 13.03.2023 року, зарахувавши до його пільгового стажу (постанова № 202) періоди роботи з 23.09.94 р. по 03.01.95 р., з 19.07.96 р. по 27.09.96 р. та з 17.07.2019 року по 29.04.2021 року, стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три),60 коп.

Даним рішенням суду було визнано право ОСОБА_2 на пенсію за віком відповідно до вимог до ч. 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 13.03.2023 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, про що зроблено відповідний актовий запис № 1560 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 11.08.2023 року.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.07.2023 року № 160/9802/23 набрало законної сили 29.08.2023 року.

Оскільки рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.07.2023 року № 160/9802/23 набрало законної сили 29.08.2023 року після смерті ОСОБА_2 , воно залишилось відповідачем без виконання.

10.11.2023 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про виплату суми пенсії, що належала її сину та залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, за період з 13.03.2023 по місяць його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 та виплату допомоги на поховання її сина, який з 13.03.2023 набув статусу пенсіонера, в розмірі двомісячної пенсії, яку він мав отримувати на момент смерті.

Листом №62748-50302/Д-01/8-0400/23 від 13.12.2023 року відповідач повідомив позивача, що згідно статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сиди, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Статтею 25 Цивільного кодексу України визначено, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Оскільки рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.07.2023 по справі № 160/9802/23 щодо призначення пенсії ОСОБА_2 набрало законної сили 29.08.2023 після його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , підстави для виконання рішення суду відсутні.

Вважаючи бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у виплаті суми пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю та допомоги на поховання протиправною, позивач звернулась до суду з цією позовною заявою.

Вирішуючи позовні вимоги по суті спору, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Питання виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера врегульовано статтею 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Так, відповідно до частин 1 та 2 статті 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині 1 цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

Згідно із частиною 3 статті 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Системний аналіз вищенаведених правових норм свідчить, що пенсійним законодавством закріплено спеціальний порядок переходу права на отримання сум недоотриманої пенсії у разі смерті пенсіонера. Так, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набуває іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що суми соціальних виплат, у даному випадку пенсії, передаються членам сім`ї спадкодавця.

При цьому, сумами пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, слід вважати і суми пенсії, які не були отримані пенсіонером за життя, внаслідок неправомірних дій органу Пенсійного фонду України, який не виконав у добровільному порядку судове рішення, що набрало законної сили, і яким пенсійний орган було зобов`язано провести нарахування та виплату підвищення до пенсії, або пенсію в цілому.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 13.12.2018 року у справі №2-а-1710/11, від 14.02.2019 року у справі №2-а-2727/11/2209, від 07.03.2019 року у справі №617/7748/12, від 08.08.2019 року у справі №127/2-а-11792/11, від 05.08.2020 року у справі № 673/393/19, від 27.08.2020 року у справі №804/536/18.

Для вказаної категорії пенсіонерів постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1) затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Порядком № 22-1, зокрема, пунктом 2.26, передбачено, що для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки з померлим пенсіонером, документ, що посвідчує особу заявника. Непрацездатними членами сім`ї, зазначеними у частині другій статті 36 Закону, подаються документи, які засвідчують, що вони перебували на утриманні померлого пенсіонера. Члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті. Для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі незвернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину.

Водночас, зі смертю особи, незалежно від її статусу, пов`язаний інститут спадкування, що регламентується, головним чином, нормами цивільного права.

Згідно зі статтею 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтями 1218, 1219 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) право на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Зміст частини третьої статті 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" узгоджується зі змістом статті 1227 Цивільного кодексу України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Таким чином, у контексті спірних правовідносин, які виникли у цій справі, суд зазначає, що особливість пенсійних (публічно-правових) відносин у сфері соціального захисту між конкретною особою та Пенсійним фондом України полягає в тому, що вони нерозривно пов`язані з особою пенсіонера, а відтак після смерті цієї особи зобов`язання Пенсійного фонду України, за загальним правилом, не можуть бути об`єктом спадкування та виплат на майбутнє його спадкоємцям.

Водночас, недоотримана, у зв`язку зі смертю пенсіонера, сума пенсії, на яку він мав право, виплачується, зокрема, в порядку Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Вказані положення зазначеного закону дають змогу дійти висновку, що виплата суми пенсії, яка не була одержана за життя пенсіонера, за загальним правилом, здійснюється у позасудовому порядку (добровільно) органами Пенсійного фонду України членам сім`ї, особам, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, особам, що знаходилися на його утриманні, які звернулися із відповідною заявою протягом 6 місяців з дня смерті пенсіонера.

У разі відсутності членів сім`ї або в разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в межах цього строку суми пенсій, призначених, зокрема, за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», можуть входити до складу спадщини.

Сума пенсії, яка не була одержана за життя пенсіонера охоплює собою всю суму заборгованості Пенсійного фонду України, у тому числі, кошти, які нараховані на виконання рішення суду, але невиплачені.

За обставинами даної справи слідує, що на користь ОСОБА_2 ухвалено рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.07.2023 року № 160/9802/23, яким було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та нарахувати ОСОБА_2 пенсію за віком відповідно до вимог до ч. 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня звернення із заявою, тобто із 13.03.2023 року.

У зв`язку із смертю ОСОБА_2 , його матір ОСОБА_1 10.11.2023 року звернулась до відповідача із заявою про виплату недоотриманої пенсії та допомоги на поховання.

Однак, листом №62748-50302/Д-01/8-0400/23 від 13.12.2023 року відповідач повідомив позивача, що оскільки рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.07.2023 по справі № 160/9802/23 щодо призначення пенсії ОСОБА_2 набрало законної сили 29.08.2023 після його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , підстави для виконання рішення суду відсутні.

В свою чергу, виходячи з аналізу вищезазначених судом правових норм, суми пенсії, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Предметом спадкування можуть бути лише конкретні суми виплат, які належали спадкодавцеві за життя і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю.

Разом з тим, предметом спору у справі №160/9802/23 було право позивача на пенсію за віком відповідно до вимог до ч. 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 13.03.2023 року. Однак, до смерті позивача 11.08.2023 року призначення пенсії здійснено не було, оскільки рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.07.2023 року № 160/9802/23, набуло законної сили 28.08.2023 року.

Відтак, суд звертає увагу, що сума пенсії, яка не була нарахована пенсіонеру, не може вважатися недоодержаною сумою пенсії і не підлягає виплаті в порядку статті 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та не входить до складу спадщини.

Про те, що предметом спадкування можуть бути лише конкретні суми виплат, які належали спадкодавцеві за життя і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю підтверджується усталеною правовою позицією, що висловлена Верховним Судом у постановах від 14 травня 2021 року у справі N 1.380.2019.002606, від 05 липня 2021 року у справі N 2-а-2691/2009, від 15 червня 2022 року у справі №640/5942/21.

У зв`язку з чим, суд приходить до висновку позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про виплату допомоги на поховання, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 53 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у разі смерті пенсіонера особам, які здійснили його поховання, виплачується допомога на поховання пенсіонера в розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті.

Відповідно до пункту 5.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", що затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (далі Порядок № 22-1), особа, яка звертається по допомогу на поховання, подає до органу, що призначає пенсію, документ, що посвідчує особу заявника, заяву про виплату допомоги на поховання (додаток 7), свідоцтво про смерть та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання (додаток 14 до Інструкції з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24 липня 2008 року № 1269/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25 липня 2008 року за № 691/15382) або довідку про смерть пенсіонера. У разі реєстрації смерті за межами України подається свідоцтво про смерть або інший документ, що підтверджує факт смерті, виданий компетентним органом іноземної держави.

Відповідно до пункту 1 Порядку № 22-1, заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр)

Відповідно до пункту 2.26 Порядку № 22-1, непрацездатними членами сім`ї, зазначеними у частині другій статті 36 Закону, подаються документи, які засвідчують, що вони перебували на утриманні померлого пенсіонера.

Аналіз наведених норм дає підстави стверджувати, що допомога на поховання, передбачена статтею 53 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" надається у разі смерті пенсіонера особам, які здійснили його поховання, в розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті.

В даному випадку, сину позивача не було призначено пенсію, враховуючи те, що рішення суду, яким визнано право на отримання пенсії, набуло законної сили після смерті ОСОБА_2 , відповідно останній не набув статусу пенсіонера в розумінні Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та не може вважатись пенсіонером, у разі смерті якого особам, які здійснили його поховання, виплачується допомога на поховання.

За наведених обставин, у відповідача були відсутні підстави для виплати позивачу допомоги на поховання її сина.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Оскільки, за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, судовий збір не підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 242-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська