Справа № 580/319/24
Суддя: Василь ГАВРИЛЮК
Дата ухвалення: 2024-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року справа № 580/319/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправним та скасування наказу,

встановив:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) подав позов до Черкаського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі МТЦК, відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ начальника Черкаського ОМТЦК та СП Черкаської області щодо призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації та направлення для проходження військової служби до Військової частини НОМЕР_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірний наказ є протиправним, адже в положенні про територіальні центи комплектування та соціальної підтримки йде мова про комплектування військовослужбовцями особового складу таких територіальних центрів, а не складу Збройних Сил України, а Закон України Про військовий обов`язок і військову службу та Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України не надають правову підставу для такого комплектування і жодним чином не стосуються комплектування Збройних Сил України.

Ухвалою від 15.01.2024 суддя Черкаського окружного адміністративного суду прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у адміністративній справі, вирішив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

07.02.2024 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить суд у задоволенні позову відмовити, зазначивши, що відповідно до статті 22 Закону № 3543-ХІІ призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки. Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Враховуючи вищевказане, позивач призваний на військову службу за мобілізацією відповідно до вимог чинного законодавства.

Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розпочато через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Суд встановив, відповідно до відомостей військового квитка серії НОМЕР_2 на підставі Указу Президента України № 65-2022 позивач 09.08.2022 призваний у Збройні Сили України по мобілізації.

Наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо призову на військову службу під час мобілізації та направлення для проходження військової служби до Військової частини НОМЕР_1 позивач вважає протиправним, а тому за захистом своїх прав, свобод та інтересів звернувся до суду з цим позовом.

Під час вирішення спору по суті суд зазначає, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Згідно ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до ст. 2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 № 2232-XII (далі Закон №2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період є видом військової служби (ч. 6 ст. 2 Закон № 2232-XII).

Статтею 1 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію від 21.10.1993 № 3543-ХІІ (далі Закон № 3543-ХІІ) визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Аналіз вказаних положень вказує, що з моменту оголошення рішення про мобілізацію чи з моменту введення воєнного стану в Україні у громадян України виникає конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 затверджено Указ Президента України Про введення воєнного стану в Україні № 64/2022 від 24.02.2022.

В подальшому Законом № 2105-IX від 03.03.2022 затверджено Указ Президента України Про загальну мобілізацію № 65/2022 від 24.02.2022.

Таким чином, у зв`язку із введенням на території України правового режиму воєнного стану та прийняття рішення про мобілізацію, у громадян України, зокрема позивача, виник конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Відповідно до статті 22 Закону № 3543-ХІ призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

У силу пункту 12 цього Положення керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки має право, зокрема, видавати у межах своїх повноважень накази та розпорядження.

Аналіз вказаних положень вказує, що призов громадян на військову службу під час мобілізації здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки на підставі статті 22 Закону № 3543-ХІ та Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154.

З урахуванням зазначеного, суд вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що його призов на військову службу по мобілізації відповідач здійснив з порушенням повноважень.

Посилання позивача, що ТЦК надано повноваження із комплектування виключно особового складу ТЦК, а не Збройних Сил України, суд вважає необґрунтованими, оскільки вони суперечать вищевказаним приписам статті 22 Закону № 3543-ХІ та Положення № 154.

Суд також враховує інші аргументи сторін, зазначені у заявах по суті справи, однак зауважує, що встановлені судом обставини є самостійними та достатніми підставами для прийняття рішення по суті спору.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, у задоволенні яких належить відмовити.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

1) позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 );

2) відповідач Черкаський об`єднаний міський територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (18008, м. Черкаси, вул. Хоменка, 19, ).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 14.03.2024.

Суддя Василь ГАВРИЛЮК