Справа № 120/12932/23
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

14 березня 2024 р. Справа № 120/12932/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Поліщук І.М., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю прийнятих відповідачем податкових повідомлень-рішень №2-0228, №2-0228 та №2-0228 від 26.10.2022.

Ухвалою від 04.09.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечив щодо задоволення даного позову, посилаючись на обґрунтованість податкових повідомлень-рішень №2-0228, №2-0228 та №2-0228 від 26.10.2022.

Суд, ознайомившись з поясненнями представників сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що позивачу на праві приватної власності належать земельні ділянки з кадастровими номерами :04:001:0056, :04:002:0018, :04:001:0200, що підтверджується державними актами на право власності.

В подальшому, дані земельні ділянки були передані позивачем в оренду ФГ "Нова Україна" відповідно до договорів оренди від 30.12.2020 та від 26.10.2020.

26.10.2022 Головним управлінням ДПС у Вінницькій області винесено податкові повідомлення-рішення, якими позивачу визначено податкове зобов`язання з земельного податку з фізичних осіб за 2022 рік, а саме:

- №2-0228 в сумі 14438,41 грн. за земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0056;

- №2-0228 в сумі 59478,26 грн. за земельну ділянку з кадастровим номером :04:002:0018;

- №2-0228 в сумі 8667,32 грн. за земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0200.

Разом із тим, на думку позивача, відповідні податкові повідомлення-рішення є протиправними, оскільки вона не була користувачем земельних ділянок кадастровими номерами :04:001:0056, :04:002:0018, :04:001:0200, а тому, вважає, що відповідачем протиправно покладено на неї обов`язок зі сплати земельного податку з фізичних осіб.

Наведені вище обставини зумовили звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Так, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються нормами Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Відповідно до п. 269.1 ст. 269 ПК України (в редакції Закону №1914-IX від 30.11.2021), платниками плати за землю є: платники земельного податку (п.п. 269.1.1) та платники орендної плати - землекористувачі (орендарі) земельних ділянок державної та комунальної власності на умовах оренди (п.п. 269.1.2).

В свою чергу, платниками земельного податку є:

- власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) (п.п. 269.1.1.1 ст. 269 ПК України);

- землекористувачі, яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності на правах постійного користування (п.п. 269.1.1.2 ст. 269 ПК України).

Згідно із положеннями ст. 270 ПК України (в редакції Закону № 1914-IX від 30.11.2021), об`єктами оподаткування платою за землю є: об`єкти оподаткування земельним податком (п.п. 270.1.1) та об`єкти оподаткування орендною платою - земельні ділянки державної та комунальної власності, надані в користування на умовах оренди (п.п. 270.1.2).

Натомість, об`єкти оподаткування земельним податком:

- земельні ділянки, які перебувають у власності (п.п. 270.1.1.1 ст. 270 ПК України);

- земельні частки (паї), які перебувають у власності (п.п. 270.1.1.2 ст. 270 ПК України);

- земельні ділянки державної та комунальної власності, які перебувають у володінні на праві постійного користування (п.п. 270.1.1.3 ст. 270 ПК України).

Із наведеного вище слідує, що платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) (п.п. 269.1.1.1 ст. 269 ПК України), чи/або землекористувачі, яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності на правах постійного користування (п.п. 269.1.1.2 ст. 269 ПК України).

В даному ж випадку, як уже було встановлено судом вище, позивачу на праві приватної власності належать земельні ділянки з кадастровими номерами :04:001:0056, :04:002:0018, :04:001:0200, що підтверджується державними актами на право власності.

Таким чином, позивач у відповідності до положень п.п. 269.1.1.1 ст. 269 ПК України є платником земельного податку, як власник спірних земельних ділянок.

Поряд із цим, обґрунтовуючи протиправність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, позивач зазначила, що земельні ділянки, які перебувають в неї у власності, фактично використовуються ФГ "Нова України", на підставі укладених договорів оренди земельних ділянок. З огляду на викладене, позивач наголошує на тому, що землекористувачем в даному випадку є саме ФГ "Нова України", адже вона належним чином оформила передачу відповідних земельних ділянок.

Надаючи оцінку даним твердженням позивача, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, дійсно, положеннями п. 269.1 ПК України, в редакції, чинній станом на 24.11.2021, було передбачено, що платниками земельного податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) (п.п. 269.1.1) та землекористувачі (п.п. 269.1.2).

Разом із тим, Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень" №1914-IX від 30.11.2021 (набрав чинності з 01.01.2022) пункт 269.1 ПК України викладено в наступній редакції:

"269.1. Платниками плати за землю є:

269.1.1. платники земельного податку:

269.1.1.1. власники земельних ділянок, земельних часток (паїв);

269.1.1.2. землекористувачі, яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності на правах постійного користування;

269.1.2. платники орендної плати - землекористувачі (орендарі) земельних ділянок державної та комунальної власності на умовах оренди""

Відповідна редакція пункту 269.1 ПК України процитована судом вище.

Таким чином, починаючи з 01.01.2022 платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі, яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності на правах постійного користування.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що факт передачі позивачем земельних ділянок, які перебувають у її приватній власності, в оренду ФГ "Нова Україна" не змінює наявний у неї статус платника земельного податку.

Суд наголошує, що платниками земельного податку є лише землекористувачі, яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності на правах постійного користування.

В даному ж випадку, ФГ "Нова України" є користувачем земельних ділянок, які перебувають у приватній власності фізичної особи та не відносяться до земель державної та комунальної власності.

Із наведеного слідує, що ФГ "Нова Україна" за користування спірними земельними ділянками сплачує позивачу, як орендодавцю, орендну плату, тоді як у позивача наявний обов`язок зі сплати земельного податку за наявні у її власності земельні ділянки.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем цілком обґрунтовано нарахований позивачу земельний податок за наявні у її власності земельні ділянки з кадастровими номерами :04:001:0056, :04:002:0018, :04:001:0200.

Відповідні обставини вказують про обґрунтованість прийнятих відповідачем податкових повідомлень-рішень №2-0228, №2-0228 та №2-0228 від 26.10.2022.

За приписами вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, про відсутність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

Враховуючи положення статті 139 КАС України, підстав для відшкодування позивачу витрат зі сплати судового збору не має.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, код ЄДРПОУ ВП 44069150)

Повний текст рішення складено 14.03.2024.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна