Справа № 750/9488/22
Суддя: Оксененко Олег Миколайович
Дата ухвалення: 2024-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 750/9488/22 Суддя (судді) першої інстанції: Требух Н.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,

суддів: Аліменка В.О.,

Мельничука В.П.,

При секретарі: Долинської Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду міста Чернігова від 05 січня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про відновлення пенсійних прав, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду міста Чернігова з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м.Чернігова, в якому просив: визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі міста Чернігова протиправними та зобов`язання перевести його на пенсію по інвалідності 3 групи згідно з Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 квітня 2011 року визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі міста Чернігова щодо відмови у переведенні пенсії ОСОБА_1 на пенсію відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними. Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м.Чернігова перевести згідно поданої 19.01.2011 заяви пенсію ОСОБА_1 на державну і додаткову пенсію по інвалідності 3 групи згідно Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та здійснити перерахунок пенсії, виходячи з розміру 6 мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, враховуючи розмір мінімальної пенсії за віком, встановленого частини першої ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за відрахуванням вже сплачених сум.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.10.2011 постанова Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 квітня 2011 року залишена без змін.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.11.2022 за заявою ОСОБА_1 встановлено судовий контроль за виконанням постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 01.04.2011 року та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області протягом 30 днів з дня отримання цієї ухвали подати до суду звіт про виконання постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 01.04.2011.

У свою чергу, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області надало звіт про виконання постанови Деснянського районного суду м.Чернігова від 01.04.2011.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Чернігова від 07.08.2023, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.10.2023, визнано поданий Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області 15.06.2023 року звіт про виконання постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 01.04.2011 року в справі № 2-а/2506/2755/11 таким, що не підтверджує виконання судового рішення в повному обсязі.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області протягом 30 днів з дня отримання цієї ухвали подати до Деснянського районного суду м. Чернігова звіт про виконання постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 01.04.2011 у справі №2-а/2506/2755/11.

19 вересня 2023 року позивач звернувся до суду із клопотанням, в якому просив накласти штраф на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області та встановити судовий контроль за виконанням вказаного судового рішення в частині здійснення розрахунку заборгованості з 19.01.2011 по 31.12.2017 шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області подати звіт про його виконання.

Зазначена заява вмотивована тим, що на даний час вказана постанова суду не виконана у повному обсязі, оскільки перерахунок пенсії здійснений не в повній мірі та не у відповідності до судового рішення, грошові кошти йому не виплачені.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Чернігова від 05 січня 2024 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про накладення штрафу на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області - відмовлено.

Прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про виконання постанови Деснянського районного суду міста Чернігова від 01 квітня 2011 року у справі № 2-а/2506/2755/11 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про відновлення пенсійних прав.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Чернігівській області новий строк для надання звіту про виконання рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 01 квітня 2011 року по справі №2-а/2506/2755/11 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області подати звіт до Деснянського районного суду міста Чернігова про виконання рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 01 квітня 2011 року по справі №2-а/2506/2755/11 в повному обсязі у строк, що не перевищує тридцяти днів з дня отримання даної постанови.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскільки станом на 07.09.2023 року ухвала Деснянського районного суду міста Чернігова від 07.08.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Чернігівській області не була виконана, черговий звіт про виконання постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 01.04.2011 у справі №2-а/2506/2755/11 - не подано, вказане слугувало підставою для звернення з відповідним клопотанням до суду.

На думку апелянта, на виконання постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 квітня 2011 року по справі №2-а/2506/2755/11 відповідачем було здійснено тільки частковий перерахунок пенсії з 19.01.2011 по 22.07.2011 і виплату часткової заборгованості у розмірі 14 420,94 грн., що свідчить про виконання судового рішення у не повному обсязі, та як наслідок - необхідність задоволення його заяви про встановлення судового контролю.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем зазначено про те, що вся сума заборгованості за період з 19.01.2011 по 22.07.2011 у розмірі 14 420, 94 грн була виплачена у повному обсязі, що повністю спростовує висновок позивача про невиконання та невиплату заборгованості зі сторони пенсійного фонду.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 квітня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.10.2011, визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі міста Чернігова щодо відмови у переведенні пенсії ОСОБА_1 на пенсію відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними. Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м.Чернігова перевести згідно поданої 19.01.2011 заяви пенсію ОСОБА_1 на державну і додаткову пенсію по інвалідності 3 групи згідно Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та здійснити перерахунок пенсії, виходячи з розміру 6 мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, враховуючи розмір мінімальної пенсії за віком, встановленого частини першої ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за відрахуванням вже сплачених сум.

На виконання вищезазначених рішень відповідачем подано звіт про виконання постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 01.04.2011 року в справі № 2-а/2506/2755/11.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Чернігова від 07.08.2023, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.10.2023, визнано поданий Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області 15.06.2023 року звіт про виконання постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 01.04.2011 року в справі № 2-а/2506/2755/11 таким, що не підтверджує виконання судового рішення в повному обсязі.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області протягом 30 днів з дня отримання цієї ухвали подати до Деснянського районного суду м. Чернігова звіт про виконання постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 01.04.2011 у справі №2-а/2506/2755/11.

Під час прийняття вказаних рішень, суди виходили з того, що на виконання судового рішення відповідачем 28.01.2013 позивача переведено на пенсію по ІІІ групі інвалідності, та здійснено позивачу перерахунок пенсії, при цьому доплата пенсії за період з 19.01.2011 по 22.07.2011 склала 14420 грн 94 коп, втім вказані кошти не виплачені позивачу.

У подальшому, позивач звернувся до суду із клопотанням, в якому просив накласти штраф на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області та встановити судовий контроль за виконанням вказаного судового рішення в частині здійснення розрахунку заборгованості з 19.01.2011 по 31.12.2017 шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області подати звіт про його виконання.

Приймаючи до уваги вказаний звіт, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки 19.12.2023 пенсійним фондом надано звіт про виконання рішення суду та квитанцію на виплату позивачу 14420 грн. 94 коп, вказане свідчить про відсутність підстав для накладення штрафу та встановлення строку про надання звіту про виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами положень статей 129 та 129-1 Конституції України обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частин другої та третьої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Крім того, статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

У силу вимог статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.

Таким чином, такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звернув увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, пов`язані з невиконанням судового рішення в цій справі.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 у справі «Горнсбі проти Греції» Суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.

Як свідчать матеріали справи, постанова Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 квітня 2011 року набрала законної сили 20.10.2011.

З вказаного рішення вбачається, що пенсійний фонд повинен був перевести згідно поданої 19.01.2011 заяви пенсію ОСОБА_1 на державну і додаткову пенсію по інвалідності 3 групи згідно Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та здійснити перерахунок пенсії, виходячи з розміру 6 мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, враховуючи розмір мінімальної пенсії за віком, встановленого частини першої ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за відрахуванням вже сплачених сум.

У свою чергу, відповідач з дня набрання вказаного законної сили, зобов`язаний був виконати вказане рішення суду.

При цьому, Конституційний Суд України у Рішенні від 30.06.2009 №16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

З матеріалів справи вбачається, що 19.12.2023 Головне управління Пенсійного Фонду України в Чернігівській області надало звіт про виконання рішення суду та квитанцію на виплату позивачу 14420 грн. 94 коп.

У вказаному звіті відповідач зазначив, що вказана постанова від 01.04.2011 у справі №2-а/2506/2755/11 виконана та сплата коштів у розмірі 14420 грн 94 коп. виплачена позивачу, про що свідчить відповідна квитанція від 19.12.2023 (а.с. 168-169 Том 3).

У той же час, колегія суддів враховує, що під час вирішення питання про наявність підстав для встановлення судового контролю, суд має надати правову оцінку доводам позивача, зокрема, щодо невиконання відповідачем - суб`єктом владних повноважень рішення суду, яке набрало законної сили.

Враховуючи, що матеріали справи містять докази переведення 28.01.2013 позивача на пенсію по ІІІ групі інвалідності, та здійснення позивачу перерахунку пенсії, та виплати доплати пенсії за період з 19.01.2011 по 22.07.2011 у розмірі 14420 грн 94 коп., колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем виконано постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 квітня 2011 року.

Неприйняття судом поданого позивачем звіту створить неоднозначну ситуацію, за наявності якої на відповідача як суб`єкта владних повноважень у даній справі буде покладено обов`язок виконати не лише рішення суду щодо переведення на державну і додаткову пенсію по інвалідності 3 групи згідно Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», здійснення перерахунку пенсії та проведення відповідних виплат за відрахуванням вже сплачених сум, що і було здійснено згідно протоколу №770026 від 28.01.2023 та квитанції від 19.12.2023, а і стягнення заборгованості на користь позивача, як вважає позивач - у сумі 250 998, 40 грн, що не були предметом дослідження у даній справі та не були спірними на час виникнення правовідносин.

З огляду на вказане, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для прийняття звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про виконання постанови Деснянського районного суду міста Чернігова від 01 квітня 2011 року в справі № 2-а/2506/2755/11.

При цьому, колегія суддів враховує, що подання 19 вересня 2023 року до суду клопотання про накладення штрафу на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області та встановлення судового контролю за виконанням вказаного судового рішення є передчасним з огляду на не набрання законної сили ухвали Деснянського районного суду міста Чернігова від 07.08.2023, якою визнано поданий Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області 15.06.2023 року звіт про виконання постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 01.04.2011 року в справі № 2-а/2506/2755/11 таким, що не підтверджує виконання судового рішення в повному обсязі.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують докази, досліджені та перевірені в суді першої інстанції та не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 229, 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду міста Чернігова від 05 січня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді В.О. Аліменко

В.П. Мельничук