Справа № 200/13227/21
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2024-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року справа №200/13227/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Котовської Тетяни Олександрівни, що діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 31 січня 2024 року у справі № 200/13227/21 (головуючий І інстанції Галатіна О.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, управління Державної Казначейської служби України у м. Слов`янськ Донецької області про дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, управління Державної Казначейської служби України у м. Слов`янськ Донецької області про дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 02 червня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії з 01 березня 2016 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити ОСОБА_1 нарахування та виплати пенсії з 01 березня 2016 року та виплатити заборгованість, яка утворилася з 01 березня 2016 року.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 1000 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Виконавчі листи по справі видано 08 липня 2022 року.

06 лютого 2023 року відкрито виконавче провадження № 70934464.

15.08.2023 представник позивача звернулася до суду першої інстанції з заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення у справі № 200/13227/21 (а.с.21-29, т.2), в задоволенні якої відмовлено ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2023 року (а.с.94-95, т.2)

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2023 року апеляційна скарга представника позивача Котовської Т.О. на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2023 року у справі № 200/13227/21 задоволена частково.

Ухвала Донецького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2023 року у справі № 200/13227/21 скасована.

Заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення у справі № 200/13227/21 задоволена частково.

Встановлено судовий контроль за виконанням рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02.06.2022 у справі № 200/13227/21.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подати до Донецького окружного адміністративного суду звіт про повне виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02.06.2022 у справі № 200/13227/21 у місячний строк з дня отримання копії цієї постанови.

В подальшому, ухвалами Донецького окружного адміністративного суду від 14.12.2023, від 29.01.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зобов`язувалося судом подати до Донецького окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення суду від 02 червня 2022 року у справі № 200/13227/21 в строк до 01.02.2024 та до 01.04.2024 відповідно.

29 січня 2024 року представник позивача звернулася з заявою про накладення штрафу на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за невиконання рішення суду.

В обґрунтування заяви зазначила, що рішення суду у справі № 200/13227/21 в частині виплати заборгованості, не виконано відповідачем протягом тривалого часу без поважних причин.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 31 січня 2024 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про накладення штрафу на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Не погодившись з ухвалою представник позивача звернулася з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, прийняти постанову, якою накласти на керівника ГУ ПФУ в Донецькій області штраф за невиконання судового рішення.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Рішення суду, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання, а невиконання такого рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Проте, суд першої інстанції не прийняв до уваги, що відповідачем рішення суду від 02.06.2022 не виконано в повному обсязі, не подано звіт про повне виконання рішення у справі № 200/13227/21.

Сторони про дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2023 року встановлено судовий контроль за виконанням рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02.06.2022 у справі № 200/13227/21.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подати до Донецького окружного адміністративного суду звіт про повне виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02.06.2022 у справі № 200/13227/21 у місячний строк з дня отримання копії цієї постанови. (а.с.49-51, т.3)

13.12.2023 ГУ ПФУ в Донецькій області надано звіт про виконання рішення у справі № 200/13227/21.

Звіт свідчить, що, виходячи з розрахунку виділених сум на всіх отримувачів, Головним управлінням проведена виплата заборгованості ОСОБА_1 за рішенням суду, а саме: - протягом 2023 року відповідно до Порядку № 1165 проведено виплату коштів на погашення заборгованості в межах бюджетних призначень в липні 2023 року - в розмірі 557,32 грн, у вересні 2023 року - 2093,00 грн, у жовтні 2023 року - 1303,00 грн, у листопаді 2023 року - 4,10 грн та у грудні 2023 року - 0,62 грн. Означені суми розраховані автоматизованим способом пропорційно обсягу виділених з державного бюджету коштів та кількості отримувачів, що відповідає вимогам абзацу третього пункту 4 Порядку № 1165.

На теперішній час залишок невиплаченої доплати, нарахованої на виконання рішення суду становить 123 524,95 грн.

Поряд із цим, Головним управлінням щомісячно до Пенсійного фонду України спрямовуються звернення з проханням виділити кошти на проведення передбачених у поточному бюджетному році розрахунків (листи від 31.01.2023 № 0500-0504-5/10051, від 03.04.2023 № 0500-0504-5/26682, від 02.05.2023 № 0500-0504-5/35543, від 12.06.2023 № 0500-0504-5/49622, від 04.08.2023 № 0500-0504-5/66301, від 13.10.2023 № 0500-0504-5/87525, від 20.11.2023 № 0500-0504-5/99087, від 29.11.2023 № 0500-0502-5/102582).

У відповідях на зазначені запити ПФУ повідомив, що виплату коштів, нарахованих на виконання рішень суду в т.ч. й за рішенням суду по ОСОБА_1 , буде здійснено з урахуванням бюджетних призначень на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.

Відповідач зазначив, що виділення коштів з державного бюджету на фінансування відповідної бюджетної програми не залежить від ГУ ПФУ в Донецькій області (а.с.55-92, т.3).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2023 року зобов`язано Головне управління ПФУ в Донецькій області подати до суду звіт про виконання рішення у справі № 200/13227/21 до 01 лютого 2024 року (а.с.93-95, т.3).

Ухвала мотивована тим, що рішення у справі № 200/13227/21 не виконано у повному обсязі, тому відсутні підстави для прийняття звіту про його виконання, наданого Головним управлінням ПФУ в Донецькій області.

26.01.2024 відповідачем подано звіт про виконання рішення у справі № 200/13227/21, в якому зазначено, що на теперішній час залишок невиплаченої доплати, нарахованої на виконання рішення суду становить 123 524,95 грн.

Відповідачем здійснюються всі залежні від нього заходи для виплати позивачу цієї заборгованості: до ПФУ щомісячно спрямовуються звернення про виділення коштів на проведення розрахунків.

Крім того, виплати за рішеннями суду в 2024 році будуть визначені в бюджеті ПФУ на 2024 рік, який згідно з пп. 1-1 п. 14 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України, затверджується КМУ в місячний строк після набрання чинності законом про державний бюджет України на відповідний рік. (а.с.96-114, т.3)

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року зобов`язано Головне управління ПФУ в Донецькій області подати до суду звіт про виконання рішення у справі № 200/13227/21 до 01 квітня 2024 року (а.с.115-117, т.3) в зв`язку з неповним виконанням боржником судового рішення.

29.01.2024 представник позивача звернулася до суду з заявою про накладення штрафу на керівника ГУ ПФУ в Донецькій області в порядку ч. 2 ст. 382 КАС України, посилаючи на тривале невиконання відповідачем судового рішення без поважних причин (а.с.118-120,т.3).

Суд першої інстанції, відмовляючи в накладенні на боржника штрафу за невиконання рішення, виходив з того, що відповідачем здійснено часткове виконання рішення суду в межах наданих законом повноважень, проте виплатити заборгованість на виконання рішення у повному обсязі відповідач не має повноважень, оскільки не є розпорядником бюджетних коштів, хоча щомісячно надсилає запити до ПФУ на бюджетне фінансування заборгованості за судовими рішеннями. Тобто, рішення не виконано відповідачем через незалежні від нього обставини.

Оцінка суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Положеннями частини другої статті 14 КАС України також передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться в статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтями 14, 370 КАС України.

Колегія суддів зазначає, що судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-Позивача.

З аналізу зазначених норм законодавства слідує, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.

Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Слід зазначити, що головна мета судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах полягає, насамперед, у реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується винесенням судового рішення, а також передбачає його виконання.

Кожний судовий процес повинен завершуватися реалізацією судового рішення у спірних правовідносинах між його сторонами.

Тому після вирішення публічно-правового спору і набрання судовим рішенням законної сили суд продовжує відігравати активну роль у реалізації сторонами прав та законних інтересів, з приводу захисту яких він ухвалив судове рішення.

В основу ефективності правосуддя покладається здійснення судом належного контролю за виконанням судового рішення, оскільки головною метою судового рішення є ефективність у поновленні порушених прав та свобод особи.

Відповідно до частин першої та другої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постанові від 23 квітня 2020 року у справі № 560/523/19 зазначив, що переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи.

Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо. Такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, вирішуючи питання про накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу, - повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Відповідно до пунктів 1, 2 Положення про Пенсійний фонду України, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 23.07.2014 № 280 (далі Положення) Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Згідно з підпунктом четвертим пункту 4 Положення Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань розробляє проект бюджету Пенсійного фонду України та подає його Міністрові соціальної політики для внесення в установленому порядку на розгляд Кабінетові Міністрів України, здійснює ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення, здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг відповідно до закону, забезпечує своєчасне та у повному обсязі фінансування виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат і соціальних послуг, які згідно із законодавством проводяться за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством, складає звіт про виконання бюджету Пенсійного фонду України.

На підставі пункту 1 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого, Постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2, зареєстровано в Мінюсті України 15 січня 2015 за № 40/26485 (далі Положення № 28-2) головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головне управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Фонд).

Підпунктом 2 пункту 4 Положення № 28-2 Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань планує у відповідному регіоні доходи та видатки коштів Фонду, у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду.

Згідно частини сьомої статті 20 Бюджетного кодексу України за бюджетними програмами, здійснення заходів за якими потребує нормативно-правового визначення механізму використання бюджетних коштів, головні розпорядники коштів державного бюджету розробляють проекти порядків використання коштів державного бюджету (в тому числі за бюджетними програмами, вперше визначеними законом про Державний бюджет України) та забезпечують їх затвердження протягом 30 днів з дня набрання чинності законом про Державний бюджет України. За рішенням Кабінету Міністрів України (у формі протокольного рішення) порядки використання коштів державного бюджету затверджуються Кабінетом Міністрів України або головним розпорядником коштів державного бюджету за погодженням з Міністерством фінансів України. Про затвердження таких порядків інформується Комітет Верховної Ради України з питань бюджету.

Абзацом третім підпункту 2 пункту 22 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України встановлено, що в умовах воєнного стану або для здійснення згідно із законом заходів загальної мобілізації Кабінет Міністрів України може приймати рішення щодо порядку застосування і розмірів державних соціальних стандартів та гарантій, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевих бюджетів та фондів загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 листопада 2021 року № 1165 затверджено Порядок виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території ( далі Порядок № 1165).

Відповідно до абзацу другого пункту 1 Порядку № 1165 пенсійні виплати за минулий період, у тому числі нараховані на виконання рішень суду, що набрали законної сили, проводяться отримувачам за окремою програмою, передбаченою в бюджеті Пенсійного фонду України на відповідну мету, за рахунок коштів державного бюджету України на відповідний рік.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 1165 облік сум пенсійних виплат за минулий період ведеться територіальними органами Пенсійного фонду України, в яких особи перебувають на обліку як одержувачі пенсій, в базах даних одержувачів пенсій (електронних пенсійних справах) на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України про відновлення виплати пенсій (…) та у cформованому на їх підставі переліку отримувачів виплат за минулий період (далі - перелік отримувачів).

На підставі пункту 4 Порядку № 1165 пенсійні виплати за минулий період згідно з цим Порядком проводяться щомісяця отримувачам, яких включено до переліку станом на 1 січня відповідного року. На забезпечення пенсійних виплат за минулий період щомісяця спрямовується частина бюджетних призначень, передбачених абзацом другим пункту 1 цього Порядку, відповідно до бюджетного розпису.

Розмір пенсійної виплати за минулий період отримувачам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, визначається в сумі, що відповідає розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому здійснюється пенсійна виплата за минулий період, але не може бути більшим від належної до виплати отримувачу суми, що обліковується в переліку отримувачів.

У разі недостатності бюджетних призначень для забезпечення пенсійної виплати за минулий період у розмірі, передбаченому абзацом другим цього пункту, виплата проводиться в сумі, що визначається пропорційно виділеним на пенсійні виплати за минулий період бюджетним призначенням, але не більшій належної до виплати суми, що обліковується в переліку отримувачів.

Згідно статті 116 Бюджетного кодексу України порушенням бюджетного законодавства визнається порушення учасником бюджетного процесу встановлених цим Кодексом чи іншим бюджетним законодавством норм щодо складання, розгляду, затвердження, внесення змін, виконання бюджету та звітування про його виконання, а саме взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України; здійснення видатків бюджету без встановлених бюджетних призначень або з їх перевищенням всупереч цьому Кодексу чи закону про Державний бюджет України.

Системний аналіз вищезазначених нормативно-правових актів свідчить, що Головне управління ПФУ в Донецькій області на виконання судового рішення в межах своїх повноважень зобов`язано здійснити розрахунок заборгованості та надіслати запит про фінансування цієї заборгованості до розпорядника бюджетних коштів Пенсійний фонд України.

Зазначені дії відповідачем виконані.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем надано до суду першої інстанції звіти та докази про виконання рішення у справі № 200/13227/21, в якому зазначено про здійснення всіх заходів, які знаходяться в межах повноважень ГУ ПФУ в Донецькій області, на виконання судового рішення, а саме: визначена сума заборгованості за рішенням (залишок) в розмірі 123 525,57 грн, надсилаються щомісячні запити до ПФУ про здійснення фінансування на виплату цієї суми, суму заборгованості внесена до реєстру рішень, отримано відповідь від ПФУ на запит про фінансування виплати пенсії, здійснюються виплати позивачу в межах отриманих бюджетних призначень.

Головним управлінням проведена виплата заборгованості ОСОБА_1 за рішенням суду, а саме: - протягом 2023 року відповідно до Порядку № 1165 проведено виплату коштів на погашення заборгованості в межах бюджетних призначень в липні 2023 року - в розмірі 557,32 грн, у вересні 2023 року - 2093,00 грн, у жовтні 2023 року - 1303,00 грн, у листопаді 2023 року - 4,10 грн та у грудні 2023 року - 0,62 грн. Означені суми були розраховані пропорційно обсягу виділених з державного бюджету коштів та кількості отримувачів, що відповідає вимогам абзацу третього пункту 4 Порядку № 1165.

З врахуванням встановлених обставин та на підставі аналізу вищезазначених норм права, суд зазначає, що невиконання судового рішення позивачем в повному обсязі в частині невиплати заборгованісті по пенсії минулих періодів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Таким чином, відповідачем в межах повноважень виконуються всі заходи, направлені на повне виконання судового рішення, однак останнє не виконано з незалежних від відповідача причин, оскільки подальше виконання залежить від фінансування, що унеможливлює накладення на керівника територіального управління Пенсійного фонду України штрафу за невиконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 червня 2022 року у справі № 200/13227/21.

Отже, з боку відповідача відсутні ознаки умисної протиправної поведінки, яка б свідчила про ухилення від виконання судового рішення.

Виплата суми пенсії позивачу за минулий період, яка нарахована відповідачем на виконання судового рішення, не здійснена з незалежних від головного управління обставин.

Враховуючи, що Головним управління ПФУ в Донецькій області в межах повноважень здійснено конкретні заходи, спрямовані на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02.06.2022 у справі № 200/13227/21 колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для накладення на керівника Управління штрафу за невиконання судового рішення.

За таких обставин є правильним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви представника позивача.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для їх задоволення та скасування ухвали суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Котовської Тетяни Олександрівни, що діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 31 січня 2024 року у справі № 200/13227/21 залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 31 січня 2024 року у справі № 200/13227/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 18 березня 2024 року.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення в порядку, визначеному ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 18 березня 2024 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв