Справа № 308/1904/24
Суддя: Голяна О. В.
Дата ухвалення: 2024-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/1904/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючої судді Голяни О.В., за участю секретаря судового засідання Маняка В.В., позивача ОСОБА_1 , його представника адвоката Андрейчука О.М., представника відповідача Олексія В.В., розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді адміністративний позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Андрейчук Олександр Михайлович, до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Андрейчук О.М., в заявленому адміністративному позові просить суд скасувати постанову серії БАД №591407 від 22.10.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП та ч.2 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 3400,00 гривень.

Позивач вважає, що вказана постанова не відповідає обставинам справи та вимогам закону, так як правил дорожнього руху він не порушував, з 24.02.2024 року покинув територію України і 22.10.2023 року, тобто на момент винесення оскаржуваної постанови, перебував в Угорщині. При складанні адміністративних матеріалів поліцейськими невірно встановлено особу порушника, яким являється рідний брат позивача - ОСОБА_2 .

Необхідність поновлення пропущеного процесуального строку звернення до суду з цим позовом обґрунтовує тим, що про існування оскаржуваної постанови позивач дізнався 18.01.2024 під час ознайомлення його представника з матеріалами справи № 308/21507/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП /протокол серії ААД №341697 від 22.10.2023 року/.

15.02.2024 року через підсистему «Електронний суд» відповідачем Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області подано до суду відзив на позовну заяву, зміст якого зводиться до того, що працівник поліції діяв у межах наданих повноважень та ним було виявлено правопорушення, вчинене ОСОБА_1 , внаслідок чого було складено постанову серії БАД №591407 від 22.10.2023 року та притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП та ч.2 ст.126 КУпАП. Твердження представника позивача, що правопорушення у вказаній справі вчинено рідним братом позивача, і підпис в постанові не його, не підтверджується жодними належними, допустимими та законними доказами. Просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заяви ( клопотання) учасників справи.

02.02.2024 року представником позивача адвокатом Андрейчуком О.М. подано до суду заяву, в якій просить суд замінити первинного відповідача відділ поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області на належного Головне управління Національної поліції в Закарпатській області.

12.02.2024 року через підсистему «Електронний суд» представником відповідачем Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області Олексій В.В. подано до суду заяву про відкладення розгляду справи.

15.02.2024 року через підсистему «Електронний суд» представником відповідачем Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області Олексій В.В. подано до суду про залишення позову без розгляду у зв`язку з тим, що позивач ОСОБА_1 , який отримав копію оскаржуваної постанови 22.10.2023 року, пропустив процесуальний строк звернення до суду з адміністративним позовом.

12.03.2024 через підсистему «Електронний суд» представником позивача адвокатом Андрейчуком О.М. подано до суду заперечення проти заяви відповідача про залишення адміністративного позову без розгляду, а 13.03.2024 клопотання про приєднання в якості доказу поважності причин пропуску процесуального строку копію скріншоту з додатку «Дія».

15.03.2024 представниками обох сторін подано до суду заяву про розгляд справи у відсутності представників сторін.

Інші процесуальні дії у справі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.01.2024 року вказану справу передано на розгляд судді Голяні О.В.

01.02.2023 року ухвалою суду відкрито провадження по справі, постановлено проводити розгляд справи з врахуванням особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій, бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності (стаття 286 КАС), які встановлені параграфом 2 Глави 11 КАС.

05.02.2024 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області замінено неналежного відповідача у адміністративній справі №308/1904/24 відділ поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області на належного відповідача - Головне управління Національної поліції в Закарпатській області.

Судом в визнано явку позивача ОСОБА_1 в судове засідання обов`язковою.

Щодо клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду та клопотання відповідача про залишення позову без розгляду

В силу приписів частини 2 статті 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Пропуск строку, передбаченого статтею 286 КАС України, не є безумовною підставою для повернення позовної заяви або залишення адміністративного позову без розгляду, оскільки, за наявності поважних причин його пропуску, такий строк може бути поновлено.

Причини пропуску строку звернення до адміністративного суду можуть бути визнані судом поважними лише якщо відповідні обставини виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, безпосередньо унеможливлюють або ускладнюють можливість подання позову у визначений законом строк, виникли протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими доказами.

Поважними причинами визнаються обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Оцінюючи доводи позивача про поважність причин пропуску строку звернення до суду, суд вказує, що матеріалами справи не підтверджується факт отримання позивачем оскаржуваної постанови раніше, ніж ним заявлено, а саме 18.01.2024, що підтверджує наявність поважних причин пропуску строку звернення з позовною заявою.

Так, предметом адміністративного позову є скасування постанови серії БАД №591407 від 22.10.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП та ч.2 ст.126 КУпАП, а підставою позову є вчинення правопорушення особою, відмінною від позивача.

З огляду на підставу позову суд вважає, що матеріалами справи не підтверджується факт отримання позивачем оскаржуваної постанови раніше, ніж заявлено позивачем, а саме 18.01.2024.

Суд звертає увагу на те, що з наданих позивачем доказів встановлюється, що 09.11.2023 адвокат Андрейчуку О.М. звертався з адвокатським запитом до ГУНП в Закарпатський області, в рамках якого просив надати йому копію постанови серії БАД №591407 від 22.10.2023 року, однак ГУНП в Закарпатський області листом № 13752/106/25/1-2023 від 23.11.2023 відмовило адвокату в наданні запитуваної постанови через те, що така за вих. № 13464/106/25/1-2023 від 15.11.2023 скерована до Ужгородського відділу ДВС Південно західного міжрегіонального Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) для примусового виконання.

На клопотанні адвоката Андрейчука О.М. від 15.01.2023 про надання дозволу на ознайомлення з матеріалами справи № 308/21507/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, що адресоване судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Хамник М.М., наявна резолюція судді «До виконання 16.02.2024».

Враховуючи все викладене вище, суд приходить до переконання, що позивачем пропущено процесуальний строк звернення з даним позовом до суду з поважних причин, а тому такий підлягає поновленню, а клопотання відповідача про залишення адміністративного позову без розгляду залишенню без задоволення.

Пояснення сторін в судовому засіданні

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що 22.10.2023, тобто на момент складання оскаржуваної постанови, на території України не перебував, а знаходився в Угорщині, куди виїхав з України 24.02.2022. Особою, яка допустила порушення правил дорожнього руху і яка пред`явила працівникам поліції документи на його ім`я, являється його рідний брат ОСОБА_2 .

Представник позивача адвокат Андрейчуком О.М. просив суд задовільнити позов та скасувати постанову серії БАД №591407 від 22.10.2023 року, так як ОСОБА_1 правопорушення не вчиняв, на території України в момент скоєння правопорушення був відсутній.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Закарпатській області Олексій В.В. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав, наведених у відзиві.

Обставини, встановлені судом.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАД №591407 від 22.10.2023 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121 КУпАП та ч.2 ст.126 КУпАП, яке на підставі ч.2 ст.36 КУпАП об`єднано та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400,00 гривень.

Виходячи із змісту оскаржуваної постанови, особою, яка її винесла, було встановлено, що 22.10.2023 року о 18 год. 55 хв. в с. Баранинці по вул. Гагаріна, біля буд.91 водій ОСОБА_1 здійснив рух у темну пору доби на мотоциклі «Honda VPF800», н.з. НОМЕР_1 , у якого не горіли фари в режимі ближнього світла та порушив вимоги.11.31,43,31.6 б ПДР України, а також не мав права керувати транспортним засобом, чим порушив вимоги п.2.1.а ПДР України.

Відповідно до відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України №91-61550/23-вих від 13.12.2023 року встановлено, що 24.02.2022 року о 08 год. 20 хв. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перетнув державний кордон України на напрямку «Виїзд» через пункт пропуску Чоп (Страж).

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису встановлено, що особа правопорушника візуально не схожа на позивача ОСОБА_1 ; працівниками поліції особа правопорушника не встановлювалася.

Оцінка Суду.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Дані положення кореспондуються в статті 8 Закону України «Про національну поліцію» від 2 липня 2015 року№ 580-VIII.

Так, в даній справі на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення в матеріалах справи наявна копія оскаржуваної постанови та диск із відеозаписом.

З іншої сторони, в спростування своєї вини ОСОБА_1 надав заперечувальні пояснення, як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В свою чергу згідно із статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В даних правовідносинах вимагається доведення відповідачем того, що ОСОБА_1 23.10.2023 здійснював керування мотоциклом «Honda VPF800», н.з. НОМЕР_1 .

Зі сторони обвинувачення, так і зі сторони захисту, в підтвердження та спростування винуватості ОСОБА_1 надано дві «групи доказів».

Суд знаходить, що за обставинами справи копія постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не може бути визнана належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою вона не є самостійним беззаперечним доказом, являє собою рішення про притягнення до адміністративної відповідальності і обставини викладені в ній повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Із переглянутого відеозапису судом встановлено, що мотоциклом «Honda VPF800», н.з. НОМЕР_1 , керувала особа, візуально не схожа по позивача ОСОБА_1 . При розгляді адміністративних матеріалів поліцейськими не було встановлено особу, яка притягається до відповідальності.

Інформацією Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України стверджено, 24.02.2022 року о 08 год. 20 хв. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перетнув державний кордон України на напрямку «Виїзд» через пункт пропуску Чоп (Страж). Відомості про в`їзд особи на територію України в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Далі суд звертає увагу на те, що для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

На можливість застосування принципу презумпції невинуватості у справах про адміністративні правопорушення звернув увагу Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 «справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» (пункт 4).

Тому в силу дії вказаного конституційного принципу всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Названі обставини не дають змоги суду однозначно оцінити дії ОСОБА_1 як такі, що містять склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121 КУпАП та ч.2 ст.126 КУпАП .

Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Таким чином, на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що вказана постанова підлягає скасуванню.

Розподіл судових витрат

Відповідно до статті 139 КАС підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа витрати по сплаті судового збору.

За змістом частини першої статті 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною першою статті 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини третьої статті 4 Закону №3674-VІ за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, сплачується судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В той же час, частиною п`ятою статті 4 Закону № 3674 передбачено, що розмір судового збору, який підлягає стягненню у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на даний час складає 605,60 грн.

При цьому, у вищевказаній постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №543/775/17 висловлено правовий висновок про те, що «З огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб».

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 5 ст. 242 КАС).

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня 2024 року складав 3028,00 грн.

Таким чином, за вимогу про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивач мав сплатити 605,60 грн., а тому сплачений судовий збір у розмірі 605,60 грн. слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 , а решту сплаченого судового збору повернути останньому.

З цих підстав, керуючись статями 1-3,77,241-246,268-271,286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №8165980 від 18.11.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та ч.2 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету сплачений судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Закарпатській області, місцезнаходження: 88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Ференца Ракоці, 13 .

Суддя О.В. ГОЛЯНА