Справа № 380/21495/23
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2024-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2024 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мричко Н.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

встановив:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 (далі позивач) до Головного управління ДПС у Львівській області , місцезнаходження: 79026, м. Львів, вул. Стрийська, 35 (далі - ГУ ДПС у Львівській області, відповідач), в якій позивач просив:

- визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 17.03.2023 року № 0-1310 якими ОСОБА_1 визначено зобов`язання за платежем "Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, код бюджетної класифікації 18010300" за 2022 рік в сумі 6688,50 грн.

Ухвалою від 18.09.2023 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу на праві власності належить нежитлове приміщення загальною площею 343,00 кв. м за адресою: АДРЕСА_2 , яке відповідно до його технічних характеристик є конторою. Відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000 будівлі контори віднесено до групи 122 "Будівлі офісні" (підгрупа 1220.9 "Будівлі для конторських та адміністративних цілей"). Згідно з рішенням Новокалинівської міської Львівської області від 27.05.2021 №854 «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на 2022рік» встановлено, що для класифікації будівель і споруд за кодом 1220.9 "Будівлі для конторських та адміністративних цілей" застосовується ставка податку за 1 кв.м для фізичних осіб 0,150% розміру мінімальної заробітної плати. З огляду на викладене, сума податку на нерухоме майно позивача повинна становити 3344,25 грн, а не як визначив відповідач в оскаржувану податковому повідомленні-рішенні 6688,50 грн. З огляду на наведене вважає податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Львівській області від 17.03.2023 року № 0-1310 протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечив. Відзив обґрунтований тим, що позивачем не надано документів, які б підтверджували його право власності з урахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення об`єкта нерухомості згідно з ДК 018-2000. У зв`язку з відсутністю в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно інформації про технічні характеристики нежитлової нерухомості, належної на праві власності нежитлового приміщення загальною площею 343,00 м2 за адресою: АДРЕСА_2 , ГУ ДПС у Львівській області проведено розрахунок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на підставі рішення Новокалинівської міської ради Львіської області від 27.05.2018 №854, яким ставку податку для вказаного вище об`єкта нерухомості, визначено 0,3% розміру мінімальної заробітної плати. За таких обставин, вважає відсутніми підстави для скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши матеріали справи на підтвердження й спростування заявлених вимог в їх сукупності, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив таке.

Відповідно до інформаційної довідки № 314048405 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, сформованої 02.11.2022, у позивача на праві приватної власності перебуває нежитлова будівля загальною площею 343,0 кв. м за адресою: АДРЕСА_2 .

17.03.2023 ГУ ДПС у Львівській області прийняло податкове повідомлення-рішення №0-1310, яким визначило позивачу суму податкового зобов`язання за 2022 рік за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, у розмірі 6688,50 грн.

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся з цим позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Виходячи із положень статей 10 та 265 ПК України податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який є складовою податку на майно, належить до місцевих податків.

Згідно з підпунктом 12.1.2 пункту 12.1 статті 12 ПК України Верховна Рада України встановлює на території України загальнодержавні податки та збори і визначає перелік місцевих податків та зборів, установлення яких належить до компетенції сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад.

За змістом підпунктів 12.3.1-12.3.4 пункту 12.1 статті 12 ПК України встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному вказаним Кодексом. При прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов`язково визначаються об`єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов`язкові елементи, визначенні статтею 7 вказаного Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII такого Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору. Копія прийнятого рішення про встановлення місцевих податків чи зборів або про внесення змін до них надсилається в електронному вигляді у десятиденний строк з дня прийняття до контролюючого органу, в якому перебувають на обліку платники відповідних місцевих податків та зборів, але не пізніше 1 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін до них. Рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Підпунктом 12.3.5 пункту 12.1 статті 12 ПК України передбачено, що у разі якщо сільська, селищна, міська рада або рада об`єднаних територіальних громад, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів, що є обов`язковими згідно з нормами ПК України, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм вказаного Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок, а плата за землю справляється із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування плати за землю.

Згідно з пунктом 12.5 статті 12 ПК України офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 зазначеної статті.

Підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

За змістом підпунктів 266.2.1, 266.3.1 статті 266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка, базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Підпунктом 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України передбачено, що база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Відповідно до підпункту 14.1.129-1 пункту 14.1 статті 14 ПК України об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду. У нежитловій нерухомості виділяють:

а) будівлі готельні - готелі, мотелі, кемпінги, пансіонати, ресторани та бари, туристичні бази, гірські притулки, табори для відпочинку, будинки відпочинку;

б) будівлі офісні - будівлі фінансового обслуговування, адміністративно-побутові будівлі, будівлі для конторських та адміністративних цілей;

в) будівлі торговельні - торгові центри, універмаги, магазини, криті ринки, павільйони та зали для ярмарків, станції технічного обслуговування автомобілів, їдальні, кафе, закусочні, бази та склади підприємств торгівлі й громадського харчування, будівлі підприємств побутового обслуговування;

г) гаражі - гаражі (наземні й підземні) та криті автомобільні стоянки;

ґ) будівлі промислові та склади;

д) будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки);

е) господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо;

є) інші будівлі.

Ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування (підпункт 266.5.1. пункту 266.5 статті 266 ПК України).

Спірним питанням у цій справі є правомірність застосування відповідачем ставки податку (0,3% розміру мінімальної заробітної плати за 1 кв. метр) згідно з рішенням Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області від 27.05.2021 № 854 "Про встановлення ставок та пільг зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земелної ділянки на 2022 рік".

Суд становив, що 09.01.2023 Львівський окружний адміністративний суд ухваливу справі №380/13451/22 рішення, згідно з яким позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Львівській області від 24.04.2020 №0-1310, від 03.06.2021 №0-1310, від 02.09.2022 №1-1310, згідно з якими ОСОБА_1 визначено зобов`язання за платежем "Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, код бюджетної класифікації 18010300" за 2019-2021 роки - задовольнив повністю. Вказаним рішенням суд встановив факт наявності у ОСОБА_1 на праві приватної власності нежитлової будівлі - контори, загальною площею 343,0 кв. м за адресою: АДРЕСА_2 (https://reestr.court.gov.ua/Review/108483430).

Вказана обставина щодо належності позивачу на праві приватної власності нежитлової будівлі контори, за адресою: АДРЕСА_2 , є преюдиційною, а тому у відповідності до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) не підлягає доказуванню.

Згідно з Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженим Наказом Держстандарту України від 17.08.2000 № 507 (далі Класифікатор), клас за кодом 1220.9 включає "Будівлі для конторських та адміністративних цілей інші".

Таким чином, належну позивачу на праві приватної власності нежитлову будівлю контору слід відносити до класу 1220.9 "Будівлі для конторських та адміністративних цілей інші".

Рішенням Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області №854 від 27.05.2021 "Про встановлення ставок та пільг зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2022 рік" встановлено, що ставка податку для класу 1220.9 "Будівлі для конторських та адміністративних цілей інші" для фізичних осіб за 1 кв.м становить 0,150% від розміру мінімальної заробітної плати.

Таким чином, відповідач при визначені ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки щодо нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 343 кв. м, повинен був застосувати ставку податку визначену для класу 1220.9 "Будівлі для конторських та адміністративних цілей інші"- 0,150% від розміру мінімальної заробітної плати, а не 0,3% від розміру мінімальної заробітної плати за 1 кв. метр.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про невідповідність критеріям правомірності рішень суб`єктів владних повноважень, викладеним у частині другій статті 2 КАС України податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Львівській області від 17.03.2023 року № 0-1310 згідно з яким позивачу визначено зобов`язання за платежем "Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, код бюджетної класифікації 18010300" за 2022 рік в сумі 6688,50 грн, а тому таке є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до статті 139 КАС України з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 1073,60 грн, сплачений згідно з платіжною інструкцією від 07.09.2023 № 0.0..1.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-76, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 17.03.2023 року № 0-1310.

Стягнути з Головного управління ДПС у Львівській області (, місцезнаходження: 79003, м. Львів, вул.Стрийська, 35) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Мричко Н.І.