Справа № 140/1308/23
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2024-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 рокуЛьвівСправа № 140/1308/23 пров. № А/857/25230/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Хобор Р.Б.,

з участю секретаря судового засідання - Василюк В.Б.,

а також сторін (їх представників):

від позивача не з`явився;

від відповідача - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 19.06.2023р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській обл. про визнання бездіяльності протиправною; зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення, надбавки за виконання службових обов`язків в нічний час, щомісячної премії як частини грошового забезпечення, додатковї доплати, одноразової допомоги при звільненні (суддя суду І інстанції: Димарчук Т.М., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 19.06.2023р., м.Луцьк; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: не зазначена),-

В С Т А Н О В И В:

28.01.2023р. (згідно з відбитком календарного штемпеля на поштовому відправленні) позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому, із урахуванням поданої під час розгляду справи заяви про уточнення позовних вимог, просив:

визнати протиправною бездіяльність щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період проходження служби з 07.11.2015р. по 31.10.2017р., зобов`язати відповідача Головне управління /ГУ/ Національної поліції /НП/ у Волинській обл. нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період проходження служби з 07.11.2015р. по 31.10.2017р.;

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу надбавки поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час за період з 07.11.2015р. по 01.01.2022р., зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити грошове забезпечення за службу (роботу) в нічний час за період з 07.11.2015р. по 01.01.2022р. в розмірі денного грошового забезпечення за відпрацьовані періоди та доплати у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час, з урахуванням податку з доходів фізичних осіб /ПДФО/ та військового збору;

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати частини грошового забезпечення за період з липня 2021 року по 11.07.2022р., зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити частину грошового забезпечення - щомісячну премію в розмірі 100 %, що складає 8819 грн. 98 коп. в місяць за період з липня 2021 року по 11.07.2022р., з врахуванням раніше виплачених сум;

визнати протиправною бездіяльність щодо ненарахування та невиплати позивачу частини грошового забезпечення (додаткової доплати згідно постанови КМ України № 375) за період з березня 2020 року по червень 2020 року включно, з лютого 2021 року по липень 2022 року включно в розмірі 50 %, зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити частину грошового забезпечення (додаткову доплату згідно постанови КМ України № 375) в розмірі 50 % за період з березня 2020 року по червень 2020 року включно, з лютого 2021 року по липень 2022 року включно, з врахуванням раніше виплачених сум;

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати частини грошового забезпечення (додаткової доплати згідно постанови КМ України № 168) за червень 2022 року в повному обсязі, зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити частину грошового забезпечення (додаткову доплату згідно постанови КМ України № 168) в розмірі 30000 грн. за червень 2022 року, з врахуванням раніше виплачених сум;

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати частини грошового забезпечення (додаткової доплати згідно постанови КМ України № 168) в повному обсязі за період з березня 2022 року по квітень 2022 року включно, зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу частину грошового забезпечення (додаткову доплату згідно постанови КМ України № 168) в розмірі до 100000 грн. щомісячно за березень, квітень 2022 року з врахуванням раніше виплачених сум;

визнати протиправною бездіяльність щодо ненарахування та невиплати позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні в повному обсязі, зобов`язання нарахувати та виплатити на користь позивача одноразову грошову допомогу при звільненні в сумі 110249 грн. 86 коп., врахувавши премію в розмірі 100 відсотків, що складає 8819 грн. 98 коп., з врахуванням раніше виплачених сум (Т.1, а.с.1-13, 50-65).

Згідно ухвали суду від 17.04.2023р. вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в судове засідання за наявними матеріалами (Т.1, а.с.185-186).

Відповідно до рішення Волинського окружного адміністративного суду від 19.06.2023р. заявлений позов задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність ГУ НП у Волинській обл. щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період проходження служби з 07.11.2015р. по 31.10.2017р.; зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період проходження служби з 07.11.2015р. по 31.10.2017р.; визнано протиправною бездіяльність ГУ НП у Волинській обл. щодо невиплати позивачу доплати за службу в нічний час за період з 07.11.2015р. по 01.01.2022р. та зобов`язано нарахувати та виплатити ОСОБА_1 доплату за службу в нічний час за період з 07.11.2015р. по 01.01.2022р.; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено (Т.1, а.с.236-244).

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31.10.2023р. апеляційну скаргу ГУ НП у Волинській обл. на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 19.06.2023р. в адміністративній справі № 140/1308/23 залишено без задоволення, а вказане рішення суду без змін (Т.2, а.с.28-30).

Після завершення апеляційного розгляду справи на адресу апеляційного суду надійшла апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 , який в поданій апеляційній скарзі, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що у своїй сукупності призвело до помилкового вирішення спору, просить суд апеляційної інстанції частково скасувати рішення суду та в цій частині прийняти нову постанову, якою заявлений позов задовольнити (Т.2, а.с.34-39).

В обґрунтування заявлених апеляційних вимог покликається на те, що суд першої інстанції помилково провів розгляд справи в спрощеному порядку без повідомлення (виклику) сторін, хоча позивачем заявлялося клопотання про розгляд справи в судовому засіданні. Звідси, судом порушені вимоги ч.5 ст.262 КАС України.

Окрім цього, при задоволенні позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування та невиплати надбавки поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час за період з 07.11.2015р. по 01.01.2022р., зобов`язання нарахувати та виплатити грошове забезпечення за службу (роботу) в нічний час за період з 07.11.2015р. по 01.01.2022р. в розмірі денного грошового забезпечення за відпрацьовані періоди та доплати у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час, з урахуванням ПДФО та військового збору, судом не досліджено докази про несення служби у нічний час в певні дати. Відповідно судом не зафіксовано факту несення позивачем служби у нічний час у визначені позивачем дні і не зобов`язано ГУ НП у Волинській обл. врахувати ці дати несення служби при нарахуванні та виплаті грошового забезпечення за службу в нічний час.

При відмові у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування та невиплати частини грошового забезпечення за період з липня 2021 року по 11.07.2022р., зобов`язання нарахувати та виплатити частину грошового забезпечення - щомісячну премію в розмірі 100 %, що складає 8819 грн. 98 коп. в місяць за період з липня 2021 року по 11.07.2022р., з врахуванням раніше виплачених сум, судом не враховано тої обставини, що щомісячна премія, як частина грошового забезпечення, виступає тією складовою, за допомогою якої поліцейським забезпечується належне грошове забезпечення.

Судом не враховано того, що посада інспектора ГРПП передбачає безпосередній контакт з населенням під час несення служби в силу посадових обов`язків. Робочий тиждень складав 40 годин робочого часу або несення служби в цілодобовому режимі доба через три. Підстави для зменшення доплати з 50 % до 44 % відповідачем не визначені.

В разі задоволення позовної вимоги про нарахування і виплату щомісячної премії в розмірі 100 % відповідно автоматично підлягає до задоволення позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування та невиплати одноразової грошової допомоги при звільненні в повному обсязі та зобов`язання нарахувати та виплатити на користь позивача одноразову грошову допомогу при звільненні в сумі 110249 грн. 86 коп., врахувавши премію в розмірі 100 відсотків, що складає 8819 грн. 98 коп., з врахуванням раніше виплачених сум.

Розгляд справи в суді апеляційної інстанції проводиться із дотриманням правил, визначених ст.323 КАС України.

Ухвалою апеляційного суду від 01.03.2024р. витребовувано з ініціативи апеляційного суду додаткові докази по справі та призначено за клопотанням позивача розгляд справи в судовому засіданні із викликом сторін (їх представників) (Т.2, а.с.58-63).

Відповідачем ГУ НП у Волинській обл. скеровано до апеляційного суду додаткові пояснення на апеляційну скаргу, в якому останній вважає її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Також останнім представлені витребовувані судом додаткові докази по справи (Т.2, а.с.74-82).

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалося. Також в порядку ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Також колегія суддів ухвалила відхилити клопотання представника апелянта, що надійшло до апеляційного суду 12.03.2024р. (Т.2, а.с.139), про відкладення апеляційного розгляду справи через зайнятість адвоката в іншому судовому засіданні за безпідставністю, оскільки сторони були завчасно повідомлені про час та місце апеляційного розгляду справи (07.03.2024р. Т.2, а.с.72); до клопотання не долучено достовірних доказів участі представника позивача в іншому судовому засіданні; водночас сам позивач не був позбавлений можливості особистої явки до апеляційного суду.

Додатково колегія суддів враховує, що відповідно до ч.5 ст.44 КАС України учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки суду, а й учасників справи.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989р. у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Він не буде відповідальним за відкладення, викликані станом його здоров`я, оскільки вони пов`язані з форс-мажорними обставинами.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Із змісту позовної заяви слідує, що позивачем заявлено сукупність позовних вимог, що пов`язані із проходженням служби в органах Національної поліції, та включають в себе вирішення питань про правомірності нарахування та виплату на користь позивача:

індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015р. по 31.10.2017р.;

надбавки поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, за період з 07.11.2015р. по 01.01.2022р.

щомісячної премії, як частини грошового забезпечення, за період з 01.07.2021р. по 11.07.2022р. включно;

додаткової доплати згідно постанови КМ України № 375 від 29.04.2020р. за період з 01.03.2020р. по 30.06.2020р., з 01.02.2021р. по 31.07.2022р.;

додаткової доплати згідно постанови КМ України № 168 від 28.02.2022р. за період з березня по квітень 2022 року та за червень 2022 року;

одноразової грошової допомоги при звільненні з органів поліції.

Як встановлено під час судового розгляду, позивач ОСОБА_1 до 11.07.2022р. проходив службу на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції ВПД № 1 сел. Іваничі Володимир-Волинського РВП ГУ НП у Волинській обл.

Наказом ГУ НП у Волинській обл. № 257 о/с від 08.07.2022р. капітана поліції ОСОБА_1 , інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності № 1 (сел. Іваничі) Володимир-Волинського районного відділу поліції ГУ НП у Волинській обл. звільнено зі служби в поліції за п.7 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням), з 11.07.2022р. (Т.1, а.с.16).

Після отримання 30.10.2022р. розрахункових листів позивач дізнався, що йому за час проходження служби за період з 07.11.2015р. по 11.07.2022р. всупереч п.11 розділу II Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам, вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затв. наказом МВС України № 260 від 06.04.2016р., пп.3 п.5 постанови Кабінету Міністрів /КМ/ України № 988 від 11.11.2015р. «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» не нараховано (або нараховано неповно) і не виплачено різні види грошового забезпечення, а саме: індексацію грошового забезпечення; надбавку поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час; додаткову доплату згідно з постановою КМ України № 375 від 29.04.2020р.; доплату згідно з постановою КМ України № 168 від 29.02.2022р., одноразову грошову допомогу при звільненні.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із роз`ясненнями, які наведені в п.13.1 постанови Пленуму ВАС України № 7 від 20.05.2013р. «Про судове рішення в адміністративній справі», у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Рішення суду першої інстанції в частині, що не оскаржена особою, яка подала апеляційну скаргу, не може бути скасовано або змінено апеляційним судом (п.13.2 цієї постанови).

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції не оскаржується в частині вимог, які стосуються нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015р. по 31.10.2017р., додаткової доплати згідно постанови КМ України № 168 від 28.02.2022р. за період з березня по квітень 2022 року та за червень 2022 року (апеляційна скарга не містить будь-яких доводів апелянта в цій частині), тому в цій частині судове рішення не переглядається судом апеляційної інстанції.

Стосовно решти позовних вимог колегія суддів враховує наступне.

Вирішуючи позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування та невиплати надбавки поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час за період з 07.11.2015р. по 01.01.2022р., зобов`язання нарахувати та виплатити грошове забезпечення за службу (роботу) в нічний час за період з 07.11.2015р. по 01.01.2022р. в розмірі денного грошового забезпечення за відпрацьовані періоди та доплати у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час, з урахуванням ПДФО та військового збору, суд першої інстанції встановив, що згідно довідки начальника Володимирського районного відділу поліції ГУ НП у Волинській області «Про залучення в наряди ОСОБА_1 » у період з 03.02.2021р. по 09.07.2022р. позивач неодноразово перебував у добових нарядах відповідно до Книг служби нарядів відділу поліцейської діяльності (сел. Іваничі) Володимирського району відділу поліції ГУ НП у Волинській обл. (Т.1, а.с.75).

Вказана інформація підтверджується також листом Володимирського РВС ГУ НП у Волинській обл. № 2381/52/01-2023 від 08.02.2023р., відповідно до якої позивач залучався у добові наряди до несення служби з охорони Нововолинської філії ПАТ «Волиньобленерго» (Т.1, а.с.77-79).

В свою чергу, позивач навів в уточненій позовній заяві графік несення служби в добових нарядах (Т.1, а.с.53-55), при цьому останній заявив вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу надбавки поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час за період з 07.11.2015р. по 01.01.2022р., зобов`язання нарахувати та виплатити грошове забезпечення за службу (роботу) в нічний час за період з 07.11.2015р. по 01.01.2022р. в розмірі денного грошового забезпечення за відпрацьовані періоди та доплати у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час, з урахуванням ПДФО та військового збору.

Рішенням суду розглядувана позовна вимога задоволена, при цьому суд повністю погодився з позицією позивача щодо наявності у нього права на нарахування та виплату доплати за службу в нічний час за період з 07.11.2015р. по 01.01.2022р., відповідно визнав позовні вимоги в цій частині обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Апелянт вважає, що судом помилково не зафіксовано несення позивачем служби у нічний час у визначені позивачем дні і не зобов`язано ГУ НП у Волинській обл. врахувати ці дати несення служби при нарахуванні та виплаті грошового забезпечення за службу в нічний час.

Водночас, такі доводи апелянта колегія суддів відхиляє, оскільки:

по-перше, в своїх позовних вимогах ОСОБА_1 не визначив конкретні спірні дати, що можуть впливати на правильність обчислення суми спірної доплати;

по-друге, під час розгляду справи відповідач взагалі заперечував право позивача на отримання такої доплати, оскільки довідка обліку несення позивачем служби в нічний час за спірний період не надходила;

по-третє, неврахування певних періодів несення служби під час виконання рішення суду (обрахунку і виплати спірної надбавки) ґрунтується на припущеннях позивача, а відтак не може покладатися в основу задоволення вимог.

На час судового розгляду спірні доплати не нараховані і не виплачені позивачу, а тому визначення їх конкретного розміру, неправильності обрахунку тощо є передчасними вимогами. Судовому захисту підлягають лише порушені права; захист права на майбутнє законодавством не передбачений.

За таких обставин колегія суддів не убачає правових підстав для скасування чи зміни рішення суду в цій частині.

Щодо вимог позивача, які стосуються щомісячної премії, як частини грошового забезпечення, за період з 01.07.2021р. по 11.07.2022р. включно, колегія суддів керується наступним.

Правовідносини, пов`язані з проходженням та звільненням з публічної служби в органах поліції, з виплатою грошового забезпечення поліцейських регулюються приписами Закону України № 580-VIII від 02.07.2015р. «Про Національну поліцію», постановою КМ України № 988 від 11.11.2015р. «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», наказом МВС України № 260 від 06.04.2016р. «Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання» (всі перераховані акти в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин).

Відповідно до ст.94 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

За поліцейськими, які тимчасово проходять службу за межами України, зберігається виплата грошового забезпечення в національній валюті та виплачується винагорода в іноземній валюті за нормами і в порядку, що визначаються Кабінетом Міністрів України.

Поліцейські, відряджені до інших органів державної влади, установ, організацій та прикомандировані відповідно до цього Закону, отримують грошове забезпечення, враховуючи посадовий оклад за посадою, яку вони займають в органі, установі чи організації, до якої вони відряджені, а також інші види грошового забезпечення, визначені цим Законом.

Грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Статтею 60 цього Закону встановлено, що проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з п.1 постанови КМ України № 988 від 11.11.2015р. «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення..

Керівникам органів, закладів та установ Національної поліції в межах затверджених для них асигнувань на грошове забезпечення надано право здійснювати преміювання поліцейських відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби (пп.2 п.4 цієї постанови).

Відповідно до п.2 вказаної постанови порядок виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затверджується Міністерством внутрішніх справ.

Наказом МВС України № 260 від 06.04.2016р. затверджені Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання.

Згідно з п.3 розділу І вказаного Порядку грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.

До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення виплачується поліцейським, які призначені на штатні посади (зарахованих у розпорядження) в Національній поліції, та здобувачам ЗВО.

Відповідно до вимог п.п.6, 7 розділу І цього Порядку підставою для виплати грошового забезпечення є наказ керівника (начальника) органу, закладу, установи Національної поліції (далі - орган поліції) про призначення на посаду поліцейського відповідно до номенклатури посад, наказ ректора ЗВО про зарахування на навчання або наказ про зарахування в розпорядження відповідного органу поліції та встановлення конкретного розміру окладів, надбавок, доплат.

Грошове забезпечення поліцейським виплачується за місцем проходження служби виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисом органу поліції на грошове забезпечення.

Грошове забезпечення курсантам, ад`юнктам, докторантам, слухачам із числа середнього складу поліції, а також курсантам із числа молодшого складу поліції ЗВО виплачується за місцем проходження служби (навчання) виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисом ЗВО.

В силу п.12 розділу ІІ вказаного Порядку керівники органів поліції мають право преміювати поліцейських відповідно до особливостей проходження служби та особистого внеску поліцейського в загальні результати служби з урахуванням специфіки і особливостей виконання покладених на нього завдань та в межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання Національної поліції України.

У місяці виконання дисциплінарного стягнення поліцейського премія може не встановлюватися.

Розміри премії встановлюються за рішенням керівників органів поліції відповідно до затверджених ними положень про преміювання та наявного фонду грошового забезпечення.

Рішення керівників органів поліції про преміювання оформлюється наказом, який видається до 25 числа кожного місяця, згідно із затвердженим положенням про преміювання та на підставі списків керівників структурних або відокремлених підрозділів органу поліції. Рішення керівників органів поліції про преміювання заступників керівника органу поліції, керівників структурних підрозділів та відокремлених структурних підрозділів здійснюється на підставі наказу.

Залежно від виконання показників преміювання (у тому числі успішного виконання службових обов`язків, допущення проступків, застосування до поліцейських дисциплінарного стягнення в установленому законодавством порядку), які можуть впливати на розмір премії, до наказу про преміювання за відповідний місяць можуть уноситися відповідні зміни та проводитися перерахунок премії на підставі мотивованого рапорта (звернення) керівника.

Нарахування премії проводиться у відсотках до грошового забезпечення, яке складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер).

Виплата премій поліцейським здійснюється за наказами керівників органів поліції.

Виплата премії проводиться щомісяця за поточний місяць разом з виплатою грошового забезпечення.

Наказом ГУ НП у Волинській обл. № 1320 від 23.09.2020р. затверджено Положення про преміювання поліцейських Головного управління Національної поліції України у Волинській області (Т.1, а.с.230-232).

Відповідно до п.3 цього Положення преміювання визначається за результатами служби за місяць за такими показниками: 1) неухильне дотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійність виконання своїх службових обов`язків відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) виконання заходів, передбачених планами роботи Національної поліції України, відповідного територіального органу та підпорядкованого йому структурного підрозділу; 4) виконавська дисципліна (виконання доручень Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, керівництва Міністерства внутрішніх справ, Національної поліції України та відповідного територіального органу); 5) своєчасність та якість підготовки наказів, довідкових, аналітичних та інших матеріалів, що стосуються діяльності Національної поліції України; 6) виявлення причин та умови, що сприяють учиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, ужиття в межах своєї компетенції заходів для їх усунення; 7) ужиття заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічної безпеки, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; 8) службова дисципліна.

Відповідно до п.4 вказаного Положення наказ про встановлення розміру премії поліцейським готується бухгалтерською службою спільно з підрозділом кадрового забезпечення на підставі поданих списків керівників структурних підрозділів та відділів відділень) поліції, терміном до 25-го числа місяця, за який установлюється премія. Після цього наказ подається до бухгалтерської служби органу для нарахування та виплати премії.

Залежно від виконання показників преміювання (у тому числі успішного виконання службових обов`язків, допущення проступків, застосування до поліцейських дисциплінарного стягнення в установленому законодавством порядку), які можуть впливати на розмір премії, до наказу про преміювання за відповідний місяць можуть уноситися відповідні зміни та проводитися перерахунок премії на підставі мотивованого рапорту керівника.

Окрім цього, відповідно до п.3 ч.2 ст.6 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затв. Законом України № 2337-VIII від 15.03.2018р., до поліцейських можуть застосовуватися певні види заохочень, зокрема, заохочення грошовою винагородою.

Системний аналіз наведених норм вказує на те, що поліцейський за час проходження служби може в одному періоді отримувати декілька премій: щомісячну премію, яка входить до складу щомісячного грошового забезпечення, та премію як певний вид заохочення.

У розглядуваному випадку спірне питання стосується саме щомісячної премії, яка входить до складу щомісячного грошового забезпечення.

Згідно розрахункових листів до липня 2021 року позивач отримував грошове забезпечення в сумі 12928 грн. 98 коп.; щомісячну премію позивачу нараховано в розмірі 5476 грн. 98 коп., що складало 89,934 %.

Як вважає позивач, починаючи з липня 2021 року, йому безпідставно зменшили грошове утримання в частині позбавлення щомісячної премії.

Зокрема, наказом ГУ НП у Волинській обл. № 240 о/с від 26.07.2021р. йому встановлено премію в розмірі 44,43 %; в примітках до витягу зі списку о/с ГУ НП у Волинській обл. для преміювання у липні 2021 року зазначено пропозиція керівника 50 % (Т.1, а.с.161).

В наказах ГУ НП у Волинській обл. № 289 о/с від 20.08.2021р.; № 337 о/с від 24.09.2021р.; № 392 о/с від 25.10.2021р. розмір премії зазначено 44,43 %, а пропозиція безпосереднього керівника позивача склала 50% (Т.1, а.с.162-164).

В наказі ГУ НП у Волинській обл. № 455 о/с від 25.11.2021р. зазначено розмір премії 23,395 %, а пропозиція безпосереднього керівника позивача склала 30 %.

У наказі ГУ НП у Волинській обл. № 493 о/с від 20.12.2021р. встановлено розмір премії 32,64 %, а пропозиції керівника відсутня.

В наказі ГУ НП у Волинській обл. № 29 о/с від 24.01.2022р. встановлено розмір премії 32,64 %, пропозиція керівника не зазначена.

У наказі ГУ НП у Волинській обл. № 67 о/с від 24.02.2022р. встановлено розмір премії - 60,362 %, пропозиція керівника відсутня.

В наказі ГУ НП у Волинській обл. № 105 о/с від 25.03.2022р. встановлено розмір премії 41,877 %, пропозиція керівника відсутня.

У наказі ГУ НП у Волинській обл. № 149 о/с від 22.04.2022р. встановлено розмір премії 38,802 %, пропозиція керівника відсутня.

В наказі ГУНП у Волинській обл. № 204 о/с від 24.05.2022р. встановлено розмір премії 33,47 %, пропозиція керівника відсутня.

У наказі ГУ НП у Волинській обл. № 242 о/с від 24.06.2022р. встановлено розмір премії 32,292 %, пропозиція керівника відсутня.

В наказі ГУ НП у Волинській обл. № 270 о/с від 25.07.2022р. встановлено розмір премії 31,003 %, пропозиція керівника відсутня (Т.1, а.с.165-173).

Водночас, пропозиції щодо преміювання з січня по липень 2022 року керівником відділу поліцейської діяльності № 1 сел. Іваничі Володимир-Волинського РВП ГУ НП у Волинській обл. стосувалися преміювання позивача в розмірі 100 % (Т.1, а.с.157-160).

Відповідачем не спростовані доводи позивача про неправильний обрахунок щомісячної премії, яка входила до складу його щомісячного грошового забезпечення.

Обґрунтованість визначення в наказах відповідача № 240 о/с від 26.07.2021р., № 289 о/с від 20.08.2021р.; № 337 о/с від 24.09.2021р.; № 392 о/с від 25.10.2021р., № 455 о/с від 25.11.2021р., № 493 о/с від 20.12.2021р., № 29 о/с від 24.01.2022р., № 67 о/с від 24.02.2022р., № 105 о/с від 25.03.2022р., № 149 о/с від 22.04.2022р., № 204 о/с від 24.05.2022р., № 242 о/с від 24.06.2022р., № 270 о/с від 25.07.2022р. не підтверджена документально.

Покликання відповідача на право керівника самостійно встановлювати розмір премії поліцейським супроводжується помилковим тлумаченням норм законодавства в цій частині.

Натомість, розмір щомісячної премії, яка входить до складу щомісячного грошового забезпечення, встановлюється за рішенням керівника відповідно до затверджених ним положень; виплата премії здійснюється за наказом керівника органу поліції, який видається до 25 числа кожного місяця на підставі списків начальників структурних підрозділів органу поліції, та відповідно до, в тому числі, особистого внеску поліцейського в загальні результати служби; премія виплачується в останній день місяця за поточний місяць разом з виплатою грошового забезпечення.

Водночас, механізм встановлення щомісячної премії є чітким та послідовним. Так, спочатку наказ про встановлення розміру премії поліцейським готується бухгалтерською службою спільно з підрозділом кадрового забезпечення на підставі поданих списків керівників структурних підрозділів та відділів (відділень) поліції, терміном до 25-го числа місяця, за який установлюється премія. Після цього наказ подається до бухгалтерської служби органу для нарахування та виплати премії.

До наказу про преміювання за відповідний місяць можуть уноситися відповідні зміни та проводитися перерахунок премії на підставі мотивованого рапорту керівника.

Таким чином, в разі включення поліцейського до поданих списків керівників структурних підрозділів та відділів (відділень) поліції зміна відповідного відсотку для преміювання може відбуватися лише на підставі мотивованого рапорту керівника такого поліцейського.

Докази дотримання такої процедури щодо ОСОБА_1 за спірні періоди під час судового розгляду відповідачем не представлені.

Водночас, позивач не оскаржує в поданій позовній заяві спірні накази відповідача про встановлення йому розміру щомісячної премії.

При цьому, як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень слід розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

За таких умов позивачем обрано неправильний спосіб захисту своїх прав, оскільки відповідачем не допущено бездіяльності у вказаних правовідносинах, а нарахування і виплату щомісячної премії за наявності вищевказаних наказів, які не оскаржені в судовому порядку, слід вважати правильною.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно по суті вирішив розглядуваний спір в цій частині (відмовив в задоволенні розглядуваних позовних вимог), однак з обґрунтуванням такої відмови колегія суддів не погоджується, оскільки позивачем фактично обраний неправильний спосіб захисту. За таких умов оскаржуване рішення суду в цій частині слід змінити в мотивувальній частині шляхом викладення дійсних мотивів відмови в задоволенні позовних вимог, які стосуються щомісячної премії, як частини грошового забезпечення, за період з 01.07.2021р. по 11.07.2022р. включно.

Стосовно вимог, які торкаються нарахування та виплати позивачу частини грошового забезпечення (додаткової доплати згідно постанови КМ України № 375) за період з березня 2020 року по червень 2020 року включно, з лютого 2021 року по липень 2022 року включно в розмірі 50 %, колегія суддів враховує наступне.

Згідно з постановою КМ України № 211 від 11.03.2020р. «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» установлено з 12.03.2020р. до 03.04.2020р. на усій території України карантин.

Терміни карантину неодноразово продовжувалися.

Відповідно до ст.28 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» у складі Державного бюджету України створено фонд боротьби з гострою респіраторною хворобою СОVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-СоV-2, та її наслідками на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України зазначеної хвороби, та протягом 30 днів з дня відміни цього карантину. Кошти зазначеного фонду спрямовуються на: додаткові доплати до заробітної плати медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, а також доплати до заробітної плати окремим категоріям працівників, які забезпечують життєдіяльність населення, на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, визначений у рішенні Кабінету Міністрів України про встановлення карантину, до завершення здійснення зазначених заходів.

Згідно з п.1 постанови КМ України № 375 від 29.04.2020р. «Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни» установлено, що на період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) (далі - працівники) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, встановлюється додаткова доплата до заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах.

Встановлення доплати, визначеної пунктом 1 цієї постанови, працівникам підприємств, установ та організацій, органів державної влади, які фінансуються з державного та місцевих бюджетів, здійснюється у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення) (п.2 вказаної постанови).

Відповідно до п.4 зазначеної постанови перелік посад (професій) працівників, яким встановлюються такі доплати, визначається відповідним центральним органом виконавчої влади у сфері, у якій він реалізує державну політику.

Персональний перелік працівників, яким встановлюється доплата, визначається керівником (керівником державної служби) відповідного підприємства, установи та організації, органу державної влади.

В силу приписів п.5 згаданої постанови доплати, визначені пунктами 2 і 3 цієї постанови, здійснюються за рахунок та в межах видатків державного та місцевих бюджетів, передбачених за відповідними бюджетними програмами головних розпорядників бюджетних коштів.

Постановою КМ України № 485 від 10.06.2020р. «Про виділення коштів для здійснення доплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, у відомчих закладах охорони здоров`я» затверджено Порядок використання коштів, виділених для здійснення доплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, у відомчих закладах охорони здоров`я.

Згідно з п.2 цього Порядку головним розпорядником бюджетних коштів є МВС. Відповідальними виконавцями бюджетних програм є МВС, Національна гвардія, Адміністрація Держприкордонслужби, ДСНС та Національна поліція (далі - органи системи МВС).

Абзацом 1 п.4 вказаного Порядку визначено, що кошти, отримані органами системи МВС відповідно до пункту 3 цього Порядку, використовуються виключно для: доплати до грошового забезпечення військовослужбовцям Національної гвардії та Адміністрації Держприкордонслужби, особам рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

На виконання п.4 вказаної постанови МВС України видав наказ № 431 від 03.06.2020р. «Про окремі питання організації оплати праці на період дії карантину», яким визначено керівникам, зокрема, Національної поліції України, забезпечити встановлення на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, додаткової доплати у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах (пункт 1); виплату додаткової доплати здійснювати поліцейським, які перебувають відповідно на штатних посадах в органах (підрозділах) Національної поліції України (пункт 2); нарахування додаткової доплати здійснювати у відсотковому співвідношенні до заробітної плати (грошового забезпечення) з розрахунку всіх складових, у тому числі премії, за винятком виплат, що носять одноразовий та компенсаційний характер (пункт 3); персональний перелік осіб, яким установлюється додаткова доплата, визначається керівником відповідного органу, закладу, зазначених у пункті 1 цього наказу (пункт 4).

Для здійснення вказаних видатків головним розпорядником бюджетних коштів МВС України передбачено бюджетну програму по КПКВК 1007060 «Здійснення доплати поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, за рахунок коштів, виділених з фонду боротьби з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, та її наслідками».

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку про те, що підставою для отримання додаткової доплати за постановою КМ України № 375 від 29.04.2020р. «Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни» є сукупність таких умов:

1) особа є поліцейським;

2) під час виконання своїх повноважень поліцейський забезпечує життєдіяльність населення, зокрема, шляхом забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Отже, вказана додаткова доплата здійснюється не всім поліцейським, а лише окремим категоріям поліцейських, які внаслідок безпосереднього виконання своїх обов`язків забезпечують життєдіяльність населення шляхом забезпечення правопорядку і безпеки громадян, у зв`язку з чим мають з населенням безпосередній контакт.

При обрахунку спірної додаткової доплати має значення кількість днів, коли особа внаслідок виконання своїх обов`язків мала безпосередній контакт з населенням; доплата виплачується у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах.

На виконання вказаних нормативних документів дорученням Національної поліції України №7789/01/29-2020 від 25.06.2020р. керівників територіальних органів поліції було зобов`язано визначити персональний перелік поліцейських, які забезпечували правопорядок і безпеку громадян та внаслідок виконання своїх обов`язків мали безпосередній контакт з населенням, та встановити додаткову доплату в граничному розмірі до 50 відсотків грошового забезпечення пропорційно до відпрацьованого часу в особливих умовах.

З метою виплати вказаної доплати для ГУ НП у Волинській обл. у липні, серпні та грудні 2020 року були виділені цільові асигнування.

На підставі вищенаведених нормативних документів та враховуючи отримані асигнування наказами ГУ НП у Волинській обл. № 208о/с від 10.07.2020р. (за березень-червень 2020 року), № 253 о/с від 19.08.2020р. (за липень 2020 року ), № 384 о/с від 24.12.2020р. (за серпень-листопад 2020 року) були затверджені персональні переліки поліцейських, які забезпечували правопорядок і безпеку громадян та внаслідок виконання своїх обов`язків мали безпосередній контакт з населенням, та встановлено додаткову доплату в граничному розмірі до 50 відсотків грошового забезпечення пропорційно до відпрацьованого часу в особливих умовах. Розмір встановленої доплати та її сума залежали від кількості днів, протягом яких поліцейський виконував службові обов`язки (без періодів відпустки, навчання, хвороби, самоізоляції) та кількості днів, протягом яких поліцейський під час виконання службових обов`язків забезпечував правопорядок і безпеку громадян та внаслідок виконання своїх обов`язків мав безпосередній контакт з населенням.

На підставі документів про залучення ОСОБА_1 до заходів щодо забезпечення правопорядку і безпеки громадян, внаслідок чого він мав безпосередній контакт з населенням залежно від кількості днів участі вказаних заходах, йому наказом ГУ НП у Волинській обл. № 208 о/с від 10.07.2020р. було встановлено доплату за березень 2020 року в розмірі 44,44 % в сумі 2781 грн. 11 коп. (за березень доплата розраховувалась лише за 20 днів, тобто з дня введення карантину), за квітень 2020 року - в розмірі 44,44 % в сумі 2873 грн. 82 коп., за травень 2020 року - в розмірі 44,44 % в сумі 5071 грн. 44 коп., за червень 2020 року - в розмірі 44,44 % в сумі 5290 грн. 75 коп.

Виплата вказаних сум за вирахуванням військового збору в розмірі 1,5% проведена у липні 2020 року шляхом зарахування коштів на картковий рахунок у ПАТ КБ «Приватбанк» позивача.

За липень 2020 року наказом ГУ НП у Волинській обл. № 253 о/с від 19.08.2020р. ОСОБА_1 встановлено доплату в розмірі 50 % в сумі 5929 грн. 54 коп., яка за вирахуванням військового збору в розмірі 1,5 % виплачена 20.08.2020р.

У грудні 2020 року наказом ГУ НП у Волинській обл. № 384 о/с від 24.12.2020р. позивачу встановлено доплату за серпень 2020 року у розмірі 50 % в сумі 5929 грн. 54 коп., за вересень 2020 року - в розмірі 50 % в сумі 5929 грн. 54 коп., за жовтень 2020 року - в розмірі 50 % в сумі 5929 грн. 54 коп. та за листопад 2020 року - в розмірі 50 % в сумі 5929 грн. 54 коп., що підтверджується розрахунковими листами за вказані періоди.

У липні 2021 року для ГУ НП у Волинській обл. були виділені асигнування для виплати доплати за січень та 17 днів лютого 2021 року. На підставі отриманого фінансування та керуючись вищезгаданими нормативними документами, наказом ГУ НП у Волинській обл. № 243о/с від 28.07.2021р. ОСОБА_1 затверджено розмір доплати за 17 днів лютого в розмірі 50 % в сумі 3213 грн. 61 коп., які за вирахуванням військового збору в розмірі 1,5 % виплачені йому 30.07.2021р. шляхом зарахування коштів на його картковий рахунок у ПАТ КБ «Приватбанк».

За січень 2021 року інформація про залучення позивача до виконання службових обов`язків, під час яких він забезпечував правопорядок і безпеку громадян та внаслідок виконання своїх обов`язків мав безпосередній контакт з населенням, до ГУ НП у Волинській обл. не надходила, тому за січень 2021 року йому доплата не встановлювалась та не виплачувалась.

Як вбачається із наявних в справі документів, спірна доплата за період з березня 2020 року по червень 2020 року виплачена позивачу в розмірі 44,44 %, в лютому 2021 року виплачено надбавку в розмірі 50 % за 17 днів, і в подальшому по липень 2022 року така не нараховувалася і не виплачувалася позивачу.

Вищезгадані накази про встановлення спірної доплати позивачу на даний час в ГУ НП у Волинській обл. є відсутніми, оскільки знищені на підставі Акту № 372/29/01-2022 від 04.03.2022р. Будь-які інші документи, на підставі яких визначався персональний перелік поліцейських, які забезпечували правопорядок і безпеку громадян та внаслідок виконання своїх обов`язків мали безпосередній контакт з населенням, в ГУ НП у Волинській обл. є відсутніми.

Таким чином, відповідачем не спростовані доводи позивача про неправильний обрахунок спірної додаткової доплати за періоди березень 2020 року (44,44 %), квітень 2020 року (44,44 %), травень 2020 року (44,44 %), червень 2020 року (44,44 %).

В інші спірні періоди (лютий (окрім оплачених 17 днів) липень 2021 року) спірна додаткова доплата не нараховувалася і не виплачувалася позивачу.

Доказів того, що ОСОБА_1 у період березень червень 2020 року частково залучався, а в період лютого-липня 2021 року не залучався до забезпечення правопорядку і безпеки громадян та внаслідок виконання своїх службових обов`язків не мав безпосереднього контакту із населенням в умовах дії карантину, установленого КМ України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, відповідачем не представлено.

Водночас, позивач не оскаржує в поданій позовній заяві наказ відповідача ГУ НП у Волинській обл. № 208о/с від 10.07.2020р. про встановлення йому спірної доплати за період березень червень 2020 року, через що останнім обрано неправильний спосіб захисту своїх прав, оскільки відповідачем не допущено бездіяльності у вказаних правовідносинах за ці періоди, а нарахування і виплату спірної доплати за наявності вищевказаного наказу, який не оскаржений в судовому порядку, слід вважати правильною.

Між тим, позивач проходив службу на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції ВПД № 1 сел.Іваничі Вооодимир-Волинського РВН ГУ НП у Волинській обл., а його посадові обов`язки свідчать безпосередню участь у забезпеченні життєдіяльності населення, зокрема, шляхом забезпечення правопорядку і безпеки громадян, у зв`язку з чим він перебував у безпосередньому контакті з населенням.

Відповідачем не спростовано вказані твердження позивача, що наведеній ним в його апеляційній скарзі.

Натомість, відповідач ГУ НП у Волинській обл. наголошує на тому, що спірна доплата до грошового забезпечення на період дії карантину ОСОБА_1 , як і іншим поліцейським ГУ НП у Волинській обл., не встановлювалася і не нараховувалася, оскільки для відповідача в 2021 році кошти для здійснення зазначених виплат не виділялися і бюджетні програми не затверджувалися.

Водночас, спірні доплати здійснюються за рахунок та в межах видатків державного бюджету, передбачених за відповідними бюджетними програмами головних розпорядників бюджетних коштів.

Отже, спірна доплата не носить регулярного (постійного) характеру, виплачується лише окремо визначеним категоріям поліцейських і залежить від наявності бюджетного фінансування.

Відсутність коштів на рахунку відповідача для виплати доплати до грошового забезпечення поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, за період з лютого 2021 року по липень 2022 року не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 08.11.2005р. у справі «Кечко проти України» (заява №63134/00) зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм працівникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни до законодавства. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (пункт 23 рішення). Також Суд не прийняв аргумент Уряду України щодо відсутності бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань. Отже, реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Під час судового розгляду відповідачем не спростовано наявності права у позивача на спірну доплату, а також ту обставину, що така доплата виплачувалась позивачу з березня 2020 року по лютий 2021 року, а потім її виплата була припинена.

Також колегія суддів враховує, що згідно постанови КМ України № 1236 від 09.12.2020р. «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (із змінами і доповненнями, внесеними постановами КМ України) відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» КМ України постановив установити з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19.12.2020р. до 30.06.2023р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами КМ України № 211 від 11.03.2020р. «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», № 392 від 20.05.2020р. «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та № 641 від 22.07.2020р. «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Отже, з урахуванням того, що сторонами не заперечувалось право позивача вказані доплати у вказаний період, тобто, відповідачем не спростовано наявності права позивача на такі доплати, посилання відповідача на відсутність фінансування для здійснення відповідних доплат є неприйнятним, оскільки відсутність коштів на рахунку відповідача для виплати доплати на період дії карантину не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

При вирішенні наведеного спору колегія суддів враховує правову позицію, висловлену Верховним Судом по аналогічній категорії справ, зокрема, в постанові Касаційного адміністративного суду від 26.04.2023р. у справі № 420/19450/21, яка в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є обов`язковою під час вирішення наведеного спору.

Отже, заявлена позовна вимога в цій частині підлягає до часткового задоволення, при цьому належить визнати протиправною бездіяльність відповідача ГУ НП у Волинській обл. щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової доплати до грошового забезпечення за період з 01.02.2021р. по 11.07.2022р. відповідно до положень постанови КМ України № 375 від 29.04.2020р.; зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу додаткової доплати до грошового забезпечення за період з 01.02.2021р. по 11.07.2022р. відповідно до положень постанови КМ України № 375 від 29.04.2020р., з урахуванням виплачених сум за вказаний період (за 17 днів лютого 2021 року).

Щодо решти позовних вимог колегія суддів керується тим, що оскільки в задоволенні позовних вимог, які стосуються премії позивача відмовлено, тому похідна позовна вимога щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні в повному обсязі також не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.ч.1 і 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

В розрізі наведеного, колегія суддів відхиляє покликання відповідача на те, що значна кількість документів по справі є відсутніми у зв`язку із знищенням на підставі Акту № 372/29/01-2022 від 04.03.2022р. (Т.2, а.с.121-132).

Факт знищення відповідних документів - суб`єктом владних повноважень не може слугувати достатньою підставою для покладення тягара доказування на позивача або відмови у задоволенні заявлених позовних вимог.

Відповідно до ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У справі «Кечко проти України» Європейський суд з прав людини встановив, що мало місце порушення ст.1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи припинити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне законодавство передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними (п.23 рішення від 08.11.2005р., заява № 63134/00).

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконливого висновку про часткову обґрунтованість та підставність заявленого позову, через що останній підлягає до часткового задоволення.

Стосовно розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження колегія суддів звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

За приписами ч.ч.2 і 3 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Верховним Судом в постанові від 22.01.2021р. у справі № 640/11869/20 сформульовано правовий висновок, за яким: «особливостями розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження є: суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (стаття 258 КАС України); підготовче засідання не проводиться (частина третя статті 262 КАС України); перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі (частина четверта статті 262 КАС України); суд розглядає справу без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи (частини п`ята та шоста статті 262 КАС України); клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву (частина сьома статті 262 КАС України); при розгляді справи суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення; судові дебати не проводяться (частина восьма статті 262 КАС України).

При цьому важливо врахувати, що учасники справи, яка розглядається у спрощеному позовному провадженні, зазнають таких обмежень: скорочений строк на подачі заяви про відвід (стаття 39 КАС України); обмежене право позивача змінити предмет або підставу позову (стаття 47 КАС України); скорочений строк вступу у справу третіх осіб (стаття 49 КАС України); скорочений строк подачі заяви про виклик свідків (стаття 92 КАС України); скорочений строк направлення позивачем третім особам копії позовної заяви (стаття 171 КАС України); обмежене право на об`єднання справ в одне провадження (стаття 172 КАС України); скорочений строк складення судом повного тексту рішення (стаття 243 КАС України); скорочений строк розгляду справи (стаття 258 КАС України); не проводяться судові дебати (стаття 262 КАС України); не проводиться підготовче судове засідання (стаття 262 КАС України)».

В розглядуваній справі суд першої інстанції, призначаючи розгляд справи у спрощеному позовному провадженні, врахував зазначені особливості.

Зокрема, ухвала суду першої інстанції від 17.04.2023р. щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження містить аналіз фактичних обставин щодо наявності визначених ч.3 ст.257 КАС України умов для такого розгляду (Т.1, а.с.185-185).

Звідси, доводи апеляційної скарги в цій частині не можуть слугувати достатньою підставою для скасування рішення суду в цілому через порушення вимог процесуального права відповідно до п.7 ч.3 ст.317 КАС України.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом норм матеріального права (незастосування закону, який підлягав застосуванню), що призвело до помилкового вирішення справи в частині вимог, через що рішення суду підлягає:

скасуванню в частині вирішення вимог, які стосуються додаткової доплати до грошового забезпечення, з прийняттям нової постанови про часткове задоволення цих позовних вимог;

зміні мотивів відмови в задоволенні позовних вимог, які торкаються щомісячної премії, як частини грошового забезпечення, з вищевикладених мотивів.

В решті рішення суду належить залишити без змін.

Враховуючи результат апеляційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку із переглядом справи в суді апеляційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.139, ч.3 ст.243, ч.4 ст.229, ст.310, ч.2 ст.313, п.2 ч.1 ст.315, п.п.1, 4 ч.1 ст.317, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 19.06.2023р. в адміністративній справі № 140/1308/23 скасувати в частині вирішення позовних вимог щодо додаткової доплати до грошового забезпечення, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 375 від 29.04.2020р.

В цій частині нову постанову, якою заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність відповідача Головного управління Національної поліції у Волинській обл. щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової доплати до грошового забезпечення за період з 01.02.2021р. по 11.07.2022р. включно відповідно до положень постанови КМ України № 375 від 29.04.2020р. «Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СOVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни».

Зобов`язати Головне управління Національної поліції у Волинській обл. здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової доплати до грошового забезпечення за період з 01.02.2021р. по 11.07.2022р. включно відповідно до положень постанови КМ України № 375 від 29.04.2020р. «Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СOVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни», з врахуванням раніше виплачених сум за вказаний період (за 17 днів лютого 2021 року).

Змінити рішення суду в частині мотивів відмови в задоволенні позовних вимог, які стосуються нарахування та виплати щомісячної премії, яка входить до складу щомісячного грошового забезпечення, виклавши такі в мотивувальній частині постанови апеляційного суду.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді Н. В. Бруновська
Р. Б. Хобор
Дата складання повного тексту судового рішення: 15.03.2024р.