Справа № 160/25670/23
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2024-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 березня 2024 року м. Дніпросправа № 160/25670/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.12.2023 року (головуючий суддя Сліпець Н.Є.)

в адміністративній справі №160/25670/23 за позовом ОСОБА_1 до відповідачів Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка, ОСОБА_1 , звернулася 05.10.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відповідачів Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, які виразилися у протиправній відмові у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1;

- скасувати рішення про відмову в призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницької області від 19.09.2023 року № 62;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати періоди роботи до страхового стажу періоди роботи:

- з 29.10.1996 року по 11.07.1997 року - робота кухонним робітником з повним робочим днем на Державному відкритому акціонерному товаристві «Шахта «Ювілейна» Державної холдингової компанії «Павлоградвугілля»;

- з 12.07.1997 року по 31.10.1997 року - учнем лампівниці з повним робочим днем на тому самому підприємстві;

- з 01.11.1997 року по 03.07.1998 року - роботу лампівницею з повним робочим днем на тому самому підприємстві;

До пільгового стажу за Списком №1 (підземні роботи):

- з 04.07.1998 року по 01.07.2012 року - робота машиністом підземним з повним робочим днем в шахті на тому самому підприємстві;

- з 02.07.2012 року по 14.02.2022 року - робота машиністом підйомної машини (підземний) з повним робочим днем в шахті на тому самому підприємстві, яке змінило назву та форму власності;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 з моменту звернення з 09.09.2023 року на підставі ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції відповідно до рішення Конституційного Суду України № 1 -р/2020 від 23.01.2020 року керуючись нормами статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80 % заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія.

В обґрунтування позову зазначено, що 11.09.2023 року позивач звернулася до пенсійного фонду України через портал Електронних послуг із заявою про призначення пенсії відповідно до п. а ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції відповідно до рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 року. Рішенням ГУ ПФУ в Хмельницькій області від 19.09.2023 року № 62 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах через недосягнення позивачем пенсійного віку 50 років та через відсутність страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Позивач вважає протиправним зазначене рішення відповідача.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.12.2023 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, які виразилися у протиправній відмові у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Скасовано рішення про відмову в призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницької області від 19.09.2023 року № 62.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати періоди роботи до пільгового стажу за Списком № 1 (підземні роботи):

з 04.07.1998 року по 01.07.2012 року - робота машиністом підземним з повним робочим днем в шахті;

з 02.07.2012 року по 14.02.2022 року - робота машиністом підйомної машини (підземний) з повним робочим днем в шахті.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що довідка №359 встановленої форми, має вихідний номер, кутовий штамп, підписи уповноважених осіб та печатку підприємства, а отже є належним доказом наявності у позивача пільгового стажу, передбаченого Списком №1. Відсутність у позивача оригіналу наказів про результати атестації робочих місць не може мати наслідком відмову в призначенні пенсії, адже відповідач маючи сумніви щодо певного періоду роботи позивача, який той просив зарахувати до пільгового стажу роботи, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, відповідно до положень п. 5 ч. 6 Положення про Пенсійний Фонд для призначення пенсії мав витребувати відповідні пояснення щодо атестації робочих місць від ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля». Доказів звернення до товариства суду не надано. З метою ефективного захисту прав позивача визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, які виразилися у протиправній відмові у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, скасувати рішення про відмову в призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницької області від 19.09.2023 року № 62, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати періоди роботи до пільгового стажу за Списком № 1 (підземні роботи): з 04.07.1998 року по 01.07.2012 року - робота машиністом підземним з повним робочим днем в шахті; з 02.07.2012 року по 14.02.2022 року - робота машиністом підйомної машини (підземний) з повним робочим днем в шахті та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1. Разом з тим, вказав, що в задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити та в задоволенні позовних вимог до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області слід відмовити, оскільки оскаржуване рішення не приймалося цим органом.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Вказує, що судом першої інстанції проігноровано, що довідка №359 від 24.11.2021 не відповідає вимогам додатку №5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, оскільки в ній відсутня інформація про право Документ сформований в системі підпису вказаної довідки провідним фахівцем по управлінню персоналом та головним фахівцем з табельного обліку, а також надані копії наказів про результати атестації робочих місць, відтак у головного управління відсутні підстави для зарахування позивачці до пільгового стажу визначеного ч.3 ст.114 Закону №1058-VI періоди роботи з 04.07.1998 по 15.01.2003, з 16.01.2003 по 02.08.2016, з 03.08.2016 по дату звернення із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, згідно вищезазначеної довідки. Крім того, довідок, уточнюючих пільговий характер роботи за період з 04.07.1998 по 15.01.2003, з 16.01.2003 по 02.08.2016, з 03.08.2016 по дату звернення із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах передбачених Порядком №637 ОСОБА_1 надано не було. Зауважує, що нормою ст.114 Закону №1058-IV встановлено право на пенсію за віком на пільгових умовах жінкам за умови досягнення 50 років при пільговому стажі 7 років 6 місяців (ч.1 ст.114) або ж за наявності пільгового стажу 20 років незалежно від віку (ч.3 ст.114). Зазначені норми кореспондуються з нормами Закону №1788-XII (ч.1 ст.14 щодо визначення стажу та п. «а» ст. 13). Жодних рішень щодо неконституційності ст.114 Закону №1058-VII Конституційним Судом України не приймалось. Таким чином право на пенсію за віком на пільгових умовах, згідно чинної статті 114 Закону №1058-VII, позивачка набуде при досягненні віку 50 років. Зазначає, що в наданій трудовій книжці позивачки не містяться дані про повний робочий день, про пільговий характер роботи, не зазначаються відомості про прогули, простої, страйки, перебування у відпустках, відомості про атестацію робочого місця тощо, відтак, зарахування періодів роботи до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах не може бути встановлено лише на підставі записів трудової книжки, а й підлягає підтвердженню уточнюючими довідками підприємств, установ, організацій або їх правонаступників, як передбачено пунктом 20 Порядку №637. Виходячи з вищевикладеного, висновок суду І інстанції щодо визнання протиправними дій головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, які виразилися у протиправній відмові у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, скасування рішення про відмову в призначенні пенсії головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницької області від 19.09.2023 року №62 та зобов`язання головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати періоди роботи до пільгового стажу за Списком № 1 (підземні роботи): з 04.07.1998 року по 01.07.2012 року - робота машиністом підземним з повним робочим днем в шахті; з 02.07.2012 року по 14.02.2022 року - робота машиністом підйомної машини (підземний) з повним робочим днем в шахті, зобов`язання головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, є помилковим та необґрунтованим.

В частині відмови у задоволенні позову рішення суду першої інстанції не оскаржується.

Позивачкою подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулася 11.09.2023 року із заявою про призначення пенсії за віком. На момент звернення позивач досягла 47 років 8 місяців 28 днів.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 19.09.2023 року №62 позивачу відмовлено у призначенні пенсії через відсутність необхідного пільгового стажу.

В рішенні відповідача зазначено, що страховий саж позивачки становить 23 роки 6 місяців 23 дні та за доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди роботи .

Спеціальний стаж роботи відсутній у позивача, оскільки посада машиніст підіймальної машин (підземний не передбачена Списком професій і посад, затвердженим постановою КМУ № 583 від 12.10.1992 року.

До пільгового стажу, визначеного ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не зараховано періоди роботи з 04.07.1998 року по 15.01.2003 року, з 16.01.2003 року по 02.08.2016 року, з 03.08.2016 року по теперішній час згідно з довідкою від 24.11.2021 року № 359, оскільки довідка не відповідає Додатку №5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, а саме, відсутня інформація про право підпису пільгової довідки провідним фахівцем по управлінню персоналом та головним фахівцем з табельного обліку, а також надані копії наказів про результати атестації робочих місць.

Для зарахування цих періодів позивачу слід подати довідку, уточнюючу пільговий характер роботи та оригінали наказів про результати атестації робочих місць.

Крім того, рішення містить додатковий коментар щодо пенсійного віку, визначеного ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та вказано, що право на призначення пенсії може бути переглянуто у разі повторного звернення за призначенням пенсії за віком відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Позивачка вважає протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні їй пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Суд першої інстанції позов задовольнив частково.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Предметом спору у даній справі є правомірність/протиправність рішення відповідача від 19.09.2023 року № 62 щодо відмови в призначенні позивачці пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 (а.с. 21).

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції Закону до прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За конституційним поданням народних депутатів України Закон №213-VIII перевірявся на відповідність Конституції України та рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 року у справі N 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина 2 статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII (пункт 1 Рішення № 1-р/2020).

У рішенні від 23.01.2020 року Конституційний Суд України зробив висновок щодо неконституційності підвищення на 5 років віку виходу на пенсію на пільгових умовах та визнав неконституційною, зокрема, статтю 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII (пункт 1 Рішення № 1-р/2020).

У пункті третьому резолютивної частини рішення КСУ від 23.01.2020 року № 1-р/2020 викладена юридична позиція щодо порядку виконання цього Рішення, а саме: застосуванню підлягають положення Закону №1788-XII в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах.

Також у пункті 4.4. мотивувальної частини рішення від 23.012020 року № 1-р/2020 Конституційний Суд України дійшов висновку, що стаття 13, частина 2 статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону № 1788 зі змінами, внесеними Законом №213, якими передбачено поетапне підвищення на 5 років віку виходу на пенсію на пільгових умовах з урахуванням відповідного стажу роботи та на пенсію за вислугу років для працівників, визначених у вказаних нормах, порушують легітимні очікування таких осіб, а отже, суперечать частині першій статті 8 Конституції України, тобто порушують принцип верховенства права, складовою якого є юридична визначеність.

Конституційний Суд України та практика Європейського суду з прав людини беззастережно свідчать про те, що збільшення пенсійного віку для отримання пенсії на пільгових умовах для осіб, які відпрацювали в особливих умовах, набули на момент підвищення пенсійного віку необхідний стаж, який передбачав право на пільгову пенсію, є звуженням цього права.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 року у справі №520/15025/16-а сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачка станом на 11.09.2023 року досягла 47 років 8 місяців 28 днів, а отже за умови наявності достатньої кількості пільгового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, має право на пенсію після досягнення 45 років.

При цьому, підставою для відмови позивачці у призначенні пенсії є, в тому числі, й недосягнення пенсійного віку 45 років.

Разом з тим, зі змісту рішення відповідача від 19.09.2023 року №62 вбачається, що позивачка матиме право на пенсійну виплату 14.12.2040 року відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (тт. після досягнення 65-ти річного віку).

При цьому, відповідач в своєму рішення постилається на те, що у позивачки відсутній необхідний пільговий стаж для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Щодо зарахування до страхового та пільгового стажу позивачки роботи період:

з 29.10.1996 року по 11.07.1997 року,

з 12.07.1997 року по 31.10.1997 року,

з 01.11.1997 року по 03.07.1998 року,

з 04.07.1998 року по 01.07.2012 року,

з 02.07.2012 року по 14.02.2022 року, суд першої інстанції знайшов підстави для часткового задоволення вимог з огляду на наступне.

Так, в рішенні ГУ ПФУ в Хмельницькій області від 19.09.2023 року не зазначено які періоди роботи позивача не зараховані до страхового стажу при цьому позивачка просить зарахувати до страхового стажу періоди роботи:

з 29.10.1996 року по 11.07.1997 року - робота кухонним робітником з повним робочим днем на Державному відкритому акціонерному товаристві «Шахта «Ювілейна» Державної холдингової компанії «Павлоградвугілля»;

з 12.07.1997 року по 31.10.1997 року - учнем лампівниці з повним робочим днем на тому самому підприємстві;

з 01.11.1997 року по 03.07.1998 року - роботу лампівницею з повним робочим днем на тому самому підприємстві.

Зі змісту рішення ГУ ПФУ в Хмельницькій області вбачається, що до пільгового стажу, визначеного ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не зараховано періоди роботи

з 04.07.1998 року по 15.01.2003 року,

з 16.01.2003 року по 02.08.2016 року,

з 03.08.2016 року по теперішній час згідно з довідкою від 24.11.2021 року № 359.

Відповідно до «Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, що звертаються до органів Пенсійного фонду України» пенсіонери користуються правами, передбаченими Законом України «Про звернення громадян», «Про захист персональних даних», «Про доступ до публічної інформації», законодавством про пенсійне забезпечення, законодавчими та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють відповідні відносини.

На вимогу заявника повинна бути надана будь-яка інформація про його забезпечення, якою володіють органи Фонду, в тому числі:

пенсіонер має право знайомитися з матеріалами своєї пенсійної справи;

отримувати виписку з розпорядження про призначення (перерахунок) пенсії;

запитувати інформацію про періоди страхового стажу та заробітної плати, яка була врахована під час розрахунку розміру пенсії.

Водночас, позивачкою не доведено, що після отримання рішення від 19.09.2023 року вони зверталася до відповідача за інформацією про періоди страхового стажу, які не враховані для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 та отримала роз`яснення, що саме періоди 29.10.1996 року по 11.07.1997 року, з 12.07.1997 року по 31.10.1997 року, з 01.11.1997 року по 03.07.1998 року не зараховані до страхового стажу.

Відповідачі у справі зазначають, що періоди роботи позивачки з 29.10.1996 року по 11.07.1997 року, з 12.07.1997 року по 31.10.1997 року, з 01.11.1997 року по 03.07.1998 року зараховані до страхового стажу.

Отже, позовні вимоги позивача щодо зарахування до страхового стажу вказаних вище періодів є передчасно заявленими, оскільки по суті відповідачем рішення про відмову у зарахуванні до страхового стажу періодів не приймалося, а тому в задоволенні цієї частини позовних вимог суд першої інстанції відмовив.

Щодо зарахування до пільгового стажу періодів роботи з 04.07.1998 року по 01.07.2012 року та з 02.07.2012 року по 14.02.2022 року, то на думку колегії суддів апеляційної інстанції вимоги в цій частині підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

При цьому колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що копія трудової книжки наявна в матеріалах справи, а записи в ній не викликають сумніву щодо підтвердження трудового стажу, водночас записи виконані у відповідності до вимог щодо заповнення трудової книжки.

Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній.

Даним Порядком (пункт 20) передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Отже, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі №234/13910/17 та від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17.

В постанові Верховного Суду від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17 викладена правова позиція, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретній посаді, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

У постанові від 24.05.2018 року у справі № 490/12392/16-а Верховний Суд висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

В трудовій книжці позивачки серія НОМЕР_1 від 29.10.1996 року вбачаються наступні записи (а.с.22-26):

- з 04.07.1998 року по 01.07.2012 року переведена машиністом підземним з повним робочим днем в шахті ВАТ «Державна холдингова компанія «Павлоградвугілля» (запис №4, наказ №784 від 14.07.1998 року);

- з 02.07.2012 року по 14.02.2022 року переведена машиністом підйомної машини (підземний) з повним робочим днем в шахті (запис №5, наказ №373-к від 02.07.2012 року).

На підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідальних записів у ній, позивачем була надана довідка №359 від 24.11.2021 року (а.с. 27).

З довідки №359 вбачається, що за період з 04.07.1998 року по 15.01.2003р. на підставі наказу №784 від 14.07.1998 року позивач виконувала гірничі роботи з повним робочим днем у шахті Ювілейна за професією машиніст підіймальної машини (підземний), що передбачено Списком 1 розділ 1 підрозділ 1 позиція 1010100а згідно Постанови КМУ № 162 від 11.03.1994 р.

За період з 16.01.2003р. по 02.08.2016 року позивач виконувала гірничі роботи з повним робочим днем у шахті Ювілейна за професією машиніст підіймальної машини (підземний), що передбачено Списком 1 розділ 1 підрозділ 1 позиція 1.1а згідно Постанови КМУ №36 від 26.01.2023 року.

За період з 03.08.2016 року станом на 24.11.2021 року позивач виконувала гірничі роботи з повним робочим днем у шахті Ювілейна за професією машиніст підіймальної машини (підземний), що передбачено Списком 1 розділ 1 підрозділ 1 згідно Постанови КМУ № 461 від 24.06.2016 року.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України за № 383 від 18.11.2005 року (Порядок № 383), передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Вказана вище довідка №359 встановленої форми, має вихідний номер, кутовий штамп, підписи уповноважених осіб та печатку підприємства, а отже є належним доказом наявності у позивачки пільгового стажу, передбаченого Списком № 1.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що Велика Палата Верховного Суду у справі №520/15025/16-а в постанові від 19.02.2020 року зробила висновок, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Відсутність у позивача оригіналу наказів про результати атестації робочих місць не може мати наслідком відмову в призначенні пенсії, адже відповідач маючи сумніви щодо певного періоду роботи позивача, який той просив зарахувати до пільгового стажу роботи, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, відповідно до положень п. 5 ч. 6 Положення про Пенсійний Фонд для призначення пенсії мав витребувати відповідні пояснення щодо атестації робочих місць від ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля».

Натомість доказів звернення пенсійного органу до відповідного товариства матеріали справи не містять.

Враховуючи те, що в частині відмови у задоволенні позову рішення суду першої інстанції не оскаржувалось, тому в цій частині апеляційний перегляд не здійснювався.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для частково задоволення позову.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що з метою ефективного захисту прав позивачки слід

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, які виразилися у протиправній відмові у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1,

- скасувати рішення про відмову в призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницької області від 19.09.2023 року № 62,

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати періоди роботи до пільгового стажу за Списком № 1 (підземні роботи):

з 04.07.1998 року по 01.07.2012 року - робота машиністом підземним з повним робочим днем в шахті;

з 02.07.2012 року по 14.02.2022 року - робота машиністом підйомної машини (підземний) з повним робочим днем в шахті та

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

Виходячи з результатів апеляційного перегляду не підлягають розподілу судові витрати у справі.

Керуючись ст. 241-245, 250, 311, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.12.2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття 06.03.2024 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

В силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова