Справа № 260/9623/23
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2024-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 рокуЛьвівСправа № 260/9623/23 пров. № А/857/1130/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Хомин Ю.Є.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

за участю представника позивача Майстренко Н.М.,

за участю представника відповідача Славича Б.С.,

за участю представників третіх осіб Ільницької Л.М., Луцак І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у місті Львові апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Домінус Старк» на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2023 року про забезпечення позову, прийняту суддею Гаврилко С.Є. у м. Ужгороді у справі за позовом ОСОБА_1 до Закарпатської обласної державної (військової) адміністрації, Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Державне підприємство «Добробуд» Закарпатської обласної державної адміністрації та Товариство з обмеженою відповідальністю «Домінус Старк» про визнання протиправними та скасування розпоряджень, скасування містобудівних умов та обмежень,-

встановив:

ОСОБА_1 (Позивач) звернулася з позовом до Закарпатської обласної державної (військової) адміністрації (Відповідач 1), Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради (Відповідач 2) про визнання протиправними і скасування розпорядження голови Відповідач 1 від 23 вересня 2022 № 593 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки у постійне користування зі зміною цільового призначення», а також розпорядження від 05 квітня 2023 за № 335 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення»; скасування містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва «Будівництво комплексу багатоквартирних житлових будинків по АДРЕСА_1 », затверджені наказом Відповідач 2 від 22 червня 2023 № 82-М.

В подальшому, Позивач подала заяву про забезпечення позову, в якій просила зупинити дію містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва «Комплекс багатоквартирних житлових будинків по АДРЕСА_1 », виданих ТОВ «Домінус Старк» Відповідачем 2 згідно з наказом від 22 червня 2023 №82-М; заборонити вказаному ТОВ та іншим особам використовувати для проектування чи видачі дозвільних документів на виконання будівельних робіт містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва «Комплекс багатоквартирних житлових будинків по АДРЕСА_1 »; заборонити Відповідачу 2 видавати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва з наміром забудови земельної ділянки з кадастровим номером :41:001:0600, який не відповідає чинному генеральному плану міста Ужгорода (в редакції рішення Ужгородської міської ради від 04 червня 2004 за №313).

Позивач, обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову зазначає, що володіє нерухомим майном, яке знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером 210100000:42:001:0707 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (код 02.01) за адресою АДРЕСА_2 , на території, функціональне призначення якої згідно з положеннями генерального плану міста Ужгорода - для садибної житлової забудови. Будівництво комплексу багатоквартирних житлових будинків по АДРЕСА_1 порушує право позивачки на безпечне для життя і здоров`я довкілля, на приватне життя, та на повноцінне життєве середовище, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки спірні розпорядження Відповідача 1 становлять неправомірне свавільне втручання у їх приватне життя і у право на користування своїм майном. Протиправна зміна цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером :41:001:0600, всупереч положенням основної містобудівної документації на місцевому рівні - генерального плану міста Ужгорода, порушує право Позивача на сприятливе життєве середовище у довкіллі з визначеними щільністю та висотністю та користування своїм майном саме в просторі, статус якого було встановлено основною містобудівною документацією міста Ужгорода. Зазначає, що використання території, яка включає земельну ділянку з кадастровим номером :416001:0600, для будівництва комплексу багатоквартирних будинків не відповідає генеральному плану міста Ужгорода, затвердженому 04 червня 2004 рішенням Ужгородської міської ради за № 313 «Про генеральний план міста», оскільки згідно із основним кресленням цієї містобудівної документації територія, за рахунок якої сформовано спірну земельну ділянку, має функціональне призначення - для садибної забудови.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2023 заяву задоволено частково: заборонено ТОВ «Домінус Старк» та іншим особам використовувати для проектування чи видачі дозвільних документів на виконання будівельних робіт містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва «Комплекс багатоквартирних житлових будинків по АДРЕСА_1 »; заборонено Державній інспекції архітектури та містобудування України та її структурним підрозділам, посадовим та службовим особам, органам державного архітектурно-будівельного контролю та будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо надання та реєстрації дозвільних документів на виконання будівельних робіт на земельній ділянці з кадастровим номером :41:001:0600 за адресою: АДРЕСА_1 , до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.

Суд виходив з того, що отримання забудовником містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, на підставі детального плану, дасть можливість розпочати будівництво.

Як вбачається із загальних даних, затвердженими містобудівними умовами та обмеженнями передбачено нове будівництво комплексу багатоквартирних житлових будинків по АДРЕСА_1 .

Суд зазначив, що із акту обстеження зелених насаджень Державної екологічної служби у Закарпатській області від 03 травня 2023 вбачається, що для підготовки майбутнього майданчика для виконання будівельних робіт після отримання земельної ділянки в постійне користування на земельній ділянці з кадастровим номером :41:001:0600 видалено 350 дерев.

Таким чином, здійснення будівництва можливо супроводжуватиметься втручанням в навколишнє середовище, що свідчить про те, що відновлення попереднього стану земельної ділянки буде не можливим та призведе до непоправних втрат зелених насаджень.

Суд прийняв аргументи позивача, що третя особа на підставі отриманих містобудівних умов і обмежень може вичинити дії щодо отримання дозвільних документів, які дають право на початок виконання будівельних робіт та прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, зважаючи на, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а захист або поновлення порушених прав або інтересів стане неможливим у зв`язку із фактичним будівництвом третіми особами багатоквартирного житлового будинку.

Крім того, в разі реалізації проекту будівництва до завершення розгляду справи, можливе проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно за третіми особами (фізичними та юридичними особами), які в даних правовідносинах можуть виступати добросовісними набувачами, що також може призвести до того, що ефективний захист порушених чи оспорюваних прав або інтересів стане неможливим. До того ж, вжиття заходів забезпечення позову матиме наслідком збереження існуючого становища та дозволить уникнути негативних наслідків, таких як руйнація прилеглих будинків та споруд.

В частині клопотання щодо зупинення дії містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва, то суд в задоволенні такого відмовив, оскільки вжиття заходів забезпечення адміністративного позову у спосіб, про який просить позивач, буде містити ознаки фактичного вирішення справи по суті, а не спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду даної справи.

Щодо обраного позивачем способу забезпечення позову шляхом заборони управлінню містобудування та архітектури Ужгородської міської ради видавати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва з наміром забудови земельної ділянки, то такий спосіб забезпечення позову втрачає будь-який сенс, оскільки факт видачі спірних містобудівних умов та обмежень вже відбувся.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ТОВ «Домінус Старк» подало апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції прийнято ухвалу із порушенням норм процесуального права та із невідповідністю висновків, викладених в ухвалі суду обставинам справи. Просить скасувати ухвалу і прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що покликання позивача на заборону містобудівного законодавства здійснювати будівництво багатоквартирного будинку в садибній забудові спростовується тим, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.12.2022 по справі № 640/17011/20 визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.04.2019 №104 в частині затвердження абзацу 2 пункту 6.1.3 Державних Будівельних Норм 5.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій».

Звертає увагу на те, що в даному випадку порушується право ТОВ на здійснення господарської діяльності, оскільки забезпечення здійснюється без зазначення строку.

Станом на даний час загальна сума витрат, які ТОВ «Домінус Старк» здійснило на даний час на виконання умов Договору купівлі-продажу права суперфіцію земельної ділянки становить 1 315 410 ,00 грн.

Верховним Судом дано висновок (постанова КГС ВС від 21.12.2021 у справі № 910/10598/21), що предметом забезпечення позову є обрання належного, відповідного предмету спору заходу забезпечення позову, що гарантує дотримання принципу співвідношення виду заходу забезпечення позову заявленим позивачем вимогам, що зрештою дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному, виконанню судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (заявника).

Звертає увагу на те, що заходи забезпечення позову можуть бути вжиті лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших учасників та не повинні блокувати господарської діяльності юридичної особи, порушуватися права осіб, що не є учасниками судового процесу, застосовуватися обмеження не пов`язані з предметом спору.

ДП «Добробуд» у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що позивачем, крім обставин зазначених в заяві про вжиття заходів забезпечення позову, не надано жодних належних та допустимих доказів необхідності вжиття таких.

Сам факт оскарження рішень чи дій відповідача не може автоматично свідчити про те, що такі є очевидно протиправними і невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду, а факт порушення прав та інтересів Позивача підлягає доведенню у суді.

Вважає, що Позивачем не доведено та документально не підтверджено обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіяння шкоди його правам та інтересам, які б унеможливили їх захист без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення у справі.

В оскарженій ухвалі зазначено наступне: «До того ж, вжиття заходів забезпечення позову матиме наслідком збереження існуючого становища та дозволить уникнути негативних наслідків, таких як руйнація прилеглих будинків та споруд». Проте, в заяві в про забезпечення позову від 28.11.2023 позивачем не наводиться такий аргумент для забезпечення позову як руйнація прилеглих будинків та споруд чи загроза такої руйнації. Також, матеріали справи не містять жодних доказів, які б підтверджували навіть ймовірність настання зазначених негативних наслідків.

Просить задовольнити апеляційну скаргу та скасувати ухвалу про забезпечення позову.

ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому вказано, що у заяві про забезпечення позову позивачкою зазначено, що за відсутності забезпечення позову способом, що встановлює замовнику (ТОВ «Домінус Старк») перешкоди для виконання будівельних робіт, якими невідворотно буде змінено ландшафт, ТОВ ймовірно закінчить будівництво комплексу багатоквартирних житлових будинків задовго до набрання законної сили рішенням суду у цій справі, що стане очевидною перешкодою для відновлення порушених прав позивачки за результатом судового розгляду, якщо рішення у цій справі буде ухвалено на її користь.

Звертає увагу на те, що отримання забудовником містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки на підставі детального плану дасть можливість розпочати будівництво комплексу багатоквартирних житлових будинків по АДРЕСА_1 .

Судом взято до уваги і акт обстеження зелених насаджень по АДРЕСА_1 , складений Державною екологічною інспекцією у Закарпатській області, згідно з яким станом на дату звернення позивачки до суду на земельній ділянці з кадастровим номером :41:001:0600 за вказаною адресою вже видалено 350 дерев.

Придбавши право на забудову у районі садибної забудови, апелянт повинен був оцінити всі переваги та ризики такої діяльності.

Проте, матеріали YouControl свідчать, що апелянт не має матеріальної бази та достатніх матеріальних ресурсів, а також досвіду для провадження такого виду діяльності. Що ставить під сумнів його справжню мету на участь у цьому проекті, а відтак, і ймовірність втрат та нібито порушених зобов`язань.

Звертає увагу суду, що окрім актів передачі двох квартир, копії яких приєднано до апеляційної скарги, апелянтом не надано інших доказів, які б свідчили дійсно про перешкоджання виконанню будь-яких господарських зобов`язань.

Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Крім того, ОСОБА_1 також подала клопотання про залишення апеляційної скарги без руху у зв`язку із пропуском строку на апеляційне оскарження.

З приводу поданого клопотання, колегія суддів зазначає, що оскаржувана ухвала складена 30 листопада 2023, апеляційну скаргу подано кур`єрською доставкою 14 грудня 2023, тобто в межах строку, визначеного ч.1 ст.295 КАС України, що підтверджується наявним у матеріалах справи підтверджуючим документом (а.с.149).

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд не в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено, що розпорядженням голови Закарпатської ОВА від 07 вересня 2022 за № 531 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування зі зміною цільового призначення», ДП «Добробуд» надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :41:001:0601 площею 1,125 га за адресою: АДРЕСА_1 , в постійне користування зі зміною цільового призначення для колективного житлового будівництва (код 02.02) (а.с. 50).

Розпорядженням голови Закарпатської ОВА від 23 вересня 2022 за № 593 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування зі зміною цільового призначення» передано в постійне користування ДП «Добробуд» земельну ділянку з кадастровим номером :41:001:0601 площею 1,125 га за адресою: АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для колективного житлового будівництва (код 02.02) (а.с. 62).

Розпорядженням голови Закарпатської ОДА від 31 березня 2023 за № 314 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення» надано ДП «Добробуд» дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :41:001:0600 площею 1,1250 га за адресою: АДРЕСА_1 , з колективного житлового будівництва (код 02.02) на будівництво і обслуговування багатоквартирного житлового будинку (код 02.03) (а.с. 64).

Розпорядженням голови Закарпатської ОДА від 05 квітня 2023 за №335 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення» затверджено ДП проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :41:001:0600 площею 1,1250 га за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництво і обслуговування багатоквартирного житлового будинку (код 02.03) (а.с. 66).

За результатами аукціону право на забудову спірної земельної ділянки одержало ТОВ «Домінус Старк», м. Київ, для будівництва комплексу багатоквартирних житлових будинків по АДРЕСА_1 (а.с.31-34).

22 червня 2023 згідно з наказом № 82-М Управлінням містобудування та архітектури Ужгородської міської ради видано TOB «Домінус Старк» містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва «Будівництво комплексу багатоквартирних житлових будинків по АДРЕСА_1 » (а.с. 86-90).

Відповідно до частин першої, другої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Забезпечення позову - це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до їх вирішення, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом.

Поряд з цим, підстави забезпечення позову, передбачені ч. 2 ст. 150 КАС України, є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Подібна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 24 січня 2019 у справі № 826/7496/18.

Щодо наявності очевидних ознак протиправності оспорюваного рішення та порушення таким рішенням прав, свобод або інтересів осіб, які звернулися до суду, як підстави для забезпечення позову, то вони повинні, насамперед, існувати поза обґрунтованим сумнівом. Тобто, суд, який застосовує заходи забезпечення позову з цих підстав, повинен бути переконаний у тому, що відповідне рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, визначеними частиною другою статті 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивачів і вжиття заходів забезпечення позову є дієвим способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам таких порушень. У іншому випадку, висновки суду про наявність очевидних ознак протиправності оспорюваного рішення та порушення ним прав, свобод чи інтересів позивачів до розгляду справи по суті, свідчать про наперед сформовану судом правову позицію по справі.

Отже, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має встановити наявність саме таких ознак, які свідчать про протиправність оскаржуваного рішення поза обґрунтованим сумнівом, а не встановлювати правомірність/протиправність оскаржуваного рішення на цій стадії.

Згідно з Рекомендаціями № R (89) 8 про тимчасовий захист в адміністративних справах, прийнятими Комітетом Міністрів Ради Європи від 13 вересня 1989, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акту може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами. І якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акту.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 08 липня 2020 в справі № 826/14303/18, від 12 лютого 2020 в справі № 640/17408/19, від 27 лютого 2020 в справі № 640/16242/19 та ін.

Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими (репутаційними, службовими, іншими) наслідками.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24 листопада 2020 у справі №640/9636/20 та від 29 квітня 2021 у справі № 600/1136/20-а, від 19 травня 2022 у справі №140/3674/21.

ОСОБА_1 у своїй заяві покликається на те, що використання території, яка включає земельну ділянку з кадастровим номером :416001:0600, для будівництва комплексу багатоквартирних будинків не відповідає генеральному плану міста Ужгорода, затвердженому 04 червня 2004 рішенням Ужгородської міської ради за № 313 «Про генеральний план міста», оскільки згідно із основним кресленням цієї містобудівної документації територія, за рахунок якої сформовано спірну земельну ділянку, має функціональне призначення - для садибної забудови.

З приводу зазначеного колегія суддів звертає увагу на те, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 3 березня 2021 у справі № 640/17011/20, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 1 вересня 2021, абзац 2 пункту 6.1.31 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій» такого змісту «Розміщення багатоквартирних (секційних) будинків в кварталах садибної забудови не допускається» визнано протиправним та нечинним.

Отже, станом на момент ухвалення спірних розпоряджень голови Закарпатської обласної державної (військової) адміністрації від 23 вересня 2022 № 593 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки у постійне користування зі зміною цільового призначення» від 05 квітня 2023 № 335 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення», містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва «Будівництво комплексу багатоквартирних житлових будинків по АДРЕСА_1 », затверджені наказом Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради від 22 червня 2023 № 82-М та на момент розгляду цієї справи у судах всіх інстанцій були відсутні будь-які заборони на розміщення багатоквартирних (секційних) будинків в кварталах садибної забудови.

Зазначене відповідає висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 30 січня 2024 у справі № 160/25184/21.

Колегія суддів звертає увагу на те, що за визначенням пункту 7 частини першої статті 1 Закону України від 17.02.2011 №3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон №3038-VI) містобудівна документація - затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій.

За змістом статті 19 Закону №3038-VI детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території. Детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції, та підлягає стратегічній екологічній оцінці.

На підставі та з урахуванням положень затвердженого детального плану території може розроблятися проект землеустрою щодо впорядкування цієї території для містобудівних потреб, який після його затвердження стає невід`ємною частиною детального плану території.

Детальний план території визначає: 1) принципи планувально-просторової організації забудови; 2) червоні лінії та лінії регулювання забудови; 3) функціональне призначення, режим та параметри забудови однієї чи декількох земельних ділянок, розподіл територій згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами; 4) містобудівні умови та обмеження (у разі відсутності плану зонування території) або уточнення містобудівних умов та обмежень згідно із планом зонування території; 5) потребу в підприємствах і закладах обслуговування населення, місце їх розташування; 6) доцільність, обсяги, послідовність реконструкції забудови; 7) черговість та обсяги інженерної підготовки території; 8) систему інженерних мереж; 9) порядок організації транспортного і пішохідного руху; 10) порядок комплексного благоустрою та озеленення, потребу у формуванні екомережі; 11) межі прибережних захисних смуг і пляжних зон водних об`єктів (у разі відсутності плану зонування території).

Також, згідно з положеннями частин першої, четвертої, п`ятої статті 26 Закону №3038-VI, забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва.

Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

При цьому, в розумінні частин першої-третьої статті 29 Закону №3038-VI основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування.

Фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва.

Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника.

Комплексний аналіз наведених вище положень законодавства дає колегії суддів підстави для висновку, що внаслідок прийняття уповноваженим органом місцевого самоврядування рішення, яким затверджено проект містобудівної документації - детальні плани територій, не виникає права на виконання підготовчих та будівельних робіт, яким передує, зокрема, отримання замовником або проектувальником вихідних даних, а тому покликання Позивачки на те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до незаконної забудови, в тому числі земельної ділянки позивача, не відповідають названим законодавчим приписам.

Окрім цього, прийняття містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва «Будівництво комплексу багатоквартирних житлових будинків по АДРЕСА_1 » не спричиняє будь-якого переходу права власності чи користування земельними ділянками, їх відведення іншим особам тощо, а відтак колегія суддів відхиляє доводи заяви стосовно того, що невжиття заходів забезпечення позову у заявлений Позивачем спосіб призведе до порушення її прав.

Зазначене відповідає висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 04 вересня 2019 у справі №420/6403/18.

Щодо покликання Позивачки на те, що для підготовки майбутнього майданчика для виконання будівельних робіт після отримання земельної ділянки в постійне користування на земельній ділянці з кадастровим номером :41:001:0600 видалено 350 дерев, що приносить значну шкоду навколишньому середовищу пошкодило ландшафт, колегія суддів зазначає, що Акт обстеження зелених насаджень, яким встановлено даний факт, складений Державною екологічною інспекцією у Закарпатській області ще 03 травня 2023, тобто задовго до часу звернення позивачкою до суду з цим позовом. Крім того, із листа ГУНП в Закарпатській області від 16.06.0023 (а.с.46) вбачається, що проведеною перевіркою встановлено, що 03 травня 2023 відомості, які викладені у зверненні щодо виявлення вирубки деревини кількості 350 одиниць, зареєстровано в ІТС ІПНП Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області за реєстраційним номером 6327, проведення вказаної перевірки доручено дільничим офіцерам поліції вказаного підрозділу. Таким чином, факту порубки 350 дерев буде надана оцінка компетентним органом в іншому провадженні.

Щодо інших порушень, зазначених у заяві, то таким судом буде надана оцінка при розгляді справи по суті. Колегія суддів звертає увагу на те, що 05 лютого 2024 Закарпатським окружним адміністративним судом винесено рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв ухвалу з питань забезпечення позову з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, а тому ухвала суду підлягає скасуванню у повному обсязі з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Домінус Старк» задовольнити.

Скасувати ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2023 року про забезпечення позову у справі №260/9623/23 та прийняти постанову, якою в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 14.03.2024