Справа № 420/16644/23
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2024-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасишиної О.М., за участю секретаря судового засідання Дробченко К.С., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 в особі Командира військової частини полковника Устілко Дмитра Сергійовича (місцезнаходження: смт. Чорноморське Лиманського району, Одеська область, 67570; ) про визнання протиправними та скасування наказів та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 в особі Командира військової частини полковника Устілко Дмитра Сергійовича (місцезнаходження: смт. Чорноморське Лиманського району, Одеська область, 67570; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), в якій позивач просить:

визнати протиправними та скасувати п. 2 наказу №485 (з основної діяльності) від 28.04.2023 року, яким на начальника логістики заступника командира військової частини НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_1 за невиконання вимог ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, ст.ст. 11, 16, 30 Статуту внутрішньої служби ЗСУ накладено дисциплінарне стягенення у вигляді «Сувора Догана»;

скасувати п. 3 наказу №485 (з основної діяльності) від 28.04.2023 року, яким вирішено здійснити перерахунок грошового забезпечення згідно з п. 4 розділу XVI наказу МО України №260 від 07.06.2018 року;

визнати протиправним та скасувати наказ №747 (з адміністративно-господарської діяльності) від 14.05.2023 року про призначення службового розслідування за фактами виявлених недоліків по службам тилу при прийомі посади, начальника тилу заступника начальника логістики військової частини НОМЕР_2 підполковником ОСОБА_2 ;

визнати протиправним та скасувати абзац 3 п. 2 наказу №822 (з основної діяльності) від 14.06.2023 року, у якому відповідачем прийнято рішення клопотати перед командиром військової частини НОМЕР_4 про накладення на підполковника ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у « ОСОБА_3 » - начальник логістики заступника командира військової частини НОМЕР_2 за невиконання вимог ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, та ст.ст. 11, 16, 30, 63, 58, 59 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, що привело до нанесення значних битків військовій частині НОМЕР_2 ;

скасувати п.3 наказу №822) з основної діяльності) від 14.06.2023 року, яким вирішено здійснити перерахунок грошового забезпечення згідно з п. 4 розділу XVI наказу МО України №260 від 07.06.2018 року;

визнати протиправними та скасувати п.5 наказу №837 (основної діяльності) від 17.06.2023 року, у якому прийнято рішення про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді «Сувора Догана» за неналежне виконання службових обов`язків та порушення вимог, абз. 3 ст. 11, ст. 16 абз. 1 ст. 76, абз. 10, 14, 21 ст. 77 Статуту Внутрішньої служби ЗСУ ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ;

скасувати п. 8 наказу №837 (з основної діяльності) від 17.06.2023 року, яким вирішено здійснити перерахунок грошового забезпечення згідно з п. 4 розділу XVI наказу МО України №260 від 07.06.2018 року;

зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 шляхом видання відповідного наказу повернути підполковнику ОСОБА_1 грошові кошти (частки премії) не виплаченої у звязку з накладенням дисциплінарних стягнень наказами №837 (з основних діяльності) від 17.06.2023 року, №822 (з основної діяльності) від 14.06.2023 року, №485 (з основної діяльності) від 28.04.2023 року.

Ухвалою від 11.07.2021р. Одеським окружним адміністративним судом вказану позовну заяву було залишено без руху, а також надано строк на усунення недоліків позовної заяви.

На виконання ухвали 13.07.2023 року (вх. № 23445/23) представник позивача надав до суду заяву, чим усунуто зазначені судом недоліки.

Ухвалою від 18.07.2023 року Одеським окружним адміністративним судом провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою від 12.12.2023 року розгляд справи продовжено в порядку загального позовного провадження.

18.12.2023 року (вх. №ЕС/18997) представником відповідача до канцелярії суду подано клопотання про приєднання до матеріалів справи письмових доказів.

08.01.2024 року (вх. №ЕС/923/24) представником відповідача до канцелярії суду подано клопотання про відкладення розгляду справи.

31.01.2024 року (вх. №ЕС/4561/24) представником позивача до канцелярії суду подано відповідь на відзив.

Ухвалою від 09.02.2024 року продовжено строк підготовчого провадження.

12.02.2024 року (вх. №6001/24) представником відповідача до канцелярії суду подано заяву про розгляд справи без участі представника.

26.02.2024 року (вх. № ЕП/3546/24) представником позивача до канцелярії суду подані письмові пояснення.

27.02.2024 року (вх. №8134/24) представником позивача до канцелярії суду подано заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

27.02.2024 року (вх. №ЕС/8111/24) представником відповідача до канцелярії суду подано заяву про розгляд справи без участі представника.

Ухвалою від 27.02.2024 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання 06.03.2024 року стороні по справі не з`явились, сповіщались належним чином про дату, час та місце судового засідання. Від представника позивача та представника відповідача в матеріалах справи наявні клопотання про розгляд справи без їх участі.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відносно позивача були прийняті оскаржувані накази. Позивач вважає оскаржувані накази протиправними та такими, що підлягають скасуванню через зміну його керівництву, у звязку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому, в обґрунтування правової позиції, зазначено, що останній діяв у межах наданих йому повноважень, відповідно до Закону, та у спосіб і в порядку визначеному ним, у зв`язку з чим, просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За правилами предметної підсудності встановленими ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (п. 1 ч. 1).

За таких обставин суд дійшов висновку про підсудність позовної заяви ОСОБА_1 Одеському окружному адміністративному суду.

Відповідно до частини 2 статті 17 Конституції України оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначені Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженим Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV (далі - Статут внутрішньої служби, у редакції, чинній на час спірних правовідносин).

Відповідно до статті 3 Статуту внутрішньої служби військова служба у Збройних Силах України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до законів України, є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком осіб (за винятком випадків, визначених законом), пов`язаній із захистом України.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються законами України, положеннями про проходження військової служби відповідними категоріями військовослужбовців, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

За змістом статті 6 Статуту внутрішньої служби внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань.

Вимоги цього Статуту зобов`язаний знати й сумлінно виконувати кожен військовослужбовець.

Статтею 11 Статуту внутрішньої служби передбачено, що необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки:

свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;

бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим;

беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини;

постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України;

знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно;

дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України;

поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини;

бути пильним, суворо зберігати державну таємницю;

вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання;

виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни;

додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Згідно зі статтею 16 Статуту внутрішньої служби кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до статті 58 Статуту внутрішньої служби командир (начальник) є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність довіреної йому військової частини, корабля (підрозділу) за забезпечення охорони державної таємниці; за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан, збереження життя і зміцнення здоров`я особового складу; за внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних засобів; за всебічне забезпечення військової частини, корабля (підрозділу); за додержання принципів соціальної справедливості.

Командир (начальник) відповідно до посади, яку він займає, повинен діяти самостійно і вимагати від підлеглих виконання вимог Конституції України, законів України, статутів Збройних Сил України та інших нормативно-правових актів.

В силу приписів статті 59 Статуту внутрішньої служби командир (начальник) зобов`язаний, зокрема, проводити роботу щодо зміцнення військової дисципліни, запобігання надзвичайним подіям, кримінальним та іншим правопорушенням серед особового складу, своєчасно виявляти й усувати їх причини; аналізувати стан військової дисципліни і об`єктивно доповідати про це старшому командирові (начальникові).

Статтею 1 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV (далі - Дисциплінарний Статут, у редакції, чинній на час спірних правовідносин) визначено, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Відповідно до частини 1 статті 45 Дисциплінарного статуту у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Статтею 48 Дисциплінарного статуту встановлено, що на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення:

а) зауваження;

б) догана;

в) сувора догана;

г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти);

ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби);

д) пониження в посаді;

е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу);

є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу);

ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Згідно зі статтею 56 Дисциплінарного статуту командир корпусу, командувач військ оперативного командування, командувач виду, окремого роду військ (сил) Збройних Сил України має право застосовувати стягнення, передбачені пунктами "а"-"ґ", а також пунктами "д"-"ж" (до підполковника включно) статті 48 цього Статуту.

За приписами статті 84 Дисциплінарного статуту прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

У кожному випадку вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, інших порушень вимог Закону України "Про запобігання корупції" з метою виявлення причин та умов, що сприяли його вчиненню, службове розслідування призначається командиром самостійно або проводиться за його рішенням за поданням спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції.

Наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608 затверджено Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України (далі - Порядок № 608, у редакції, чинній на час спірних правовідносин), який виокремлює службову перевірку - комплекс заходів, які здійснюються відповідно до цього Порядку, з метою перевірки інформації про вчинення правопорушення, з`ясування наявності підстав для призначення службового розслідування, обставин порушення виконавської дисципліни, встановлення осіб, які вчинили правопорушення та службове розслідування - комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення (пункт 2 розділу I Порядку № 608).

Пунктом 1 розділу ІІ Порядку № 608 передбачено, що службове розслідування може призначатися у разі:

невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення чи заподіяло матеріальну або моральну шкоду;

невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань;

неправомірного застосування військовослужбовцем фізичного впливу, зброї, спеціальних засобів або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільних осіб, особливо, якщо це призвело до їх поранення, травмування або смерті;

дій військовослужбовця, які призвели до спроби самогубства іншого військовослужбовця;

втрати або викрадення зброї чи боєприпасів;

порушення порядку та правил несення чергування (бойового чергування), вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити або спричинило негативні наслідки;

недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів;

внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєне військовослужбовцем кримінальне правопорушення;

повідомлення військовослужбовцю про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення;

скоєння військовослужбовцем під час виконання обов`язків військової служби дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої загинули або отримали тілесні ушкодження інші особи.

Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.

За рішенням відповідного командира (начальника) службове розслідування може призначатися за письмовим рапортом (доповідною або пояснювальною запискою) військовослужбовця з метою зняття безпідставних, на його думку, звинувачень або підозри.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Порядку № 608 службове розслідування не призначається:

у разі надходження анонімних повідомлень, заяв, скарг;

якщо причини та умови, що сприяли вчиненню правопорушення, ступінь вини, розмір заподіяної матеріальної шкоди та інші обставини, які мають значення для прийняття рішення командиром (начальником) про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення, не потребують додаткового встановлення (уточнення) або їх встановлено під час проведення інспектування, інвентаризації, аудиту, за рішенням суду.

Відповідно до пункту 3 розділу ІІ Порядку № 608 службове розслідування проводиться для встановлення:

неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення;

причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби;

ступеня вини військовослужбовця;

порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства;

причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення;

причин виникнення матеріальної шкоди, її розміру та винних осіб (у разі виявлення факту її заподіяння).

У свою чергу пунктами 1 - 3 розділу VІІ Порядку № 608 встановлено, що з метою перевірки інформації про факт правопорушення, з`ясування наявності підстав для призначення службового розслідування, обставин порушення виконавської дисципліни, а також якщо особу правопорушника не встановлено, але виявлено факт правопорушення, проводиться службова перевірка (п. 1).

Під час службової перевірки встановлюються:

особа, яка вчинила дисциплінарне правопорушення або порушення виконавської дисципліни;

обставини (час, місце, спосіб, наслідки тощо) правопорушення або порушення виконавської дисципліни;

не виконані або неналежно виконані військовослужбовцем розпорядження, доручення, вказівки начальників, службові обов`язки;

наявність чи відсутність події, з приводу якої призначалась перевірка.

У разі необхідності уточнення причин та умов, що сприяли вчиненню дисциплінарного правопорушення, за фактом якого проведено службову перевірку, та ступеня вини військовослужбовця за результатами службової перевірки може бути проведено службове розслідування (п. 2).

Службова перевірка проводиться за письмовим рішенням відповідного командира (начальника), у якому зазначаються відомості про посадових осіб, яким доручається проведення перевірки, її мета та дата завершення. Строк проведення перевірки встановлюється з урахуванням мети, обсягу визначених завдань та кількості особового складу, який залучається. Письмове рішення командира (начальника) оформлюється шляхом накладення відповідної резолюції на документі (рапорті (доповіді)) про необхідність проведення перевірки або видання окремого доручення (доручення), розпорядження на її проведення (п.3).

За приписами пунктів 6 - 9 розділу VІІ Порядку № 608 строк проведення службової перевірки не може перевищувати одного місяця. У разі невстановлення винних осіб службова перевірка може бути продовжена відповідним командиром (начальником), який призначив перевірку, але не більше ніж на один місяць.

Днем початку службової перевірки вважається день прийняття рішення про її проведення або дата, визначена командиром (начальником), який приймає це рішення.

Завершення службової перевірки визначається днем подання результатів перевірки на розгляд для прийняття рішення.

Проведення службової перевірки здійснюється за загальними правилами проведення службових розслідувань, встановленими розділами III та IV цього Порядку, з урахуванням особливостей, передбачених цим розділом.

Службова перевірка може проводитись як одноособово, так і комісією. Склад комісії визначається з урахуванням мети, обсягу, складності та особливостей проведення службової перевірки.

Результати службової перевірки оформлюються доповідною запискою на ім`я посадової (службової) особи, яка призначила перевірку, та підписуються посадовою (службовою) особою, яка провела її одноособово, або головою комісії.

У доповідній записці зазначаються підстави та мета проведення службової перевірки, службові особи, які її проводили, вжиті заходи та отримані результати, висновки і пропозиції та інші відомості, необхідні для прийняття посадовою (службовою) особою, яка призначила перевірку, законного рішення.

Згідно з положеннями статті 86 Дисциплінарного статуту якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Аналіз викладених норм свідчить, що військова дисципліна передбачає бездоганне і неухильне додержання військовослужбовцем порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України і у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військової дисципліни або громадського порядку командир за необхідності накладає на такого військовослужбовця дисциплінарне стягнення.

При цьому, суд приймає до уваги доводи позивача, що обставини дисциплінарного проступку встановлено з порушенням передбаченого законодавством порядку службових розслідувань, та не є належною процедурою для встановлення неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення, та ступеню його вини.

Щодо обрання виду дисциплінарного стягнення, то суд враховує, що Верховний Суд у постанові від 07 грудня 2018 року у справі № 807/1325/16, правовідносини у якій подібні до спірних правовідносин у цій справі, сформував правову позицію, яка полягає у тому, що Дисциплінарний статут не визначає конкретної послідовності та черговості накладення дисциплінарних стягнень за ступенем їх суворості. Це в свою чергу наділяє уповноважену особу правом самостійно визначати вид стягнення за його суворістю в залежності від конкретних обставин дисциплінарного проступку.

Це узгоджується з Рекомендаціями № R (80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11 березня 1980 року, де передбачено, що під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційним повноваженнями є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.

Аналогічна правова позиція неодноразово викладалася Верховним Судом, зокрема у постанові від 31 січня 2020 року у справі № 805/4255/16-а, а також у постановах від 10 квітня 2019 року у справі № 813/3020/16, від 28 лютого 2020 року у справі № 620/1355/19, від 18 лютого 2021 року у справі №1.380.2019.000616, від 23.10.2021 у справі № 460/2869/18.

При цьому, згідно з п.3 розділу IV Порядку військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право:

- знати підстави проведення службового розслідування;

- бути ознайомленим про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування;

- відмовитися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом;

- давати усні, письмові або за допомогою технічних засобів пояснення, подавати документи, які стосуються службового розслідування, вимагати опитування (додаткового опитування) осіб, які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення;

- з дозволу командира (начальника) отримувати копії документів, які стосуються службового розслідування, та долучати їх до власних пояснень;

- порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації;

- висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять;

- ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником);

- оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки та у порядку, визначені законодавством України.

Таким чином, згідно з п.3 розділу IV Порядку від 21.11.2017 № 608 позивач був позбавлений права знати підстави проведення службового розслідування, бути ознайомленим про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування, давати усні та письмові пояснення, подавати документи, які стосуються службового розслідування, вимагати опитування (додаткового опитування) осіб, які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення та інших прав визначених даним пунктом

З матеріалів службового розслідування вбачається, що воно розпочато 24.03.2023 та закінчено 28.04.2023.

Так, відповідно до пункту 87 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці.

При цьому, суд звертає увагу на те, що у матеріалах службового розслідування відсутні докази продовження строку проведення службового розслідування.

При цьому, командиру військової частини НОМЕР_2 полковнику ОСОБА_4 було відомо, що він відповідно до приписів ст.ст. 31, 32 Статуту Внутрішньої слузби ЗСУ не є прямим начальником для підполковника ОСОБА_1 з 22.04.2023 року та не має повноважень щодо призначення службового розслідування відносно позивача, яке було доручено начальнику КП заступнику начальнику штабу з бойового управління в/ч НОМЕР_2 полковнику ОСОБА_5 , який на час військової служби підполковника ОСОБА_1 у військовій частині НОМЕР_2 був підлеглим за посадою. Таким чином, під час призначення службового розслідування відповідно позивача було порушено ст. 85 та ст. 87 Дисциплінарного статуту ЗСУ.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим, а дії відповідача безпідставними та протиправними а тому оскаржувані накази підлягають скасуванню в частині щодо ОСОБА_1 .

Щодо решти позовних вимог про зобов`язання командира військової частини НОМЕР_2 шляхом видання відповідного наказу повернути підполковнику ОСОБА_1 грошові кошти (частки премії) не виплаченої у звязку з накладенням дисциплінарних стягнень наказами №837 (з основних діяльності) від 17.06.2023 року, №822 (з основної діяльності) від 14.06.2023 року, №485 (з основної діяльності) від 28.04.2023 року суд дійшов висновку про її передчасність та заявленою наперед у зв`язку з чим в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Згідно ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.6 ст.162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ч.4 ст. 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Зважаючи на те, що відповідачем не надано ані відзиву на позов, ані жодних доводів на підтвердження власної правової позиції, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 та ч. 2 ст. 73 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відтак, з урахуванням зазначеного, на підставі встановлених судом фактів та обставин, враховуючи, що докази та доводи, наведені позивачем під час розгляду адміністративної справи, є обґрунтованими, а відповідач жодним чином не заперечував проти позову, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно ч.ч.1, 3 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача не стягується.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 в особі Командира військової частини полковника Устілко Дмитра Сергійовича (місцезнаходження: смт. Чорноморське Лиманського району, Одеська область, 67570; ) про визнання протиправними та скасування наказів та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати п. 2 наказу №485 (з основної діяльності) від 28.04.2023 року, яким на начальника логістики заступника командира військової частини НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_1 за невиконання вимог ст. 4 Дисциплінарного статут ЗСУ, ст.ст. 11, 16, 30 Статуту внутрішньої служби ЗСУ накладено дисциплінарне стягенення у вигляді «Сувора Догана».

Скасувати п. 3 наказу №485 (з основної діяльності) від 28.04.2023 року, яким вирішено здійснити перерахунок грошового забезпечення згідно з п. 4 розділу XVI наказу МО України №260 від 07.06.2018 року.

Визнати протиправним та скасувати наказ №747 (з адміністративно-господарської діяльності) від 14.05.2023 року про призначення службового розслідування за фактами виявлених недоліків по службам тилу при прийомі посади, начальника тилу заступника начальника логістики військової частини НОМЕР_2 підполковником ОСОБА_2 .

Визнати протиправним та скасувати абзац 3 п. 2 наказу №822 (з основної діяльності) від 14.06.2023 року, у якому відповідачем прийнято рішення клопотати перед командиром військової частини НОМЕР_4 про накладення на підполковника ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у « ОСОБА_3 » - начальник логістики заступника командира військової частини НОМЕР_2 за невиконання вимог ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, та ст.ст. 11, 16, 30, 63, 58, 59 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, що привело до нанесення значних битків військовій частині НОМЕР_2 .

Скасувати п.3 наказу №822) з основної діяльності) від 14.06.2023 року, яким вирішено здійснити перерахунок грошового забезпечення згідно з п. 4 розділу XVI наказу МО України №260 від 07.06.2018 року.

Визнати протиправними та скасувати п.5 наказу №837 (основної діяльності) від 17.06.2023 року, у якому прийнято рішення про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді «Сувора Догана» за неналежне виконання службових обов`язків та порушення вимог, абз. 3 ст. 11, ст. 16 абз. 1 ст. 76, абз. 10, 14, 21 ст. 77 Статуту Внутрішньої служби ЗСУ ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ.

Скасувати п. 8 наказу №837 (з основної діяльності) від 17.06.2023 року, яким вирішено здійснити перерахунок грошового забезпечення згідно з п. 4 розділу XVI наказу МО України №260 від 07.06.2018 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів в порядку приписів ст. 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили згідно з приписами ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано 13.03.2024 р.

Суддя О.М. Тарасишина