Справа № 420/32066/23
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2024-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

12 березня 2024 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючої судді Бойко О.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та стягнення компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення виплаченої 13.01.2023 на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.02.2022 у справі № 420/25945/21;

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів у сумі 76 960 гривень 08 копійок у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення виплаченої 13.01.2023 на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.02.2022 у справі № 420/25945/21;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення виплаченої 21.10.2023 на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.05.2023 у справі № 420/1368/23;

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів у сумі 14 006 гривень 89 копійок у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення виплаченої 21.10.2023 на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.05.2023 у справі № 420/1368/23.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 09.02.2024 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши матеріали справи у письмовому провадженні, суд встановив наступне.

Предметом спору у даній справі є бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу щодо невиплати позивачу компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення виплаченої 13.01.2023 на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.02.2022 у справі № 420/25945/21.

Питання щодо компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати врегульовано Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.1.02000 №2050-ІІІ (далі Закон №2050-ІІІ).

Відповідно до ст.2 Закону №2050-ІІІ компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством); соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення); сума індексації грошових доходів громадян; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

З системного аналізу вказаної норми суд встановив, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати не є складовою грошового забезпечення, а є лише компенсаційною виплатою та є складовою належної працівникові заробітної плати.

Отже, у даному випадку, вказаний спір виник у зв`язку із оплатою праці.

Спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Водночас, указані положення КАС України не містять норми, які б регулювали порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці.

Суд зазначає, що спеціальним законодавством, не врегульовано питання строків звернення до суду у зв`язку з порушенням відповідачем законодавства про оплату праці (виплату грошового забезпечення), однак такі питання регулює Кодекс законів про працю України.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України від 01.07.2022 №2352-IX) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 233 КЗпП України, у редакції Закону України від 01.07.2022 №2352-IX, який набрав чинності з 19.07.2022, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116 КЗпП України).

Отже, до 19.07.2022 КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати.

Однак, після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

У даному випадку, суд застосовує норми чинні на час виникнення спірних відносин.

Водночас відповідно до пункту 1 глави XIX "Прикінцеві положення" Кодексу законів про працю під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Карантин в Україні, пов`язаний з COVID-19, діяв з 12 березня 2020 року (постанова Уряду від 11 березня 2020 року № 211) та закінчився 30 червня 2023 року (постанова Уряду від 27 червня 2023 року № 651).

Отже, запровадження на території України карантину є безумовною підставою для продовження строків, визначених статтею 233 КЗпП України, на строк дії такого карантину.

Аналогічна правові позиція була викладена у постановах Верховного Суду від 25 квітня 2023 року у справі № 380/15245/22, від 17 серпня 2023 року у справі № 380/14039/22.

З огляду на вказане, до спірних правовідносин застосуванню підлягають приписи статті 233 КЗпП України у частині, що стосується строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці та які мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 08.11.2023 у справі №380/8154/23.

З огляду викладене, суд приходить до висновку, що перебіг 3-місячного строку звернення до суду з позовом, в частині стягнення компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення виплаченої 13.01.2023 на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.02.2022 у справі № 420/25945/21 починається з 13.01.2023. Однак, до суду з цим позовом звернувся 21.11.2023, тобто з пропуском 3-місячного строку звернення до суду з позовом.

Отже, позивач пропустив строк звернення до суду з цим позовом в частині позовних вимог з приводу бездіяльності відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення виплаченої 13.01.2023 на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.02.2022 у справі № 420/25945/21. Враховуючи наведене, позивачу необхідно надати до суду обґрунтоване клопотання про поновлення строку звернення до суду та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч.13 ст.171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Враховуючи наведене, суд залишає позовну заяву без руху та вказує на необхідність позивачу надати до суду: клопотання про поновлення строку звернення з відповідними доказами поважності причин його пропуску.

Керуючись ст.ст.123, 160, 161, 171 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов залишити без руху.

Повідомити позивачу про необхідність протягом п`яти днів з дня отримання повного тексту даної ухвали про залишення позовної заяви без руху усунути, визначенні даним судовим рішенням недоліки, та роз`яснити, що у разі не усунення у визначений судом термін недоліків, позов буде залишений без розгляду відповідно до приписів ч.15 ст.171 КАС України.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя О.Я. Бойко