Справа № 160/650/20
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2024-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 березня 2024 року м. Дніпросправа № 160/650/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Білак С.В., Чабаненко С.В.,

при секретарі судового засідання Рівній В.В.

за участі представника позивача Ясира С.А.,

представника відповідача Волошиної В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2023 року в адміністративній справі №160/650/20 (головуючий суддя І-ї інстанції Златін С.В.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МТПО ДНЕПР» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.09.2023 року у справі №160/650/20 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 02.10.2019 року №000253502 в частині нарахованого грошового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 3726826 грн. та в частині штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 1863444,50 грн.. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 02.10.2019 року №000254502 в частині нарахованого грошового зобов`язання з ПДВ у розмірі 3520158 грн. та в частині штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 1818064 грн.. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Позивачем 13.09.2023 року подано до суду першої інстанції заяву про ухвалення додаткового рішення та документи на підтвердження витрат на правничу допомогу у розмірі 40000 грн. та гонорару успіху 109284,93 грн.. До заяви позивач додав наступні документи: ордер, акт-приймання передачі виконаних робіт, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, додаткову угоду, докази відправлення даної заяви відповідачу. Також позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 67395,38 грн. за подання апеляційної та касаційної скарг на судове рішення у даній справі.

Додатковим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2023 року стягнуто з ГУ ДПС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ «МТПО Днепр» у якості відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суму у розмірі 40000 грн..

Відповідач не погодився із додатковим рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив таке рішення суду скасувати та прийняти нове рішення відмову у стягнення витрат на правничу допомогу.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що додаткове рішення є необґрунтованим та таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального права та процесуального права. Апелянт не погоджується з сумою витрат на правничу допомогу, яка стягнута судом першої інстанції на користь позивача, вважає таку суму неспівмірною складності справи.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив скаргу залишити без задоволення.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційний суд, переглядаючи додаткове рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Відповідно до частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини п`ятої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 05.06.2018 року у справі №904/8308/17 встановлено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

З огляду на правову позицію Верховного Суду, наведену у додатковій постанові від 05.09.2019 року у справі №826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно із практикою Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником надано до суду першої інстанції: копію договору про надання правничої (правової) допомоги №0303/21-1 від 03.03.2021 року; копію додаткової угоди від 25.05.2023 року, у якій сторони погодили гонорар адвоката у розмірі 40000 грн., а також встановили «гонорар успіху» у розмірі 1% від суми, на яку за рішенням суду знижено податкове зобов`язання (з врахуванням штрафних санкцій) внаслідок повного або часткового скасування податкових повідомлень-рішень; копію акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) з професійної правничої допомоги від 13.09.2023 року, у якому сторони визначили види робіт, які виконані адвокатом, кількість витрачених адвокатом годин та визначено гонорар адвоката 40000 грн., а також «гонорар успіху» у розмірі 1% від суми, на яку за рішенням суду знижено податкове зобов`язання (з врахуванням штрафних санкцій); копію свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю та копію ордеру про надання правничої (правової) допомоги від 19.03.2021 року.

Згідно договору сторони погодили, що оплата гонорару здійснюється позивачем протягом 30-ти календарних днів з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Станом на час апеляційного розгляду витрати на правову допомогу позивачем в будь-якому розмірі не сплачено.

Згідно акту виконаних робіт по справі адвокатом надано наступні послуги:

- вивчення та аналіз наданих документів - 4 години;

- ознайомлення з матеріалами справи - 2 години;

- аналіз судової практики - 2 години;

- участь у судовому засіданні 21.06.2023 року - 2 години;

- складання письмових пояснень, аналіз норм у постанові ВС від 02.05.2023 р. - 6 годин;

- участь в судовому засіданні 28.06.2023 року - 2 години;

- складання клопотання про долучення доказів - 2 години;

- участь в судовому засіданні 10.07.2023 року - 2 години;

- складання клопотання про допит свідка - 2 години;

- складання клопотання про долучення нових доказів та пояснень - 5 годин;

- участь в судовому засіданні 19.07.2023 року - 2 години;

- складання додаткових пояснень - 2 години;

- участь в судовому засіданні 24.07.2023 року - 2 години;

- участь в судовому засіданні 04.09.2023 року - 2 години;

- участь в судовому засіданні 13.09.2023 року - 2 годин.

Аналізуючи наведені вище докази стосовно правничої допомоги, апеляційний суд зазначає, що представник із заявлених в акті виконаних робіт 14 годин участі в судових засіданнях, фактично відповідно до журналів судових засідань був задіяних у таких засіданнях 4 год.20 хвилин ( 21.06.2023 року - 35 хвилин, 28.06.2023 року - журнал с/з відсутній, 0.07.2023 року - 55 хвилин, 19.07.2023 року - 28 хвилин, 24.07.2023 року - 38 хвилин, 04.09.2023 року - 4 хвилини, 13.09.2023 року - 1 год. 40 хвилин).

Акт виконаних робіт не містить обсягу та вартості кожної послуги.

Зазначені в акті виконаних робіт послуги щодо вивчення та аналіз документів, аналіз судової практики, підготовки пояснень та клопотань, є складовими однієї послуги - участь в судовому засіданні.

Відтак, наданими доказами не підтверджено в повному обсязі обґрунтованість та фактичний обсяг витрат позивача на правничу допомогу у цій справі, як і їх хоча б часткову оплату позивачем на час апеляційного розгляду справи.

Тобто, відсутні доказі дійсності, необхідності та обґрунтованості заявлених витрат на оплату послуг адвоката.

Таким чином, зважаючи на предмет спору, складність адміністративної справи, часткове задоволення позовних вимог, апеляційний суд вважає що витрати на правничу допомогу, які визначені в заяві про стягнення витрат на правничу допомогу 40000 грн. та гонорар успіху 109284,93 грн., так і визначені судом першої інстанції в додатковому рішенні в розмірі 40000 грн., є не співмірними зі складністю адміністративної справи, обсягом та часом, витраченим на надання правничої допомоги, у зв`язку із чим достатнім та обґрунтованим розміром таких витрат є 5000,00 грн..

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що відповідно до статті 317 КАС України існують підстави для зміни додаткового рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 12, 77, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишити задовольнити частково.

Додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2023 року в адміністративній справі №160/650/20 змінити.

В абзаці першому резолютивної частини рішення слова та цифри «у розмірі 40000 грн.» замінити словами та цифрами «у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок».

В іншій частині додаткове рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 14 березня 2024 року.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Білак

суддя С.В. Чабаненко