Справа № 200/7058/23
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2024-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2024 року Справа№200/7058/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Стойки В.В. розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (Волинська обл., м. Луцьк, вул. Кравчука, 22 В, ) про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (Волинська обл., м. Луцьк, вул. Кравчука, 22 В, ).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що він з 27.03.2023 року отримує пільгову пенсію. Розмір його пільгового стажу, визначеного в тому числі і за рішенням суду, дозволяє при визначенні розміру пенсії застосувати ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці та абзац 3 частини першої ст. 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Враховуючи вказане 28.10.2023 року позивач звернувся до відповідача з листом-скаргою про перерахунок пенсії із застосуванням статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з урахуванням раніше виплачених сум» з моменту призначення, проте в проведенні перерахунку за вказаними положеннями законодавства позивачу було відмовлено.

Позивач вважає вказану відмову протиправною та просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, яка полягає у незастосуванні з 27.03.2023 року при розрахунку пенсії ОСОБА_1 норм статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити з 27.03.2023 року перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, із застосуванням норм статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з нарахуванням компенсації втрати частини доходів та з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою від 11.12.2023 року прийнято до розгляду позовну заяву і відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження суддею одноособово, без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач правом на надання відзиву не скористався.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб.

Станом на момент прийняття рішення по справі воєнний стан продовжується, на підставі чого суд вважає за належне продовжити строки розгляду даної справи.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), 27.03.2023 звернувся із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області №13 від 04.04.2023 відмовлено позивачу у призначенні пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. У рішенні вказано, що згідно наданих до заяви документів про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки абовідповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637 (довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, трудова книжка, диплом, довідки пропідтвердження стажу), страховий стаж складає 19 років11 місяців 23 дні, з урахуваннямкратності ( за списком №1) стаж особи становить 30 років 11 місяців 23 днів.

Пільговий стаж особи, що дає право на зниження пенсійного віку 18 років 2 місяці 17днів:

- роботи підземні, професії провідні (20) - 3 роки 4 місяці 26 днів;

- роботи підземні, професії за постановою 202 (25) - 8 років 0 місяців 7 днів;

- навчання за фахом - 2 місяці 26 днів;

- військова служба в особливий період 6 років 6 місяців 18 днів.

До страхового та до пільгового стажу зараховано усі наявні періоди.

Позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно ч.3 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування узв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

З вказаною відмовою позивач не погодився та звернувся з даним позовом до суду.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26.06.2023 року по справі №200/2122/23 позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (адреса: 43026, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Кравчука, 22 В, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 04.04.2023 року № 13 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 відповідно до заяви від 27.03.2023. Зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати ОСОБА_1 час проходження військової служби в особливий період один місяць служби за три періоди з 22.09.2015 по 18.11.2015, з 17.06.2016 по 01.08.2016, з 05.08.2016 по 01.10.2016, з 13.11.2017 по 29.04.2018, з 10.05.2018 по 30.09.2018, з 06.11.2018 по 01.09.2019, з 02.10.2019 по 12.04.2020, з 16.05.2020 по 19.07.2020, з 25.07.2020 по 31.10.2020, з 01.11.2020 по 12.07.2021, з 11.08.2021 по 23.02.2022 в страховий стаж та стаж роботи за професією машиніста електровозу підземним з повним робочим днем (список № 1, розділ 1 підрозділ 1), що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.03.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням висновків суду. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26.06.2023 року по справі №200/2122/23 ОСОБА_1 було призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування без врахування ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці.

28.10.2023 року позивач звернувся до відповідача із скаргою, в якій вимагав здійснити з 27.03.2023 року перерахунок та виплату пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, із застосуванням статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з урахуванням раніше виплачених сум». Вимог про виплату компенсації сум втраченого доходу заявлено не було.

Листом від 03.11.2023 року, наданим у відповідь на скаргу позивача, його було повідомлено, що Донецького окружного адміністративного суду від 26.06.2023 року по справі №200/2122/23 виконано в межах покладених зобов`язань.

Відповідно довідки РС-право, стаж роботи позивача, кваліфікований органом пенсійного фонду як стаж за «Ст.14, П/П, підземні» та пільговий стаж, що був обрахований за рішенням суду по справі №200/2122/23, складає більше 15 років.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Згідно підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-У1, який набрав чинності з 1 січня 2004 року (далі Закон № 1058), пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України „Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.09.2008 № 345-VI "Про підвищення престижності шахтарської праці" (далі - Закон № 345-VI) дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Відповідно до статті 8 Закону № 345-VI мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування , з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Таким чином, необхідною умовою для набуття права на отримання пенсії в порядку передбаченому Законом № 345-VI є зайнятість на підземних роботах за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Як вже було зазначено вище, пільговий стаж позивача за Списком № 1 дорівнює більше 15 років.

Таким чином позивач працював в шахті, на посаді, яка дає йому право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1 відповідно до статті 8 Закону № 345.

Як вже було встановлено судом вище, позивач має право на отримання пенсії з урахуванням ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці, проте відповідачем на виконання рішення суду по справі №200/2122/23 пенсія була обрахована з 27.03.2023 року без застосування ст. 8 вказаного Закону, що є протиправним.

Щодо позовних вимог в частині нарахувати компенсацію втрати частини доходів.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, урегульованіЗаконом України від 19.10.2000 № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»(далі - Закон №2050-ІІІ).

Згідно зі статтями1,2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати`підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьомуЗаконіслід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Наведене дає підстави для висновку, що дія зазначеногоЗакону поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності й господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), і стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України та які (відповідні доходи) не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата).

Основною умовою для виплати громадянину передбаченоїстаттею 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати`компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів. Своєю чергою компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку та підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Пункти 1, 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159(далі - Порядок № 159) відтворюють положенняЗакону №2050-ІІІ, конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.

Верховний Суд в постанові від 11.12.2020 у справі № 200/10820/19-а дійшов наступних висновків:

«Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 не звертався до Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області із заявою про нарахування та виплати йому компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати страхових виплат за період з вересня 2016 року по квітень 2018 року відповідно доЗакону № 2050-ІІІта Порядку №159.

Своєю чергою, відповідач не відмовляв позивачу своїм рішенням у виплаті відповідної компенсації.

За змістом статті 7 Закону № 2050-ІІІ відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку.

З огляду на те, що у цій справі позивач звертався до відповідача із заявою про виплату компенсації відповідно до Закону № 2050-ІІІ та Порядку № 159, а відповідач не відмовляв позивачу у виплаті відповідної компенсації, то право позивача ще не було порушено суб`єктом владних повноважень і звернення його до суду з цим позовом є передчасним. Отже, суди першої та апеляційної інстанції зробили законний і обґрунтований висновок про відмову у позові».

Враховуючи зазначені висновки Верховного Суду, необхідною умовою для звернення до суду з позовом про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати є звернення особи до підприємства, установи або організації із заявою про виплату відповідної компенсації на підставі Закону № 2050-ІІІ та Порядку № 159, за наслідками розгляду якої власник чи уповноважений ним орган (особа) може (1) або задовольнити таку заяву та виплатити відповідну компенсацію, (2) або відмовити у її виплаті. А тому, тільки в разі відмови власника або уповноваженого ним органу (особи) виплатити таку компенсацію особа набуває право на звернення до суду з позовом про зобов`язання у судовому порядку виплатити відповідну компенсацію.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 17.11.2021 у справі № 460/4188/20, від 09.06.2021 у справі №240/186/20, від 11.05.2023 у справі №460/786/20, від 18.08.2023 у справі №460/4166/20.

Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У цій справі судом встановлено, що позивач не звертався до відповідача із заявою про нарахування та виплати йому компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати на підставі Закону № 2050-III та Порядку №159. Своєю чергою, відповідач не відмовляв позивачу своїм рішенням у виплаті відповідної компенсації, а тому звернення позивача до суду з цими позовними вимогами є передчасним.

Зазначені висновки повністю узгоджуються з правовою позицією Першого апеляційного адміністративного суду, викладеною у постановах від 21.11.2023 у справі №200/3683/23, від 11.01.2024 у справі №200/4508/23.

Отже у задоволенні позовних вимог в частині компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення суд відмовляє.

Відповідно позов підлягає задоволенню частково.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 858,88грн. та часткове задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача суму судового збору в розмірі 429,44грн.

Керуючись полоденнями КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (Волинська обл., м. Луцьк, вул. Кравчука, 22 В, ) про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, яка полягає у незастосуванні з 27.03.2023 року при розрахунку пенсії ОСОБА_1 норм статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити з 27.03.2023 року перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, із застосуванням норм статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, пл.Соборна, 3) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 429 (чотириста двадцять дев*ять) грн., 44 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Стойка