Справа № 140/458/24
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2024-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2024 року ЛуцькСправа № 140/458/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дмитрука В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі ГУНП у Волинській області) з наступними позовними вимогами:

1) визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу від 19.12.2023 №2977/в «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників поліції Володимирського РВП ГУНП у Волинській області та вжиття заходів запропонованих дисциплінарною комісією», яким до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;

2) визнати протиправним та скасувати наказ від 04.01.2024 №2о/с «По особовому складу», яким позивача звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», з 04.01.2024;

3)поновити на посаді дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу поліції превенції Володимирського РВП ГУНП у Волинській області з 04.01.2024;

4) стягнути грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 04.01.20244 по день прийняття рішення у справі, виходячи з розміру середньоденного грошового забезпечення 1225,20 грн;

5) допустити до негайного виконання рішення в частині поновлення на посаді та стягнення коштів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом ГУНП у Волинській області від 19.12.2023 №2977/в «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників поліції Володимирського РВП ГУНП у Волинській області та вжиття заходів запропонованих дисциплінарною комісією» за порушення службової дисципліни, що виразилося у порушенні вимог частини четвертої статті 9, пунктів 1, 2, 3, 5 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 2, 3, 5, 6, 10, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, частини другої статті 20 Закону України «Про інформацію» та частини другої статті 14, частини першої статті 16 Закону України «Про захист персональних даних», пунктів 2, 3 розділу VI Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затверджених Наказом МВС від 06.11.2015 №1376, пункту 1 розділу 1, пунктів 39, 41 розділу ІІ, пункту 3 розділу III посадової інструкції, нехтування керівних вказівок НПУ та ГУНП у Волинській області, щодо дотримання законності та службової дисципліни, внаслідок чого мало місце поширення персональних даних без згоди фізичної особи, а також втрата бланків протоколів про адміністративне правопорушення серії ВАВ №964043 та серії ВАВ №964044, до дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу поліції превенції Володимирського РВП ГУНП у Волинській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0129061) застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції (п.1).

Наказом ГУНП у Волинській області від 04.01.2024 №2о/с «По особовому складу» старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0129061), дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Володимирського районного відділу поліції ГУНП звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», з 04.01.2024.

Позивач зазначив, що відповідачем не було досягнуто мети службового розслідування, який допустив неповне та не об`єктивне з`ясування істотних обставин вчинення дисциплінарного проступку, не було встановлено причин і умов, що призвели до його вчинення, відсутні висновки щодо наявності вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, що в свою чергу не відповідає вимогам ст. 14 Дисциплінарного статуту НПУ та р. V Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України №893 від 07.11.2018.

ОСОБА_1 вважає вказані накази протиправними, оскільки в його діях відсутній склад дисциплінарного проступку, що свідчить про безпідставність застосованого до нього найсуворішого виду дисциплінарного стягнення, як звільнення зі служби в поліції.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 31.01.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання та виклику сторін.

У поясненнях до позовної заяви ОСОБА_1 зазначив, що ГУНП у Волинській області не наведено у службовому розслідуванні жодного прямого доказу щодо вчинення ним дисциплінарного проступку.

Звертає увагу на характеристику з особової справи з м. Одеси, де зарекомендував себе з позитивної сторони.

Вважає, що висновки дисциплінарної комісії є хибними та навмисно спрямованими з метою його звільнення.

У відзиві на позов представник відповідача позовні вимоги не визнала та зазначила, що ОСОБА_1 в період із 01.04.2019 по 04.01.2024 проходив службу у Національній поліції України.

05.12.2023 до сектору документального забезпечення ГУНП у Волинській області надійшов рапорт від 04.12.2023 т.в.о. начальника Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області підполковника поліції Ципка О.Я., в якому вказано, що 04.12.2023 до нього на розгляд надійшов рапорт старшого інспектора сектору адміністративної практики Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області, в якому зазначено, що на виконання протоколу наради керівництва ГУНП у Волинській області від 04.11.2022 №26, під час щомісячної звірки бланкової продукції Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області було виявлено відсутність бланків протоколів про адміністративні правопорушення серії ВАВ №964043 та ВАВ №964044, які були передані під відповідальне зберігання дільничному офіцеру поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Володимирського районного відділу поліції старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 .

Так, 27.11.2023 останній отримав бланки протоколів про адміністративні правопорушення серії ВАВ №964043 та ВАВ №964044, про що свідчить його особистий підпис в Журналі видачі бланків протоколів про адміністративні правопорушення та бланків протоколів про адміністративні затримання Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області від 29.12.2022 інвентаризаційний №706.

Вказана інформація підтверджується довідкою наданою керівництвом Володимирського РВП ГУНП у Волинській області №30806/52/01-2023 від 12.12.2023, де зазначено, що у відповідності до автоматизованої бази даних ІКС ІПНП в період часу з 06.09.2023 по теперішній час позивачу було передано під відповідальне зберігання 60 бланків постанов та протоколів про адміністративне правопорушення, з них: 19 бланків протоколів про адміністративне правопорушення використано; 1 бланк протоколу про адміністративне правопорушення зіпсовано.

Додатково вказано, що в ході проведення щомісячної звірки бланкової продукції, у ОСОБА_1 було виявлено відсутність двох бланків протоколів про адміністративне правопорушення серії ВАВ №964043 та ВАВ №964044.

Окрім цього, 13.12.2023 до ГУНП у Волинській області надійшла заява від ОСОБА_2 , в якій вказано, що від своїх знайомих останній дізнався, що в соціальній мережі «Інстаграм» користувачем «martyniuk.a.o» було опубліковано рапорт колишнього начальника Володимирського районного відділу поліції ОСОБА_3 на ім`я начальника ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 від 07.11.2023 з приводу порушень з боку поліцейського даного відділу ОСОБА_1 . В даному рапорті містяться персональні дані, а саме «звернення від гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ». В заяві ОСОБА_5 вказує на статтю 11 Закону України «Про інформацію».

У зв`язку із цим, на підставі рапорту вих. №2456/01/39-2023 від 14.12.2023, було прийнято рішення долучити матеріали звернення ОСОБА_6 до службового розслідування, що проводиться на підставі наказу ГУНП у Волинській області від 08.12.2023 №1283.

В ході проведення службового розслідування дисциплінарною комісією встановлено, що працівником поліції, який втратив бланки протоколів про адміністративні правопорушення та опублікував зазначений допис є ОСОБА_1 .

Представник відповідача вказала, що позивач неодноразово викладав в соціальних мережах дописи, які не відповідають дійсності, містять неправдиву інформацію про Володимирський районний відділ поліції ГУНП у Волинській області, з метою дискредитувати керівництво районного відділу поліції, керівництво ГУНП у Волинській області та Національну поліцію України загалом.

Керівництвом Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області неодноразово наголошувалося ОСОБА_1 на дотриманні службової дисципліни, однак, останній своєю поведінкою намагався спровокувати нові конфлікти, розумної ініціативи не проявляв, правильних висновків не робив.

Під час службового розслідування було опитано, зокрема, начальника сектору кадрового забезпечення Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 , яка повідомила, що за період служби у Володимирському районному відділі поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_1 зарекомендував себе як конфліктний працівник. Постійно висловлював незгоду з усталеними методами роботи керівництва районного відділу поліції і намагався внести зміни в організацію роботи за своїм уявним сценарієм. Не завжди достатньо розумів моральні вимоги до працівника такого рівня. У службовій діяльності керувався своїми симпатіями та антипатіями. Авторитету та поваги колег не мав. Почуття колективізму та товариськості розвинуте слабо, честю колективу не дорожить. Індивідуаліст за характером. Крім, цього старший лейтенант поліції ОСОБА_1 за недовготривалий час служби у Володимирському районному відділі поліції тричі притягувався до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарних проступків, зокрема наказом Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області від 25.10.2023 №284/в йому оголошено дисциплінарне стягнення у виді догани, наказом Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області від 30.10.2023 №285/в йому оголошено дисциплінарне стягнення у виді суворої догани, а наказом ГУНП у Волинській області від 17.11.2023 №2680/в оголошено дисциплінарне стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність. Із дисциплінарними стягненнями ознайомлювався, однак, в подальшому висвітлював це в соціальних мережах. При цьому робив це в негативному ракурсі з метою дискредитувати керівництво Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області, керівництво ГУНП у Волинській області та діяльність Національної поліції в цілому.

На думку ОСОБА_7 , таким чином старший лейтенант поліції ОСОБА_1 хотів збільшити кількість підписників в соціальних мережах, здобути авторитет серед своїх читачів та колег по службі, а також викликати обурення на негативних висловлюваннях та дописах про Національну поліцію України та її систему управління.

Представник позивача вказала, що ОСОБА_1 грубо порушив вимоги: п. 2, 3 Розділу VІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС від 06.11.2015 №1376, що виразилось у втраті бланкової продукції (бланків протоколів про адміністративне правопорушення серії ВАВ №964043 та серії BAB №964044), а також грубо порушив вимоги частини 4 статті 9 Закону України «Про Національну поліцію», частини 2 статті 20 Закону України «Про інформацію», частини 2 статті 14, частини 1 статті 16 Закону України «Про захист персональних даних», без згоди фізичної особи на поширення персональних даних, опублікував в мережі «Інстаграм» на сторінці martyniuk.a.o - відомості про фізичну особу, яка ідентифікована - «звернення від гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ».

В ході службового розслідування обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , відповідно до ч. 4 ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України не встановлено.

Обставиною, що обтяжує відповідальність позивача, відповідно до ч. 6 ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, є вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення.

Із наказом ГУНП у Волинській області «Пpo притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників поліції Володимирського РВП ГУНП у Волинській області та вжиття заходів запропонованих дисциплінарною комісією» від 19.12.2023 №2977/в ОСОБА_1 ознайомився, про що поставив власний підпис 04.01.2024.

На виконання частини третьої статті 22 Дисциплінарного статуту, видано наказ ГУНП у Волинській області від 04.01.2024 №2 о/с, відповідно до якого старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Володимирського РВП ГУНП, звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», з 04.01.2024.

Із наказом ГУНП у Волинській області від 04.01.2024 №2 о/с позивач ознайомився 04.01.2024, про що свідчить його особистий підпис.

Представник відповідача вважає, що ГУНП у Волинській області діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, як встановлено частиною 2 статті 19 Конституції України, і ніяким чином не порушувало прав та інтересів позивача.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що згідно витягу з наказу ГУНП у Волинській області від 16.10.2023 №399о/с, ОСОБА_1 призначено на посаду дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області.

Наказом ГУНП у Волинській області від 19.12.2023 №2977/в «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників поліції Володимирського РВП ГУНП у Волинській області та вжиття заходів запропонованих дисциплінарною комісією» за порушення службової дисципліни, що виразилося у порушенні вимог частини четвертої статті 9, пунктів 1, 2, 3, 5 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 2, 3, 5, 6, 10, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, частини другої статті 20 Закону України «Про інформацію» та частини другої статті 14, частини першої статті 16 Закону України «Про захист персональних даних», пунктів 2, 3 розділу VI Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затверджених Наказом МВС від 06.11.2015 №1376, пункту 1 розділу 1, пунктів 39, 41 розділу ІІ, пункту 3 розділу III посадової інструкції, нехтування керівних вказівок НПУ та ГУНП у Волинській області, щодо дотримання законності та службової дисципліни, внаслідок чого мало місце поширення персональних даних без згоди фізичної особи, а також втрата бланків протоколів про адміністративне правопорушення серії ВАВ №964043 та серії ВАВ №964044, до дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу поліції превенції Володимирського РВП ГУНП у Волинській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0129061) застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції (п.1).

Наказом ГУНП у Волинській області від 04.01.2024 №2о/с «По особовому складу» старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0129061), дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Володимирського районного відділу поліції ГУНП звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», з 04.01.2024.

Вважаючи спірні накази протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частина шоста статті 43 Конституції України гарантує громадянам захист від незаконного звільнення.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону №580-VІІІ служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Основні обов`язки поліцейського визначені статтею 18 Закону №580-VІІІ.

Так, згідно з частиною першою статті 18 Закону №580-VІІІ поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону №580-VІІІ у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (частина друга статті 19 Закону №580-VІІІ).

Так, Дисциплінарний статут затверджений Законом №2337-VIII (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Згідно з частиною першою статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно з частиною першою статті 64 Закону №580-VІІІ особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

Частиною третьою статті 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.

Відповідно до частини першої статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони (ч. 2 ст. 13 Дисциплінарного статуту).

Нормами ч. 3 передбачено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:

1) зауваження;

2) догана;

3) сувора догана;

4) попередження про неповну службову відповідність;

5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;

6) звільнення з посади;

7) звільнення із служби в поліції.

При цьому, суд зазначає, що Закон №580-VIII не встановлює необхідність послідовного призначення стягнень від менш суворого до більш суворого. Отже, виходячи з фактичних обставин скоєного проступку, особи порушника та виходячи із обставин справи, до особи може застосуватися найбільш суворе стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Відповідно до ст. 14 Дисциплінарного статуту з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування.

Згідно із ч. 10 ст. 14 Дисциплінарного статуту Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за №1355/32807 (далі - Порядок №893).

За змістом пункту 1 розділу ІІ Порядку №893 службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Пунктом 2 розділу ІІ Порядку №893 передбачено, що службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про:

внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення;

повідомлення поліцейському про підозру в учиненні ним кримінального правопорушення, якщо службове розслідування не було проведено на підставі абзацу другого цього пункту або якщо за його результатами не було встановлено дисциплінарного проступку;

надходження подання спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції або припису Національного агентства з питань запобігання корупції, в якому міститься вимога щодо проведення службового розслідування з метою виявлення причин та умов, за яких стало можливим учинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення чи невиконання вимог Закону України «Про запобігання корупції»;

ознаки дисциплінарного проступку, що призвів до загибелі або поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського під час виконання ним службових повноважень;

недотримання підстав та порядку застосування або використання вогнепальної зброї, спеціальних засобів або заходів фізичного впливу;

недотримання норм кримінального процесуального законодавства України під час проведення досудового розслідування;

втрату поліцейським службового посвідчення та спеціального нагрудного знака (жетона), табельної, добровільно зданої чи вилученої зброї або боєприпасів, нагородної зброї, якщо вона зберігалася в територіальному органі поліції чи його територіальному (відокремленому) підрозділі, а також закладі, установі Національної поліції України, що належать до її управління (далі - органі (підрозділ, заклад, установа) поліції), а також втрату спеціальних засобів поліцейським чи відсутність їх в органі (підрозділі, закладі, установі) поліції, матеріалів досудового розслідування, справ оперативного обліку та справ про адміністративні правопорушення, речових доказів, а також тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження;

розголошення конфіденційної, таємної, службової або іншої інформації, яка містить таємницю, що охороняється законом;

порушення законодавства України у сфері фінансово-господарської діяльності органів поліції, а також установ, які належать до сфери управління Національної поліції України, виявлені під час ревізій або перевірок, внутрішніх аудитів;

перебування поліцейського на роботі (службі) у стані алкогольного сп`яніння або стані, викликаному вживанням наркотичних чи інших одурманюючих засобів, або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

приховування від обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні та адміністративні правопорушення, які були відомі поліцейському, але не отримали реєстраційного номера або не були зафіксовані ним у встановленому законодавством України порядку.

За змістом пункту 4 розділу ІІ Порядку №893 у наказі про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії визначаються голова та члени дисциплінарної комісії, зазначається підстава проведення службового розслідування, а також прізвище, ім`я, по батькові, посада поліцейського, стосовно якого воно проводитиметься (у разі якщо на час призначення службового розслідування це відомо).

Порядок утворення в органах (підрозділах) поліції, а також закладах вищої освіти із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, дисциплінарних комісій та їх повноваження визначає Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затверджене наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 р. за № 1356/32808, (далі - Положення).

Відповідно до пунктів 2 - 4 Положення дисциплінарна комісія створюється за письмовим наказом Міністра внутрішніх справ України, службової особи поліції або ректора закладу вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, наділених повноваженнями із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення (далі - уповноважений керівник), одночасно з прийняттям рішення про призначення службового розслідування.

Дисциплінарна комісія утворюється у складі не менше трьох осіб, з яких визначається голова дисциплінарної комісії. У разі призначення службового розслідування за відомостями про скоєння поліцейським дисциплінарного проступку, що потребує значного обсягу дій, зокрема опитування великої кількості поліцейських та інших осіб, витребування та аналізу значного обсягу матеріалів, уповноважений керівник може призначати заступника голови дисциплінарної комісії. Головою дисциплінарної комісії, утвореної в поліції, може бути лише поліцейський.

Дисциплінарна комісія створюється із числа поліцейських та інших працівників органу (підрозділу) поліції, де призначено службове розслідування, або працівників інших органів (підрозділів) поліції за наявності згоди їх керівників, які мають відповідні знання та досвід служби (роботи) в поліції та відповідну фахову підготовку щодо предмета проведення службового розслідування.

Реченням першим пункту 11 Положення визначено, що унесення змін до персонального складу дисциплінарної комісії здійснюється шляхом видання відповідного письмового наказу уповноваженого керівника на підставі вмотивованого рапорту голови дисциплінарної комісії, що свідчить про наявність правових підстав для внесення змін до персонального складу дисциплінарної комісії.

Пунктом 2 розділу VI Порядку №893 встановлено, що підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Згідно з пунктом 3 розділу VI Порядку №893 у вступній частині висновку службового розслідування викладаються такі відомості:

дата і місце складання висновку службового розслідування, прізвище та ініціали, посада і місце служби (роботи) голови (заступника голови) та членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування;

підстава для проведення службового розслідування;

форма розгляду справи дисциплінарною комісією (відкрите засідання чи письмове провадження).

У разі залучення до проведення службового розслідування фахівців та представника поліцейського також зазначаються їх прізвища, ініціали та статуси у службовому розслідуванні.

У разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно п.6 ч. 1 ст.77 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до Закону України «Про захист персональних даних» (далі - Закон №2297) використання персональних даних працівниками суб`єктів відносин, пов`язаних з персональними даними, повинно здійснюватися лише відповідно до їхніх професійних чи службових або трудових обов`язків. Ці працівники зобов`язані не допускати розголошення у будь-який спосіб персональних даних, які їм було довірено або які стали відомі у зв`язку з виконанням професійних чи службових або трудових обов`язків, крім випадків, передбачених законом. Таке зобов`язання чинне після припинення ними діяльності, пов`язаної з персональними даними, крім випадків, установлених законом.

Реалізація дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби за порушення службової дисципліни є окремою підставою для звільнення, яка не пов`язана із порушенням кримінальної справи та набрання чинності вироком суду. А наявність кримінального провадження, відкритого стосовно особи, яка проходить службу в поліції, не виключає можливості застосування стосовно цієї особи наслідків, передбачених пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» у разі встановлення під час службового розслідування невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни.

Відповідно до частини третьої статті 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника (частина четверта статті 19 Дисциплінарного статуту).

Згідно з частиною п`ятою статті 19 Дисциплінарного статуту для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.

Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є: 1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння; 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього; 4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку; 5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості.

Відповідно до частини сьомої статті 19 Дисциплінарного статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Згідно з частиною восьмою статті 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Оцінюючи склад дисциплінарного проступку, що ставиться у вину позивачу, суд враховує наступне.

Відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації регулює Закон України «Про інформацію» від 02.10.1992 №2657-XII (далі - ЗУ №2657-XII).

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про інформацію» №2657-XII, інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Статтею 20 Закону України «Про інформацію» №2657-XII визначено, що за порядком доступу інформація поділяється на:

- відкриту інформацію

- інформацію з обмеженим доступом.

Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.

Згідно ч. 1-3 ст. 21 Закону України «Про інформацію» №2657-XII інформацією з обмеженим доступом є:

- конфіденційна,

- таємна та

- службова інформація.

Конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом. Відносини, пов`язані з правовим режимом конфіденційної інформації, регулюються законом. Порядок віднесення інформації до таємної або службової, а також порядок доступу до неї регулюються законами.

Не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження (ч. 2 ст. 11 Закону України «Про інформацію» №2657-XII).

Крім того, згідно зі ст.6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 №2939-VI (далі - ЗУ №2939-VI) інформацією з обмеженим доступом є:

1) конфіденційна інформація;

2) таємна інформація;

3) службова інформація.

Статтею 9 Закону України «Про доступ до публічної інформації» №2939-VI визначено, що відповідно до вимог частини 2 статті 6 цього Закону до службової може належати така інформація:

1) що міститься в документах суб`єктів владних повноважень, які становлять внутрівідомчу службову кореспонденцію, доповідні записки, рекомендації, якщо вони пов`язані з розробкою напряму діяльності установи або здійсненням контрольних, наглядових функцій органами державної влади, процесом прийняття рішень і передують публічному обговоренню та/або прийняттю рішень;

2) зібрана в процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, яку не віднесено до державної таємниці.

Отже, за загальним правилом інформація є відкритою.

Винятки з цього правила встановлені, серед іншого, статтею 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації №2939-VI та статтею 21 Закону України «Про інформацію» №2657-XII, які відносять конфіденційну, таємну та службову інформацію до інформації з обмеженим доступом.

Чинним законодавством встановлено заборону на збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди.

Відповідно до ч. 4 ст.25 Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII діяльність поліції, пов`язана із захистом і обробкою персональних даних, здійснюється на підставах, визначених Конституцією України, Законом України «Про захист персональних даних», іншими законами України.

Відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про захист персональних даних», від 01.06.2010 №2297-VI (Закон №2297-VI) персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Частиною 6 ст. 6 Закону України «Про захист персональних даних» №2297-VI не допускається обробка даних про фізичну особу, які є конфіденційною інформацією, без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Використання персональних даних передбачає будь-які дії володільця щодо обробки цих даних, дії щодо їх захисту, а також дії щодо надання часткового або повного права обробки персональних даних іншим суб`єктам відносин, пов`язаних із персональними даними, що здійснюються за згодою суб`єкта персональних даних чи відповідно до закону (ч.1 ст. 10 ЗУ №2297-VI).

В свою чергу, в розумінні ст. 2 Закону України «Про захист персональних даних» №2297-VI обробка персональних даних - будь-яка дія або сукупність дій, таких як збирання, реєстрація, накопичення, зберігання, адаптування, зміна, поновлення, використання і поширення (розповсюдження, реалізація, передача), знеособлення, знищення персональних даних, у тому числі з використанням інформаційних (автоматизованих) систем.

Використання персональних даних працівниками суб`єктів відносин, пов`язаних з персональними даними, повинно здійснюватися лише відповідно до їхніх професійних чи службових або трудових обов`язків. Ці працівники зобов`язані не допускати розголошення у будь-який спосіб персональних даних, які їм було довірено або які стали відомі у зв`язку з виконанням професійних чи службових або трудових обов`язків, крім випадків, передбачених законом. Таке зобов`язання чинне після припинення ними діяльності, пов`язаної з персональними даними, крім випадків, установлених законом (ч.3 ст. 10 Закону №2297-VI).

Як підтверджено матеріалами справи, 13.12.2023 до ГУНП у Волинській області надійшла заява від гр. ОСОБА_2 , в якій вказано, що від своїх знайомих ОСОБА_5 дізнався, що в соціальній мережі «Інстаграм» користувачем «martyniuk.a.o» було опубліковано рапорт колишнього начальника Володимирського районного відділу поліції ОСОБА_3 на ім?я начальника ГУНП у Волинській області Крошко Ю.О. від 07.11.2023 з приводу порушень з боку поліцейського даного відділу ОСОБА_8 . В даному рапорті містяться персональні дані, а саме «звернення від гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ». В заяві ОСОБА_5 вказує на статтю 11 Закону України «Про інформацію».

Публікація зазначеної інформації підтверджується витягом із сторінки соціальної мережі «Інстаграм» користувачем якої є «martyniuk.a.o».

14.12.2023 начальником УГІ ГУНП у Волинській області полковником поліції Р. Качан подано рапорт на ім`я начальника ГУНП у Волинській області полковника поліції Ю. Крошко, в якому він доповів про вказані обставини та просив дозволу матеріали звернення гр. ОСОБА_6 долучити до службового розслідування, що проводиться на підставі наказу ГУНП у Волинській області від 08.12.2023 №1283.

Суд звертає увагу на те, що позивач не надав жодних доказів того, що він не вчиняв дисциплінарного проступку та не поширював через соціальну мережу «Інстаграм» вказаний рапорт з персональними даними ОСОБА_2 та не підтвердив, що акаунт « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у соціальній мережі «Інстаграм» йому не належить.

Також згідно з матеріалами службового розслідування, 04.12.2023 на ім`я т.в.о. начальника Володимирського РВП ГУНП у Волинській області надійшов рапорт старшого інспектора сектору адміністративної практики районного відділу поліції капітана поліції ОСОБА_9 про те, що ним на виконання протоколу наради керівництва Головного управління Національної поліції у Волинській області від 04.11.2022 №26, під час щомісячної звірки бланкової продукції Володимирського РВП ГУНП у Волинській області було виявлено, що бланки протоколів про адміністративні правопорушення серії ВАВ №964043 та ВАВ №964044, які були передані під відповідальне зберігання дільничному офіцеру поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Володимирського районного відділу поліції старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 , відсутні та місце перебування їх невідоме.

Вищевказані бланки протоколів про адміністративні правопорушення останній отримав 27.11.2023, про що поставив особистий підпис у журналі видачі бланків протоколів про адміністративні правопорушення, бланків постанов по справах про адміністративні правопорушення та бланків протоколів про адміністративні затримання Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області. У відповідності до автоматизованої бази даних ІКС ІПНП в період часу з 06.09.2023 по час написання даного пояснення, вищевказаному працівнику було передано під відповідальне зберігання 60 бланків постанов та протоколів про адміністративні правопорушення, з них 19 бланків протоколів про адміністративні правопорушення використано, 1 бланк протоколу про адміністративне правопорушення зіпсовано. Дільничний офіцер поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Володимирського районного відділу поліції старший лейтенант поліції ОСОБА_1 про те, що він втратив бланкову продукцію його не повідомляв, своєму безпосередньому керівництву не доповідав.

Крім того, було опитано інших працівників Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, які підтвердили вказані факти порушення ОСОБА_1 .

Разом з тим, у позовній заяві позивач не заперечує отримання бланків протоколів про адміністративні правопорушення серії ВАВ №964043 та ВАВ №964044 та про причини їх відсутності не повідомив.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідальним за збереження вказаних бланків є саме позивач, про що свідчить його підпис у журналі видачі бланків протоколів про адміністративні правопорушення, бланків постанов по справах про адміністративні правопорушення та бланків протоколів про адміністративні затримання Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області.

З мотивів вищенаведеного, суд приходить до переконання, що відповідачем надано достатньо належних та допустимих доказів, які підтверджують те, що позивач скоїв дисциплінарний проступок, за порушення службової дисципліни, що виразилося у порушенні вимог частини четвертої статті 9, пунктів 1, 2, 3, 5 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 2, 3, 5, 6, 10, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, частини другої статті 20 Закону України «Про інформацію» та частини другої статті 14, частини першої статті 16 Закону України «Про захист персональних даних», пунктів 2, 3 розділу VI Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затверджених Наказом МВС від 06.11.2015 №1376, пункту 1 розділу 1, пунктів 39, 41 розділу ІІ, пункту 3 розділу III посадової інструкції, нехтування керівних вказівок НПУ та ГУНП у Волинській області, щодо дотримання законності та службової дисципліни, внаслідок чого мало місце поширення персональних даних без згоди фізичної особи, а також втрата бланків протоколів про адміністративне правопорушення серії ВАВ №964043 та серії ВАВ №964044.

Таким чином, приймаючи рішення про накладення на позивача дисциплінарного стягнення, за результатами реалізації якого позивача звільнено зі служби, відповідач діяв обґрунтовано, на підставі власних повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України, а відтак, підстави для визнання протиправними та скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Відповідно до частин першої четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє в задоволенні позову.

Керуючись статтями 2, 9, 72-77, 244-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Волинській області (43025, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Винниченка, 11, )

Суддя В.В. Дмитрук