Справа № 120/1365/24
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2024-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 р. Справа № 120/1365/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Сала Павла Ігоровича, розглянувши в м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

05.02.2024 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшла позовна заява за підписом адвоката Дзіся А.Р., подана від імені та в інтересах позивачки ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі відповідач 2) про:

- визнання протиправними та скасування рішення відповідача 2 від 26.01.2024 № 98 щодо відмови позивачці у призначенні та виплаті пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" згідно з наданими довідками про складові заробітної плати від 24.01.2024 за №№ 0200-0602-8/8380, 0200-0602-8/8382.

- зобов`язання відповідача 1 призначити та здійснити нарахування і виплату позивачці з 25.01.2024 пенсію державного службовця за віком з урахуванням довідок.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивачка з 05.10.2010 перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримувала пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу". Згодом позивачка перейшла на пенсію по втраті годувальника. 24.01.2024 позивачка звернулась до відповідача 1 з заявою про перехід з пенсії по втраті годувальника на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" з урахуванням довідок про складові заробітної плати від 24.01.2024 №№ 0200-0602-8/8380, 0200-0602-8/8382. Однак рішенням відповідача 2 від 26.01.2024 № 98 позивачці надано відмову.

Позивачка з вказаним рішенням не погоджується, вважає його протиправним, а тому за захистом своїх прав та інтересів звертається до суду.

Ухвалою суду від 09.02.2024 відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні). Цією ж ухвалою витребувано у відповідача 1 матеріали пенсійної справи позивача.

05.03.2024 поштою до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області позов заперечує та просить відмовити у його задоволенні.

Відповідач 2 зазначає, що позивачка перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та з 05.10.2010 отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу". 25.01.2024 позивачка звернулася до територіальних органів Пенсійного фонду України з заявою про перерахунок пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" з урахуванням наданих довідок про складові заробітної плати. За принципом екстериторіальності заяву розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області та прийнято рішення від 26.01.2024 № 98, яким у здійсненні перерахунку пенсії відмовлено.

Відповідач 2 зауважує, що пенсія призначається один раз, а у разі набуття права особою на інший вид пенсії приймається відповідне рішення про переведення на інший вид пенсії. Водночас позивачкою вже було реалізоване право на призначення пенсії за нормами Закону № 3723-ХІІ.

08.03.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області позов заперечує та просить відмовити у його задоволенні.

Відповідач 1 зазначає, що 25.01.2024 ОСОБА_1 звернулась до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії згідно довідок про складові заробітної плати №№ 0200-0602-8/8380, 0200-0602-8/8382 від 24.01.2024, виданих Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області. За принципом екстериторіальності заяву розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області та прийнято рішення про відмову у перерахунку пенсії з огляду на те, що раніше призначена пенсія на умовах та в порядку визначених Законом № 889-VIII не перераховуються та не призначаються.

Відповідач 1 звертає увагу на те, що довідка № 0200-0602-8/8380 від 24.01.2024 порушує Постанову № 662, оскільки посадовий оклад, надбавка за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії, однак пенсія позивачці призначена 05.10.2010. Крім того, на думку відповідача 1, лист № 0200-0602-8/8382 від 24.01.2024 не є довідкою в розумінні Постанови № 622, оскільки не відповідає формі, затвердженій вказаною постановою. Більше того, лист оформлений не за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії (05.10.2010).

13.03.2024 від відповідача 1 надійшли витребувані судом матеріали пенсійної справи позивачки.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши наведені сторонами доводи на підтримку своїх вимог та заперечень, суд встановив, що позивачка ОСОБА_1 з 05.10.2010 перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16.12.1993.

03.10.2017 позивачка звернулась до пенсійного органу з заявою про переведення її на пенсію по втраті годувальника згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Закон № 1058-IV).

Станом на дату звернення до суду ОСОБА_1 отримує пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Закон № 1058-IV).

24.01.2024 позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з заявою, в якій просила перевести її на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу". Обчислення розміру пенсії позивачка просила здійснити на підставі довідки від 24.01.2024 № 0200-0602-8/8380 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та довідки від 24.01.2024 № 0200-0602-8/8382.

За принципом екстериторіальності заяву позивачки розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду у Київській області із прийняттям рішення від 26.01.2024 № 98 про відмову у перерахунку пенсії.

У рішенні зазначено, що позивачці 05.10.2010 вже було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу". Провести перерахунок відповідно до Закону № 889-VIII згідно довідок про складові заробітної плати від 24.01.2024 за №№ 0200-0602-8/8380, 0200-0602-8/8382, виданих Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області, законних підстав немає, оскільки статтею 37 Закону № 889-VII не передбачено можливості здійснення перерахунків вже призначених пенсій державним службовцям.

Листом від 30.01.2024 за № 0200-0205-8/10113 Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повідомило позивачку про прийняте рішення відповідача 2.

Позивачка вважає протиправним рішення відповідача 2, а тому звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Відповідно до ст. 46 Конституції України право на пенсійне забезпечення гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

До 01.01.2016 суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу регулювались Законом України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII "Про державну службу".

З 01.05.2016 набув чинності Закон України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII "Про державну службу", у Прикінцевих та перехідних положеннях якого закріплено, що Закон № 3723-XII втрачає чинність, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону № 889-VIII.

Так, пунктом 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Крім того, пунктом 12 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII передбачено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Отже, за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Вказаний висновок додатково підтверджується нормами Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року № 622 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб" (далі Порядок № 622).

Зокрема пунктом 2 цього Порядку визначено, що згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII мають право особи, які на день набрання чинності Законом № 889-VIII:

мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України;

займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.

Тобто, незважаючи на те, що відповідно до ст. 90 Закону № 889-VІІІ, який набрав чинності з 01.05.2016, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за особами, які на день набрання чинності Законом № 889-VIII мали не менше 20 років стажу на посадах державної служби, у подальшому (після 01.05.2016) зберігається право на призначення (отримання) пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII.

Аналогічний правовий висновок зроблений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13.02.2019 у справі № 822/524/18 (Пз/9901/23/18).

У свою чергу частиною першою статті 37 Закону № 3723-XII передбачено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону № 1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Змістовний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти висновку, що за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби, зокрема 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі, за такою особою зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII.

Подібна правова позиція відображена у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 25.03.2021 у справі № 645/3044/17.

З наданих суду матеріалів справи слідує, що позивачка має стаж на посаді державної служби понад 20 років, перед зверненням за призначенням пенсії працювала на посаді, віднесеній до посад державних службовців, а тому набула право на пенсію державного службовця, яка була їй призначена у 2010 році.

Починаючи з 03.10.2017 позивачку за її заявою переведено на пенсію по втраті годувальника згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Закон № 1058-IV).

24.01.2024 позивачка звернулась до відповідача 1 з заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" з врахуванням довідки від 24.01.2024 № 0200-0602-8/8380 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та довідки від 24.01.2024 № 0200-0602-8/8382.

У здійсненні відповідного переведення та перерахунку пенсії позивачці відмовлено.

Оцінюючи правомірність наданої відмови, суд звертає увагу на те, що право позивачки на обчислення пенсії згідно із Законом України "Про державну службу" та право вимагати такого обчислення гарантовані законом і реалізація таких прав не може ставитися у залежність від позиції пенсійного органу щодо доцільності такого обчислення. Якщо особа має право на перехід на інший вид пенсії, то може ним скористатись за власним бажанням.

З наведених міркувань рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області № 98 від 26.01.2024 визнається судом протиправним і таким, що підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог в частині обчислення розміру пенсії державного службовця за віком із врахуванням заробітної плати згідно з наданими довідками про складові заробітної плати від 24.01.2024 за №№ 0200-0602-8/8380, 0200-0602-8/8382, то суд зазначає таке.

Так, стаття 37-1 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII, якою встановлювався порядок і умови перерахунку пенсій державних службовців, скасована в зв`язку з прийняттям Закону України "Про державну службу" № 889-VIII.

Водночас Законом України "Про державну службу" № 889-VIII не передбачено обов`язок пенсійних органів щодо проведення перерахунку призначених пенсій державних службовців у разі збільшення заробітної плати працюючих державних службовців.

Пунктами 5 та 6 Порядку № 622 передбачено, що форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики. У разі ліквідації державного органу довідку видає орган, який є правонаступником, а в разі його відсутності чи перейменування (відсутності) посад, у тому числі відсутності відповідних посад державної служби, довідка видається у порядку, встановленому Мінсоцполітики за погодженням із Нацдержслужбою.

З матеріалів справи видно, що на момент звернення позивачки з заявою про переведення її на пенсію відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, вимоги до форми довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, визначалися постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 "Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям", зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08.02.2017 за № 180/30048.

У даному ж випадку, оскільки позивачка з 2010 року отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" № 3723-XII, йдеться не про призначення пенсії вперше або за іншим законом, а про переведення на пенсію за віком згідно з Законом України "Про державну службу".

Таким чином, на думку суду, відсутні підстави для врахування наданих позивачкою разом зі заявою довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця станом на грудень 2023 року.

Крім того, суд вважає обґрунтованими та погоджується з доводами відповідачів в тій частині, що при розрахунку позивачці пенсії державного службовця повинен застосовуватися той розмір заробітної плати, який застосовувався при первинному призначенні пенсії.

Також необхідно зазначити, що врахування довідок про заробітну плату від 24.01.2024 за №№ 0200-0602-8/8380, 0200-0602-8/8382, виданих Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області, при обчисленні розміру пенсійних виплат у разі переведення позивачки з одного виду пенсії на інший призведе до фактичного перерахунку пенсії державного службовця у зв`язку із збільшенням розміру заробітної плати державних службовців, що суперечить вимогам чинного пенсійного законодавства.

Суд звертає увагу на рішення Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою особи щодо відповідності Конституції України (конституційності) підпункту 1 пункту 2 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну служб" від 10.12.2015 № 889-VIII (щодо гарантій соціального захисту державних службовців) від 23.12.2022 № 3-р/2022 у справі № 3-132/2018 (5462/17).

Цим рішенням визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) підпункт 1 пункту 2 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII, тому що він унеможливив перерахунок розмірів пенсій, призначених на підставі статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ зі змінами.

Водночас підпункт 1 пункту 2 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIIІ, визнаний неконституційним у зазначеному аспекті, втрачає чинність через три місяці з дня припинення чи скасування в Україні воєнного стану, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022 (і змінами).

Конституційний Суд України звернув увагу на обов`язок Верховної Ради України внормувати перерахунок розмірів пенсій осіб, яким надано право на призначення пенсії на підставі ст. 37 Закону № 3723-ХІІ зі змінами, з урахуванням приписів Конституції України та цього Рішення.

Отже, з наведеного висновується, що враховуючи рішення Конституційного Суду України від 23.12.2022 № 3-р/2022, правове регулювання перерахунку пенсії держаних службовців у майбутньому зазнає змін.

Проте до врегулювання Верховною Радою України питання перерахунку пенсій, призначених на підставі ст. 37 Закону № 3723-ХІІ, підстав для такого перерахунку немає.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 28.02.2023 у справі № 520/6418/21.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачка не має права на врахування довідок про складові заробітної плати від 24.01.2024 за №№ 0200-0602-8/8380, 0200-0602-8/8382, виданих Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області, при призначенні пенсії за віком відповідно до Закону № 3723-XII.

Частиною четвертою статті 245 КАС України передбачено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача-суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Під час розгляду цієї справи суд надав оцінку тим підставам, які, на думку відповідача, перешкоджали призначенню позивачці пенсії за віком відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу".

Разом з тим, у зв`язку із скасуванням оскаржуваного рішення, процедура розгляду питання про призначення позивачці пенсії вважається незакінченою і відповідач, реалізуючи свої дискреційні повноваження пенсійного органу, повинен повторно розглянути заяву позивачки та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а саме у спосіб визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області № 98 від 26.01.2024 та покладення на Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, як пенсійний орган за місцем пенсійного обліку позивачки, обов`язку повторно розглянути заяву позивачки 25.01.2024 про переведення на пенсію державного службовця за віком відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ, з урахування висновків суду за наслідками вирішення цієї справи. В решті позовних вимог належить відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ч. 3 ст. 139 КАС України).

Таким чином, оскільки позовні вимоги мають немайновий характер, а позов задоволено частково, на користь позивачки належить стягнути половину понесених нею судових витрат зі сплати судового збору, тобто 484,48 грн, за рахунок бюджетних асигнувань кожного з відповідачів у справі (порівну).

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області № 98 від 26 січня 2024 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з урахуванням висновків суду, наведених у цьому рішенні, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24 січня 2024 року про переведення на пенсію державного службовця за віком відповідно до Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ "Про державну службу".

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 242, 24 грн (двісті сорок дві гривні 24 копійки) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 242, 24 грн (двісті сорок дві гривні 24 копійки) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформація про учасників справи:

1) позивачка: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 );

2) представник позивачки: адвокат Дзісь Андрій Романович (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса для листування: вул. Миколи Оводова, 15, м. Вінниця, 21050);

3) відповідач 1: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, місцезнаходження: вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21100);

4) відповідач 2: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (, місцезнаходження: вул. А. Саєнка, 10, м. Фастів, Київська область, 08500).

Повне судове рішення складено 18.03.2024.

Суддя Сало Павло Ігорович