Справа № 461/1614/24
Суддя: Кітов О. В.
Дата ухвалення: 2024-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №461/1614/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2024 року м.Львів

Галицький районний суд міста Львова в складі:

головуючого судді Кітова О.В.,

при секретарі судового засідання Согор А.Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції у Львівській області, в особі поліцейського ВП № 1 (м. Городок) ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області Федець Юрія Миколайовича (79007, м. Львів, пл. Григоренка, 3, ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Національної поліції у Львівській області, в особі поліцейського ВП № 1 (м. Городок) ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області Федець Юрія Миколайовича, в якому просить скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАT № 7799063 від 23.09.2023 р, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, яка винесена сержантом Відділення поліції № 1 ( м. Городок) Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області, - ОСОБА_2 , а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування позову покликається на те, що 23 вересня 2023 року поліцейським, інспектором, сержантом Відділення поліції № 1 ( м. Городок) Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області - Федець Юрієм Миколайовичем винесено відносно ОСОБА_1 , постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 7799063 за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП - «Керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака». Позивач стверджує, що Відповідачем було грубо порушено вимоги законодавства, оскільки незважаючи на його незгоду з пред`явленим обвинуваченням ним не було складено протокол про адміністративне правопорушення як цього вимагає ч. 4 ст. 258 КУпАП, не здійснено повної належної, всебічної оцінки доказів, у зв`язку з їх відсутністю та не розглянуто справу про адміністративне правопорушення у відповідному органі, як цього вимагає ст. 245 та 276 КУпАП, а саме у ВП № 1 ( м. Городок) ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області, але при цьому обмежився виключно документальним закріпленням своєї суб`єктивної позиції щодо наявності в діях ймовірного правопорушника складу адміністративного правопорушення. Таким чином наголошує, що розгляд справи Відповідачем носив формальний характер, переконання про винність Позивача у скоєнні даного правопорушення була висловлена співробітником ВП № 1 ( м. Городок) ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області передчасно. Позивач зауважує, що оскаржувана постанова не містить опису обставин справи, встановлених під час розгляду справи, в самій постанові немає жодного посилання на дослідження доказів, до неї не додано жодних доказів, а також пояснень свідків, що свідчили би про наявність у ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке останнього, притягнуто до відповідальності.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова суду від 26 лютого 2024 року поновлено ОСОБА_1 десятиденний строк оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 7799063 від 23.09.2023 року та відкрито провадження у справі.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримала.

Відповідач (уповноважений представник) в судове засідання повторно не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Неявка відповідача, який є суб`єктом владних повноважень, відповідно до вимог ст. 205 КАС України, не є перешкодою для розгляду справи, а тому суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та третьої особи.

У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч.4 ст. 229 КАС України).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

За умовами ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Судом встановлено, що 23 вересня 2023 року інспектором відділення поліції № 1 (м. Городок) Львівського районного управління поліції № 2 ГУНП у Львівській області Федець Юрієм Миколайовичем винесено постанову серії EAT №7799063 відносно ОСОБА_1 за порушення п.2.9.в ПДР за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.121-3 КУпАП.

Згідно вищевказаної постанови ОСОБА_1 23.09.2023 о 20:21 на автодорозі Н-13 керував транспортним засобом Mercedes-Benz д.н.з. НОМЕР_2 , у котрого не працював задній лівий габарит, а також не працювала підсвітка заднього номерного знаку, що не дозволяло визначити символ номерного знаку з відстані 20 метрів, чим порушив вимоги п.2.9.в ПДР.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатись на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд зауважує, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення особою правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

З викладеного слідує, що окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві та відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Зазначене узгоджується з постановою Верховного Суду від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї (п. 1 ст. 32), неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п. 45 рішення у справі Бочаров проти України від 17.06.2011; п. 75 рішення у справі Огороднік проти України від 05.05.2015; п. 52 рішення у справі «Єрохіна проти України» від 15.02.2013).

Позивач ОСОБА_1 , обґрунтовуючи позовні вимоги, заперечив факт порушення ним ПДР та вчинення адміністративного правопорушення. Зазначив, що Відповідачем було грубо порушено вимоги законодавства, оскільки незважаючи на його незгоду з пред`явленим обвинуваченням ним не було складено протокол про адміністративне правопорушення як цього вимагає ч. 4 ст. 258 КУпАП, не здійснено повної належної, всебічної оцінки доказів, у зв`язку з їх відсутністю та не розглянуто справу про адміністративне правопорушення у відповідному органі, як цього вимагає ст. 245 та 276 КУпАП, а саме у ВП № 1 ( м. Городок) ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області, але при цьому обмежився виключно документальним закріпленням своєї суб`єктивної позиції щодо наявності в діях ймовірного правопорушника складу адміністративного правопорушення. Таким чином наголошує, що розгляд справи Відповідачем носив формальний характер, переконання про винність Позивача у скоєнні даного правопорушення була висловлена співробітником ВП № 1 ( м. Городок) ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області передчасно. Позивач зауважує, що оскаржувана постанова не містить опису обставин справи, встановлених під час розгляду справи, в самій постанові немає жодного посилання на дослідження доказів, до неї не додано жодних доказів, а також пояснень свідків, що свідчили би про наявність у ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке останнього, притягнуто до відповідальності.

Відповідачем не надано належних доказів на спростування вищенаведених доводів позивача та на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, а саме щодо порушення останнім ПДР.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства та доказів, зібраних у справі, суд прийшов до висновку, що працівник поліції дійшов до передчасного висновку щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, повно та всебічно не дослідивши всі обставини справи.

Згідно із ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає, зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З вищенаведеної норми права вбачається вичерпний перелік повноважень суду за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. При цьому вказана процесуальна норма права є спеціальною по відношенню до ст. 245 КАС України.

Тому, керуючись приписами наведених норм законодавства, оцінивши надані до матеріалів справи докази, враховуючи, що відповідачем не доведено правомірність встановлення адміністративного правопорушення, законність дії щодо складання адміністративної постанови, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід задовольнити, скасувати постанову серії ЕАТ №7799063 від 23.09.2023 та закрити провадження у справі.

Частиною 1 статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 241-246, 286 КАС України, суд,

ухвалив:

адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, в особі поліцейського ВП № 1 (м. Городок) ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області Федець Юрія Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №7799063 від 23.09.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати на сплату судового збору в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 );

відповідач Головне управління Національної поліції у Львівській області, в особі поліцейського ВП № 1 (м. Городок) ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області Федець Юрія Миколайовича (79007, м. Львів, пл. Григоренка, 3, );

Повний текст рішення складено та підписано 12 березня 2024 року.

Суддя Олександр КІТОВ