Справа № 504/4927/23
Суддя: Барвенко В. К.
Дата ухвалення: 2024-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 504/4927/23
Провадження № 2-а/504/31/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.02.2024смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді -Барвенко В.К.,

секретаря Завади Ю.А., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 5, адміністративну позовну ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до ВП № 3 ОРУП № 2 ГУ НП в Одеській області, про скасування постанови ГАБІ № 824776 від 30.10.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2023 року позивач звернувся із вказаним адміністративним позовом до відповідача.

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 13.11.2023 року відкрито провадження у справі.

Сторони повідомлені про дату час та місце проведення судового розгляду, відповідно до ст. 205 КАС України суд вважав можливим розгляд справи за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав:

30.10.2023 року поліцейським СРПП ВП № 3 ОРУП № 2 ГУ НП в Одеській області складено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу у сумі 850 грн. за фактом адміністративного правопорушення за статтею 183 КУпАп у відношенні ОСОБА_1 ..

Як вказано у мотивувальній частині цієї постанови ОСОБА_1 здійснила завідомо неправдивий виклик спеціальних служб.

Позивач стверджує, що здійснила виклик поліції через сильні крики сусідки, яка живе у останньому будинку до вільного поля. Вона схвилювалась про те, що можливо сусідку хтось б`є.

Орган поліції свою позицію не надіслав суду, а також повідомив, що будь які інші матеріали справи, окрім оскаржуваної постанови, відсутні, оскільки перебувають в органі ДВС.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, ст.7 якого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Положеннями ст.245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Суд зазначає, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

А притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду належних, достатніх та достовірних доказів на підтвердження правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 183 КпАП України.

Сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення, за відсутності доказів на підтвердження викладених у ній обставин, не може достовірно свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КпАП України.

Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/73700340).

В п.30 постанови Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі №463/1352/16-а зазначено, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП є недоведеним, оскільки відповідачем не надано суду доказів на підтвердження вказаних у постанові обставин.

Крім того, поліцейським не було надано оцінку доводам скаржниці про те, що поліцію вона викликала на крик сусідки, за яку вона переживала та боялася. Крім того цей крик відбувався у вечірній (темний) час доби (близько 17:40 год).

Суд вважає, що поліцейський мав би проявити чуйність до слів скаржниці, а і врахувати воєнний стан, в якому перебуває держава, що істотно впливає на психічний стан та емоції людини.

Відсутні докази, які б свідчили на прямий умисел ОСОБА_1 на вчинення правопорушення, яке передбачено ст. 183 КУпАп.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що оскаржувану постанову про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст. 183 КпАП України належить скасувати та провадження у справі про адміністративне правопорушення у цій частині закрити.

В п. 58 Рішення у справі "Серявін та інші проти України" (Заява N 4909/04) від 10 лютого 2010 року Європейський суд з прав людини повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29).

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 139, 241, 257-262, 293-295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову ГАБІ № 824776 від 30.10.2023 року складену поліцейським СРПП ВП № 3 ОРУП № 2 ГУ НП в Одеській області, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАп.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.К. Барвенко