Справа № 482/327/24
Суддя: Сергієнко С. А.
Дата ухвалення: 2024-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 482/327/24
Номер провадження 2-а/482/26/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2024 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Сергієнка С.А., за участю секретаря судового засідання Алєксєєнко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕНА № 1364435 від 03.02.2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, яка мотивована тим, що постановою в справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 1364435 від 03 лютого 2024 року поліцейським відділення поліції №6 (м. Нова Одеса) Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області старший лейтенантом поліції Ревою Сергієм Олеговичем позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень.

Позивач вказує, що винесена стосовно нього постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки посадовою особою не встановлювалися обставини справи, які мають значення та могли вилинути на прийняте рішення.

Позивач вказує, що дійсно позивач 03 лютого 2024 року біля 10:00 годин він рухався по вулиці Соборна м. Нова Одеса Миколаївського району Миколаївської області на автомобілі ВАЗ 2106 номерний знак НОМЕР_1 , коли побачив у дзеркалі заднього виду машину поліції з ввімкненим проблисковим маячком. На вимогу представників поліції зупинився. До нього підійшов представник поліції та представившись попросив пред`явити йому документи. Документи поліцейському Дмитренко С.М. пред`явив і запитав у чому причина зупинки автомобіля. Інспектор сказав, що він побачив на його автомобілі ніби газовий вентиль і запитав у ОСОБА_1 , чи вписане ГБО у його техпаспорті. Позивач запитав, чи є це причиною зупинки відповідно до чинного законодавства України і чи є він експертом, на що останній сказав, що так.

Після чого ОСОБА_1 вийшов із машини, якою керував та пояснив службовій особі, що рухався з дотриманням Правил дорожнього руху, і нічого не порушував. Пояснення по суті працівники поліції у нього не відбирали, справу розглянули формально та неправомірно по відношенню до нього.

Вважає, що вказана вище постанова в справі про адміністративне правопорушення (далі - постанова) винесена незаконно, упереджено, з грубим порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, що призвело до незаконного притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

Відповідачем подано відзив у якому він вказує, що винесена постанова відповідає вимогам КУпАП, а в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 122 КУпАП, дії інспектора поліції при розгляді справи та складанні постанови відповідали і ґрунтувались на вимогах закону.

Так 03.02.2024 поліцейським СРПП ВП №6 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції Рева С.О. під час несення служби в цілодобовому наряді в м. Нова Одеса по вул. Соборна, 45, було виявлено транспортний засіб ВАЗ 2106 державний номерний знак НОМЕР_2 , та згідно п.2 ст.35 ЗУ «Про національну поліцію» вищевказаний автомобіль було зупинено в зв`язку з тим, що транспортний засіб мав ознаки переобладнання. Тому поліцейським було винесену постанову серії ЕНА №1364435 від 03.02.2024 відносно ОСОБА_1 за порушення п.31.3.а ПДР України. Водія ОСОБА_1 було ознайомлено з постановою та вручена копія під особистий підпис, також водія було ознайомлено з його правами та обов`язками (що підтверджуєтеся відеозаписом).

За таких обставин суд вирішив можливим розглянути справу у відсутності позивача, відповідача, третьої особи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження, відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України.

Відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників процесу фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вивчивши доводи позивача, пояснення третьої особи, дослідивши письмові докази та оцінивши їх в сукупності, суд встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що постановою про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 1364435 від 03 лютого 2024 року винесеною поліцейським відділення поліції №6 (м. Нова Одеса) Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області старший лейтенантом поліції Ревою Сергієм Олеговичем позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що позивач 03 лютого 2024 року о 09 год. 55 хв. керував транспортним засобом який на кузові мав ознаки переобладнання, а саме газовий вентиль. На цій підставі працівник поліції зробив висновок, що водій керував транспортним засобом маючи переобладнання, а саме газобалонне обладнання, яке встановлено не згідно чинного законодавства, чим порушив п. 31.3 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 121 КУпАП України, за що накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Відповідно до ст. 252 КАС України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ч.1 ст.121 КУпАП адміністративна відповідальність настає в разі керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

У відповідності до пп. а, п. 31.3 ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху;

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Окрім цього, у відповідності до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача

На підтвердження вчинення правопорушення відповідач надав відеозаписи з бодікамери поліцейського, який здійснював розгляд справи.

При перегляді відеозапису, наданого Департаментом патрульної поліції, не вбачається доведеним факт наявності в автомобілі, яким керував позивач, газобалонного обладнання.

Так на відеозаписі який розміщений у двох файлах, підписаних 2-2-4d92c7e0-dc55-11ee-a5b1-7374c3ace429 та 2-2-38f8bba0-dc55-11ee-9e85-05066e792f66, у відеозаписі першого файлу, видно як працівники поліції зупиняють позивача який керує транспортним засобом засіб ВАЗ 2106 державний номерний знак НОМЕР_2 , та вказують на наявність у нього ознак обладнання газобалонним обладнанням, на що позивач нічого не заперечує, проте вказує що цей автомобіль у нього тимчасово в користуванні, належіть він іншій особі, позивач надає працівникам поліції на їх вимогу документи у тому числі і технічний паспорт на автомобіль з якого працівник поліції констатує відсутність вказівки у ньому на переобладнання автомобіля газобалонним обладнанням.

На другому відеозаписі працівник поліції оголошує позивачу його права та оскаржувану постанову, а позивач заперечує факт наявності газобалонного обладнання встановленого на автомобіль та питає працівника поліції яким чином той встановив факт його встановлення та наявності на автомобілі, на що працівник поліції вказує на наявність на кузові автомобілі зовнішньої ознаки газового вентиля.

Наявності вентиля на відеозаписі не зафіксовано, про нього лише йдеться у розмові працівника поліції та позивача. Доказів про проведення більш ретельної перевірки автомобіля позивача відповідачем суду не надано. На відео не зафіксовано перевірки автомобіля під капотом, в багажнику та виявлення факту встановлення ГБО. На місці зупинки позивач заперечував його наявність, однак працівником поліції не запропоновано водію добровільно надати доступ до підкапотного простору та багажника для огляду і спростування доводів працівника поліції які позивачем вважалися необґрунтованими.

Таким чином працівник поліції, жодних дій спрямованих на збір доказів на підтвердження порушення позивачем закону не здійснив.

Сам розгляд справи про адміністративне правопорушення був проведений поверхнево, без встановлення обставин справи та перевірки їх доказами.

Обвинувачення ґрунтується лише на суб`єктивному припущенні працівника поліції про наявність в автомобілі ГБО, яке у встановленому законом порядку не було внесено до реєстраційних документів на транспортний засіб.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про дорожній рух» переобладнання транспортних засобів, тобто зміна типу або марки (моделі), призначення чи параметрів конструкції транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, шляхом установки кабіни, кузова чи їх деталей, спеціального обладнання і номерних агрегатів, не передбачених нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб, повинно відповідати встановленим правилам і нормативам.

Згідно з п. 1 Порядку переобладнання транспортних засобів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2010 року № 607 (далі Порядок 1) цей Порядок визначає процедуру переобладнання транспортних засобів, призначених для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, що призводить до зміни повної маси та її розподілу по осях, розміщення центру ваги, типу двигуна, його ваги і потужності, колісної бази чи колісної формули, системи гальмового і рульового керування та трансмісії, зокрема для роботи на газовому моторному паливі та альтернативних видах рідкого і газового палива (далі - переобладнання транспортного засобу).

Відповідно до п. 4 Порядку 1 до переобладнання транспортного засобу власник або його представник подає транспортний засіб за місцем реєстрації такого засобу для проведення огляду територіальним органом з надання сервісних послуг МВС, за результатами якого отримує відповідний акт, складений за формою, установленою МВС.

Встановлення газобалонного обладнання на транспортний засіб вимагає наявність попереднього складеного Акту огляду територіального органу з надання сервісних послуг МВС та подальшої перереєстрації транспортного засобу, що переобладнаний (п. 18 Порядку 1).

Якщо водій при керуванні переобладнаним на газ автомобілем не має документів на його встановлення, то такі дії підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, яке передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, який переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

За змістом диспозиції частини першої статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) за керування водієм транспортним засобом, що переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів настає адміністративна відповідальність, яка передбачає стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Фактично відповідальність за ч. 1 ст. 121 КУпАП настає у випадку порушення підпункту "а" пункту 31.3. Правил дорожнього руху, який забороняє експлуатацію транспортних засобів у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху. Як вже зазначалося вище, процедура переобладнання транспортних засобів визначена у Порядку переобладнання транспортних засобів, який затверджений постановою КМУ №607 від 21.07.2010.

Вказаний Порядок передбачає, що переобладнання транспортного засобу для роботи на газовому моторному паливі та альтернативних видах рідкого і газового палива проводиться суб`єктом господарювання, який має свідоцтво про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху на відповідний вид переобладнання.

Також переобладнання можливе й в індивідуальному порядку. У такому разі власнику необхідно від спеціально уповноваженої організації отримати погодження переобладнання транспортного засобу.

Таким чином, за ч. 1 ст. 121 КУпАП водії притягаються до адміністративної відповідальності саме у разі встановлення ГБО з порушенням Порядку переобладнання транспортних засобів, який затверджений КМУ.

Разом з цим, при винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відповідачем взагалі не було з`ясовано, чи було дійсно встановлено ГБО в автомобілі позивача.

Обставини встановлені працівником поліції а саме наявність зовнішньої ознаки наявності газового вентиля (які втім не знайшли підтвердження доказами) не є достатніми для встановлення факту наявності на автомобілі встановленого ГБО. За відсутності інших доказів, це дає простір для розумних сумнівів у наявності на автомобілі встановленого комплекту ГБО як такого, оскільки можливо припустити що на автомобілі наявний лише вентиль від ГБО, яке ще не було встановлене, або ГБО було демонтоване за винятком вентилю який з якихось причин залишився.

Інші докази вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення в матеріалах справи відсутні, що позбавляє суд можливості встановити, що позивач керував транспортним засобом, який переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України.

Зі змісту ст. 62 Конституції України вбачається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Оскільки встановлення вини особи не здійснюється на припущеннях, зважаючи на те, що провадження у справах про адміністративне правопорушенням мають здійснюватися на основі суворого дотримання законності, суд вбачає достатні підстави для задоволення позову.

Докази, які б спростовували позицію позивача і підтверджували правомірність винесеної постанови, суду не надано.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Алене де Рібермон проти Франції» Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

У відповідності до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 11 жовтня 2016 року по справі №816/4340/14, визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень. При цьому, суд вважає за потрібне наголосити на необхідності дотримуватися позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі "Федорченко та Лозенко проти України", відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом".

Окрім зазначеного вище суд звертає увагу, що усі сумніви у правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень трактуються на користь особи-позивача. Для позивача достатньо вказати на факт прийняття рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, якщо допустимі докази для цього недоступні. У свою чергу відповідач має довести факт прийняття такого рішення чи вчинення дії і їх правомірність, або ж спростувати цей факт і довести правомірність своєї бездіяльності. У разі невиконання цього обов`язку адміністративний суд повинен задовольнити вимогу позивача і визнати протиправними рішення, дії чи бездіяльність, на які вказував позивач.

Таким чином, на думку суду, винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення в даному випадку порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП.

Зазначені позивачем обставини не були спростовані відповідачем, до відзиву не надано жодних доказів правомірності оскаржуваної постанови, тобто суду не було представлено доказів в підтвердження обставин, викладених в постанові по справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення пред`явлених позивачем вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи зазначене, не знайшов свого підтвердження факт вчинення правопорушення позивачем, а тому постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю, на підставі п.3 ч.3 ст. 286 КАС України.

Відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

При подачі позову позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп., який підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 1, 2, 19, 20, 72, 77, 96, 229, 242-246, 262, 286 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕНА № 1364435 від 03.02.2024 року задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення ЕНА № 1364435 від 03.02.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 121 КУпАП.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене за ч.1 ст. 121 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Департаменту патрульної поліції (Код ) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , витрати по сплаті судового збору в розмірі 605 грн 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: С.А.Сергієнко