Справа № 380/21308/23
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2024 року м. Львівсправа № 380/21308/23

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (Позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до військової частини НОМЕР_1 (Відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 30000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на військовій службі у період дії воєнного стану за лютий, березень 2023 року з урахуванням фактично виплачених сум;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 30000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на військовій службі у період дії воєнного стану за лютий, березень 2023 року з урахуванням фактично виплачених сум.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді бойового медика 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти. 09 лютого 2023 року під час виконання бойового завдання у зоні безпосередніх бойових дій у районі населеного пункту Діброва Сєвєродонецького району Донецької області позивач отримав травму: осколкове поранення лівої кисті. ЗЧМТ. СГМ. Акубаротравма. У зв`язку з отриманим пораненням позивач перебував на стаціонарному лікуванні у різних лікувальних закладах у період з 09 лютого 2023 року по 17 лютого 2023 року, після чого був скерований у відпустку за станом здоров`я тривалістю 30 календарних діб (на підставі рекомендацій, зазначених у довідці ВЛК від 17 лютого 2023 року № 377). Тож у зв`язку з перебуванням на військовій службі у період дії воєнного стану позивач набув право на отримання додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова № 168), у розмірі 30000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на військовій службі. Однак виплату додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, відповідач не здійснював позивачу в повному обсязі, у зв`язку з чим представник позивача звернувся до відповідача із заявою про нарахування та виплату такої винагороди, отримавши відповідь про те, що «…у період перебування у відпустці за станом здоров`я після поранення молодшому сержанту ОСОБА_1 додаткова винагорода не нараховувалась та не виплачувалась».

Позивач зазначає, що на момент спірних правовідносин не існувало жодного наказу Міністерства оборони України, який би одночасно: вважався регуляторним актом у розумінні Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності»; визначав порядок та умови нарахування й виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168; містив відомості про реєстрацію в Міністерстві юстиції України у встановленому порядку; підлягав застосуванню під час невключення позивача до наказу про виплату додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168.

Також позивач зауважує, що відповідно до вимог пункту 1 Постанови № 168 для виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України на період дії воєнного стану у розмірі до 30000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць необхідно одночасно встановити такі обставини як: перебування на військовій службі у період дії воєнного стану; перебування у статусі військовослужбовця Збройних Сил України. Кожна з цих обставин існувала протягом спірного періоду та підтверджується належними, допустимими та достатніми доказами, оскільки позивач перебував на військовій службі у період дії воєнного стану у статусі військовослужбовця Збройних Сил України протягом лютого, березня 2023 року.

З наведеного позивач висновує, що має право на нарахування та виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, у розмірі 30000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на військовій службі у період дії воєнного стану за лютий, березень 2023 року, бездіяльність відповідача стосовно нарахування та виплати такої винагороди є протиправною, у зв`язку з чим з метою захисту свого порушеного права він звернувся з цим позовом до суду, який просить задовольнити повністю.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву. Відповідач вказує, що на момент виникнення спірних набрали чинності зміни до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 (далі Порядок № 260), відповідно до яких наказом Міністерства оборони України від 25 січня 2023 року № 44 Порядок № 260 доповнено розділом XXXIV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану», який застосовується з 01 лютого 2023 року. У розумінні пункту 2-1 Постанови № 168 (у редакції 21 січня 2023 року) Порядок № 260 є підзаконним нормативно-правовим актом Міністерства оборони України, який визначає порядок та умови виплати додаткової винагороди військовослужбовцям у тому числі в розмірі 30000,00 грн.

Відповідач зазначає, що положеннями Порядку № 260, а саме пунктом 10 розділу XXXIV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану» не передбачена виплата додаткової винагороди військовослужбовцям, які перебувають у відпустці за станом здоров`я у зв`язку із отриманням поранення під час захисту Вітчизни, яке згідно з висновком військово-лікарської комісії за ступенем тяжкості вважається легким. Тож позивач як військовослужбовець, якому надано відпустку за станом здоров`я на підставі довідки військово-лікарської комісії, якою травма останнього за ступенем важкості визначена як легка, не набув права на отримання додаткової винагороди за період перебування у відпустці ні в розмірі 30000,00 грн, ні в розмірі 100000,00 грн. 30 березня 2023 року позивач на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30 березня 2023 року № 88 вибув з місця служби для проходження ВЛК у зв`язку з чим до рапорту командира підрозділу за вказаний період включений не був, будь-яких бойових (спеціальних) завдань не виконував, тому не набув права на отримання додаткової винагороди у розмірі 30000,00 грн за вказаний період (30 березня 2023 року 31 березня 2023 року).

Відповідач відзначає, що положеннями Порядку № 260, а саме пунктом 4 розділу XXXIV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану» встановлені підстави для нарахування та виплати військовослужбовцеві додаткової винагороди, у тому числі рапорт командира підрозділу, журнал бойових дій, бойовий наказ (розпорядження). За період лютого 2023 року (з 01 лютого 2023 року по 05 лютого 2023 року, з 06 лютого 2023 року по 17 лютого 2023 року) та березня 2023 року (з 23 березня 2023 року по 29 березня 2023 року) позивач був включений до наказів про виплату додаткової винагороди на підставі рапортів командирів підрозділів про виконання бойових (спеціальних) завдань чи безпосередній участі в бойових діях, а також на підставі довідки про обставини поранення, яка підтверджує отримання поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини.

З огляду на викладене у задоволенні позову просить відмовити повністю.

Відповідно до пункту третього частини третьої статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою судді від 15 вересня 2023 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді від 25 вересня 20232 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення (виклику) сторін.

Суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини:

Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_1 від 05 липня 2023 року № 557 солдат ОСОБА_1 дійсно перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 на посаді бойового медика 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти.

Відповідно до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), виданої військовою частиною НОМЕР_1 , 09 лютого 2023 року за обставин безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 в районі населеного пункту Діброва Донецької області позивач одержав травму: ВТ: осколкове поранення лівої кисті. ЗЧМТ. СГМ. Акубаротравма.

Згідно з довідкою військово-лікарської комісії від 17 лютого 2023 року № 377 поранення позивача, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. Згідно з класифікацією тяжкості отриманих травм травма позивача належить до легких (наказ МОЗ України від 04 липня 2007 року № 370). На підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб позивач потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

У зв`язку з одержаним пораненням позивач перебував на стаціонарному лікуванні у різних лікарняних закладах у період з 09 лютого 2023 року по 17 лютого 2023 року, після чого на підставі рекомендацій, зазначених у довідці військово-лікарської комісії від 17 лютого 2023 року № 377, був скерований у відпустку за станом здоров`я тривалістю 30 календарних діб.

Так, згідно з витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19 лютого 2023 року № 49 позивача скеровано у відпустку за станом здоров`я до с. Старий Кропивник Львівської області терміном 30 календарних діб без урахування святкових і неробочих днів відповідно до підпункту 1 пункту 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», термін відпустки належить обчислювати з 20 лютого 2023 року по 23 березня 2023 року; відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23 березня 2023 року № 81 позивача належить вважати таким, що прибув з лікування та приступив до виконання своїх службових обов`язків.

Згідно з витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 30 березня 2023 року № 88 позивача належить вважати таким, що вибув у лікарню.

Також суд встановив, що додаткова винагорода, передбачена Постановою № 168, нарахована та виплачена позивачу у такі періоди:

1. Лютий 2023 року:

- з 01 лютого 2023 року по 05 лютого 2023 року (в розмірі 30000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань) витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 12 березня 2023 року № 103 «Про виплату додаткових винагород» та Додаток № 1 до нього;

- з 06 лютого 2023 року по 09 лютого 2023 року (у розмірі 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у відповідних діях та заходах) витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 12 березня 2023 року № 103 «Про виплату додаткових винагород» та Додаток № 3 до нього;

- з 10 лютого 2023 року по 17 лютого 2023 року (у розмірі 100000,00 грн як військовослужбовцю, який отримав поранення (контузії, травми, каліцтва) витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 12 березня 2023 року № 103 «Про виплату додаткових винагород» та Додаток № 6 до нього.

2. Березень 2023 року:

- з 23 березня 2023 року по 29 березня 2023 року (в розмірі 30000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань) витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03 квітня 2023 року № 135 «Про виплату додаткових винагород» та Додаток № 1 до нього.

Відповідно до довідки про грошове забезпечення ОСОБА_1 від 15 жовтня 2023 року № 1133 у лютому 2023 року позивачу нараховано та виплачено додаткову винагорода, передбачену Постановою № 168 у розмірі 58928,57 грн, а в березні 2023 року у розмірі 6774,19 грн.

17 липня 2023 року представник позивача адвокат Мандрик В.В. звернувся до військової частини НОМЕР_1 із заявою, в якій просив, зокрема нарахувати та виплатити ОСОБА_1 в повному розмірі в період з 09 лютого 2023 року по 17 березня 2023 року щомісячну доплату у вигляді підвищеної додаткової винагороди у розмірі до 100000,00 грн, передбаченої Постановою № 168, з урахуванням фактично виплачених сум.

Листом від 31 липня 2023 року № 1534 військова частина НОМЕР_1 повідомила представника позивача адвоката Мандрика В.В. у відповідь на його заяву, зокрема про те, що у період перебування у відпустці за станом здоров`я після поранення молодшому сержанту ОСОБА_1 додаткова винагорода не нараховувалась та не виплачувалась.

Позивач, уважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, у розмірі 30000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на військовій службі у період дії воєнного стану за лютий, березень 2023 року, звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом.

Предметом розгляду у цій справі є оцінка наявності підстав для зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену Постановою № 168, у розмірі 30000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на військовій службі у період дії воєнного стану за лютий, березень 2023 року.

Оцінюючи правовідносини, які виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених законом, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

За змістом статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулювання відносини у цій галузі встановлює та визначає Закон України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011).

За змістом статті 9 Закону № 2011 держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 1 Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, та передбачає надання відповідним органам влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відведення загрози, відсічі збройній агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб (пункт 1), який надалі було неодноразово продовжено відповідними Указами Президента України та діє й на сьогодні.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію (пункт 1).

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України 28 лютого 2022 року видав постанову № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Пунктом 1 цієї постанови, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20 січня 2023 року № 43, чинної з 21 січня 2023 року, установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Пунктом 2-1 Постанови № 168 установлено, що керівники відповідних міністерств та державних органів визначають порядок і умови виплати додаткової винагороди, одноразової грошової допомоги, розміри виплати додаткової винагороди в розмірі до 30000 гривень.

Отже, Постановою № 168 постановлено на період дії воєнного стану виплачувати військовослужбовцям Збройних Сил додаткову винагороду в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби) 100 000 гривень. Одночасно з цим пунктом 2-1 Постанови № 168 надано право керівникам відповідних міністерств та державних органів визначати порядок і умови виплати додаткової винагороди, розміри виплати додаткової винагороди в розмірі до 30000 гривень.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення, зокрема, військовослужбовцям Збройних Сил України визначає Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 (далі Порядок № 260, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Наказом Міністерства оборони України від 25 січня 2023 року № 44 «Про внесення Змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» Порядок № 260 доповнено новим розділом XXXIV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану».

Наказ Міністерства оборони України від 25 січня 2023 року № 44 зареєстрований в Міністерстві юстиції України 30 січня 2023 року за № 177/39233 та згідно з пунктом третім цього наказу набирає чинності з дня його офіційного опублікування і застосовується з 01 лютого 2023 року.

Отже, з набранням чинності наказу Міністерства оборони України від 25 січня 2023 року № 44 та з огляду на обумовлену дату його застосування з 01 лютого 2023 року порядок і умови виплати додаткової винагороди, розміри виплати додаткової винагороди в розмірі до 30000 гривень визначаються розділом XXXIV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану» Порядку № 260.

Спірні у цій справі правовідносини виникли у зв`язку з ненарахуванням та невиплатою відповідачем позивачу додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, у розмірі 30000,00 грн в розрахунку на місяць в повному обсязі за лютий, березень 2023 року.

Тож, на момент виникнення спірних правовідносин (лютий, березень 2023 року) порядок і умови виплати додаткової винагороди, розміри виплати додаткової винагороди в розмірі до 30000 гривень визначалися розділом XXXIV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану» Порядку № 260, який доповнений згідно із наказом Міністерства оборони України від 25 січня 2023 року № 44, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 30 січня 2023 року за № 177/39233.

З огляду на вказане доводи позивача про те, що на момент спірних правовідносин не існувало жодного наказу Міністерства оборони України, який би одночасно: вважався регуляторним актом у розумінні Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності»; визначав порядок та умови нарахування й виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168; містив відомості про реєстрацію в Міністерстві юстиції України у встановленому порядку; підлягав застосуванню під час невключення позивача до наказу про виплату додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, є помилковими, тому суд їх відхиляє.

За змістом пункту 2 розділу XXXIV Порядку № 260 на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах:

100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), та виконують бойові (спеціальні) завдання (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах):

під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;

у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника;

із здійснення польотів у районах ведення воєнних (бойових) дій, ведення повітряного бою;

у районах ведення воєнних (бойових) дій з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії;

на території противника (в тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях);

з вогневого ураження повітряних (морських) цілей противника;

з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту;

кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування);

у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів;

з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;

30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань):

у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ (сил) (далі - завдання у складі угруповань військ (сил), резерву, пунктів управління);

з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури згідно з бойовими розпорядженнями;

із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями.

Військовослужбовцям, які в установленому законодавством порядку відряджені до складу військових адміністрацій у районах ведення воєнних (бойових) дій для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, виплата додаткової винагороди здійснюється у розмірі 30 000 гривень.

Відповідно до пункту 4 розділу XXXIV Порядку № 260 підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи) у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених до військових частин (установ, організацій) військовослужбовців (далі - відряджені військовослужбовці) у бойових діях або заходах, командири військової частини (установи, організації), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець, повідомляють органи військового управління, військові частини (установи, організації) за місцем штатної служби військовослужбовців (пункт 5 розділу XXXIV Порядку № 260).

Перелік органів військового управління (штабів угруповання військ (сил)), включених до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, що мають право підтверджувати безпосередню участь у бойових діях або заходах відряджених до цих органів військовослужбовців, затверджується Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України (абзац перший пункту 6 розділу XXXIV Порядку № 260).

Керівниками пунктів управління, управлінь (штабів) угруповань військ (сил), командирами військових частин (у тому числі резерву, установ, організацій), до яких відряджені військовослужбовці, щомісячно до 5 числа повідомляються органи військового управління, військові частини (установи, організації) за місцем штатної служби цих військовослужбовців про дні безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, а також виконання завдання у складі управління (штабу) угруповання військ (сил) (затверджених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України), угруповань військ (сил), резерву, пунктів управління за минулий місяць (абзац перший пункту 7 розділу XXXIV Порядку № 260).

Виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини; керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин (пункту 8 розділу XXXIV Порядку № 260).

Згідно з пунктами 10, 11 розділу XXXIV Порядку № 260 у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які, зокрема у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних),- з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем.

Відповідно до пункту 12 розділу XXXIV Порядку № 260 керівниками військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 гривень за час цієї відпустки.

Аналіз викладених норм Порядку № 260, який є спеціальним підзаконним нормативно-правовим актом, що, починаючи з 01 лютого 2023 року, регулює питання нарахування та виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, дає змогу дійти висновку про те, що додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень виплачується виключно військовослужбовцям Збройних Сил України, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями). Нарахування та виплата такої винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України лише за сам факт перебування на військовій службі в умовах воєнного стану Порядком № 260 не передбачені. Водночас виплата додаткової винагороди здійснюється в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань), а не пропорційно дням перебування на військовій службі у період дії воєнного стану, як зазначає позивач.

Крім цього, Порядок № 260 передбачає виплату додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн тим військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Суд встановив, що у період з 01 лютого 2023 року по 05 лютого 2023 року позивач відповідно до рапорту командира підрозділу виконував бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями), у зв`язку з чим на підставі пункту 2 розділу XXXIV Порядку № 260 набув право на додаткову винагороду в розмірі 30000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань). За вказаний період додаткова винагорода виплачена позивачу згідно з витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 12 березня 2023 року № 103 «Про виплату додаткових винагород» та Додатком № 1 до нього.

У період з 06 лютого 2023 року по 09 лютого 2023 року позивач брав безпосередню участь у бойових діях, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення під час ведення бойових дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових завдань військовою частиною НОМЕР_1 першого ешелону оборони, у зв`язку з чим на підставі пункту 2 розділу XXXIV Порядку № 260 набув право на додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у відповідних діях та заходах. За вказаний період додаткова винагорода виплачена позивачу згідно з витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 12 березня 2023 року № 103 «Про виплату додаткових винагород» та Додатком № 3 до нього.

У період з 10 лютого 2023 року по 17 лютого 2023 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні у лікувальних закладах у зв`язку з одержаним під час виконання бойових завдань пораненням, у зв`язку з чим на підставі пункту 10 розділу XXXIV Порядку № 260 набув право на додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн за увесь час перебування на стаціонарному лікуванні з дня отримання поранення. За вказаний період додаткова винагорода виплачена позивачу згідно з витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 12 березня 2023 року № 103 «Про виплату додаткових винагород» та Додатком № 6 до нього.

У період з 23 березня 2023 року по 29 березня 2023 року позивач відповідно до рапорту командира підрозділу виконував бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями), у зв`язку з чим на підставі пункту 2 розділу XXXIV Порядку № 260 набув право на додаткову винагороду в розмірі 30000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань). За вказаний період додаткова винагорода виплачена позивачу згідно з витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03 квітня 2023 року № 135 «Про виплату додаткових винагород» та Додатком № 1 до нього.

У періоди з 18 лютого 2023 року по 22 березня 2023 року (включно) та з 30 березня 2023 року по 31 березня 2023 року (включно) позивач бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) не виконував, водночас з 20 лютого 2023 року по 22 березня 2023 року (включно) перебував у відпустці за станом здоров`я (для лікування після поранення, яке згідно з довідкою військово-лікарської комісії від 17 лютого 2023 року № 377 відноситься до легких), а отже права на отримання додаткової винагороди ні в розмірі 30000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань) згідно з пунктом 2 розділу XXXIV Порядку № 260, ні в розмірі 100000,00 грн згідно з пунктом 10 розділу XXXIV Порядку № 260 не набув.

Беручи до уваги викладене у сукупності, враховуючи те, що відповідач нарахував та виплатив позивачу додаткову винагороду, передбачену Постановою № 168, за всі періоди в межах лютого, березня 2023 року, за які позивач набув право на її отримання, що підтверджується належними та допустимими доказами, підстави для задоволення заявлених позовних вимог відсутні.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову повністю.

Відповідно до правил статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 15 березня 2024 року.

СуддяКлименко Оксана Миколаївна