Справа № 461/9606/23
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2024-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 рокуЛьвівСправа № 461/9606/23 пров. № А/857/24518/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Скрутень Х.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на рішення Галицького районного суду м. Львова від 23 листопада 2023 року (суддя Кітов О.В., час ухвалення не зазначено, місце ухвалення м.Львів, дата складання повного тексту 23.11.2023),

в адміністративній справі №461/9606/23 за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці,

про скасування постанови,

встановив:

У листопаді 2023 позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Львівської митниці, в якому просив: 1) скасувати постанову Львівської митниці від 17.10.2023 року у справі №1136/20900/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ; 2) повернути позивачу товари, тимчасово вилучені згідно протоколу про порушення митних правил №1136/20900/23, а саме Транспортувальні контейнери для перевезення охолодженої сперми ТМ «MINITUBE» арт. 17229/0005 95 шт..

Відповідач позовних вимог не визнав, вважаючи їх безпідставними та необґрунтованими, у суді першої інстанції подав відзив на позов, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 23.11.2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт рішення суду необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, яке підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на те, що у рахунку-фактурі, який долучено до позову, є відмітка про те, що товар оплачений. Відтак, митна вартість товару підтверджена. Також апелянт вказує на те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач повідомив ОСОБА_1 про розгляд справи 17.10.2023 р. Відтак, всупереч ст.526 МК справа розглянута без особи, яка притягувалась та яку не було повідомлено про час та місце розгляду справи, що є порушенням порядку розгляду справи.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 23.11.2023 та постановити нове, яким позовні вимоги задоволити повністю.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Судом встановлено такі фактичні обставини справи.

21.08.2023 державним інспектором Львівської митниці щодо ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил №1136/20900/23, передбачених ч.2 ст.471 МК України, який 22.08.2023 разом з іншими матеріалами справи передано на розгляд Львівській митниці, що підтверджується Актом приймання-передачі матеріалів справи про порушення митних правил № 1136/20900/23 (а.с. 15-18).

Постановою Львівської митниці Державної митної служби України від 17.10.2023 у справі про порушення митних правил №1136/20900/23 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною 2 ст. 471 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення - штраф у розмірі 30 відсотків вартості вилучених товарів, а саме 64176,30 грн. Товар, тимчасово вилучений згідно з протоколом про порушення митних правил №1136/20900/23, постановлено повернути ОСОБА_1 . Також, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівської митниці 3534,80 грн. витрат за зберігання товару на складі митниці (а.с. 11, 54).

Зміст вказаних вище протоколу від 21.08.2023, постанови від 17.10.2023 та матеріалів справи про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.471 МК України, містить наступну інформацію.

21 серпня 2023 року близько 10 години 29 хвилин гр. України ОСОБА_1 на автомобілі марки «VOLKSWAGEN CRAFTER», реєстраційний номер НОМЕР_1 прямував з Республіки Польща в Україну в якості водія, з приватної поїздки, через МАПП «Шегині» Львівської митниці, обравши формою проходження митного контролю смугу спрощеного митного контролю - «зелений коридор», чим своїми діями заявив про відсутність будь-яких товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню або, які належать до категорії товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлені заборони чи обмеження.

При здійсненні митного контролю даного транспортного засобу виникла підозра щодо наявності в ньому товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню. Автомобіль було переведено зі смуги спрощеного митного контролю в місце поглибленого догляду транспортних засобів та товарів, де під час проведення огляду автомобіля було виявлено товар, який відповідно до ст.374 МК України перевищує неоподатковану норму переміщення через митний кордон України, а саме: Транспортувальний контейнер для перевезення охолодженої сперми, ТМ «MINITUBE», art. 17229/0005, в кількості 95 шт.. Даний товар переміщувався без приховування в салоні та багажному відділенні автомобіля.

Таким чином, гр. України ОСОБА_1 не заявив за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений Митним кодексом України, про товари, які переміщуються (пересилаються) ним через митний кордон України (у тому числі при проходженні (проїзді) каналом, позначеним символами зеленого кольору (зелений коридор). Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 2 статті 471 Митного кодексу України.

Не погоджуючись і вказаною постановою про порушення митних правил, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Відповідно до ч.1 ст.458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Статтею 487 МК України встановлено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП).

Відповідно до ч.1 ст.489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Такі ж норми містяться і в статті 280 КУпАП.

Відповідно до статті 251 КУпАП (як і передбачено статтею 495 МК України), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, відповідно до ч.1 ст.531 МК України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення (порушення митних правил) та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними і допустимими доказами, а також об`єктивного та повного встановлення усіх фактичних обставин справи, які мають суттєве значення для правильного прийняття рішення.

Частиною другою статті 471 МК України передбачена адміністративна відповідальність за недекларування товарів (крім зазначених у частинах першій та/або третій цієї статті), що переміщуються через митний кордон України громадянами, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі 30 відсотків вартості цих товарів.

Матеріалами справи підтверджується, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про порушення митних правил за ч.2 ст.471 МК України, а саме, не заявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений Митним кодексом України, про товари, які переміщуються (пересилаються) ним через митний кордон України (у тому числі при проходженні (проїзді) каналом, позначеним символами зеленого кольору (зелений коридор), та накладено адміністративне стягнення - штраф у розмірі 30 відсотків вартості вилучених товарів у сумі 64176,30 грн..

В апеляційній скарзі позивач не заперечив факт вчинення ним порушення митних правил, за які його постановою Львівської митниці від 17.10.2023 №1136/20900/23 притягнуто до адміністративної відповідальності, лише зазначив по фактичних обставинах, що у рахунку-фактурі, який долучено до позову, є відмітка про те, що товар оплачений.

Однак, вказана обставина не впливає на правильну кваліфікацію вчиненого позивачем порушення митних правил, так як згідно з висновком експерта СЛЕД Держмитслужби від 04.09.2023 №-0743 вартість товару, вилученого протоколом про порушення митних правил від 21.08.2023 №1136/20900/23, становить 213921,00 грн (а.с. 20, 51), що не спростовано позивачем.

Окрім того, правильно зауважив суд першої інстанції, що фактура №FPAR591/2022/MAG від 07.07.2022 не є належним доказом оплати за товар, позаяк у матеріалах справи відсутній фіскальний чек, який є фінансовим документом суворої звітності та міг би засвідчити реальність придбання товарів. Також у цій фактурі вказано, що компанія INSATEX-MT продала вказаний товар гр. ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), а не гр. України ОСОБА_1 , а відтак вказана фактура не є належним та допустимим доказом вартості товару.

Стосовно доводів апеляційної скарги про порушення відповідачем порядку розгляду справи, колегія суддів враховує наступне.

З матеріалів справи видно, що 26.09.2023 на адресу ОСОБА_1 . Львівська митниця скерувала лист, яким повідомила, що розгляд справи про порушення митних правил №1136/20900/23, заведеної відносно ОСОБА_1 , відбудеться о 10:00 год. 10.10.2023 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 49).

Вказаний лист-повідомлення отримано особисто ОСОБА_1 03.10.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.49-зв.).

На адресу Львівської митниці надійшло клопотання адвоката Кульчицького О.С. від 09.10.2023, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про відкладення розгляду справи (а.с. 50).

Справу про порушення митних правил було відкладено на 17.10.2023, про що повідомлено адвоката Кульчицького О.С, що підтверджується його розпискою про ознайомлення з матеріалами справи та повідомлення про розгляд справи (а.с. 50-зв.).

Відповідно до ст.526 МК України, справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Матеріали справи не містять клопотань ОСОБА_1 чи його представника, звернених до Львівської митниці, про відкладення призначеного на 17.10.2023 розгляду справи про порушення митних правил №1136/20900/23. Таких доказів не надано й апеляційному суду.

Отже, матеріали справи свідчать про факт належного повідомлення позивача про розгляд справи про інкриміноване йому адміністративне правопорушення.

Таким чином, правильного висновку дійшов суд першої інстанції, що ОСОБА_1 та його представник були належним чином повідомлені про розгляд справи, не повідомили Митницю про неможливість прибути для розгляду справи, а відтак у посадової особи Львівської митниці не було підстав для відкладення розгляду справи.

За встановленого, необґрунтованими є і в цій частині доводи апеляційної скарги, які судом апеляційної інстанції відхиляються.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду винесено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 243, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 23 листопада 2023 року в адміністративній справі №461/9606/23 за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці про скасування постанови залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль
Повний текст постанови суду складено 15.03.2024 року