Справа № 280/400/24
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2024 року Справа № 280/400/24 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Батрак І.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справ

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства оборони України

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Міністерства оборони України (далі - Міноборони України, відповідач), в якому позивачі просять суд:

визнати протиправним та скасувати п. 35 протоколу засідання комісії відповідача з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум щодо відмови у призначенні та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги у в зв`язку з загибеллю батька, ОСОБА_2 ;

встановити факти, що позивач перебувала на повному утриманні загиблого батька капітана ОСОБА_2 , до дня його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

зобов`язати відповідача призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу (відповідно до Постанови Кабінет у Міністрів України №168 від 28.02.2022) у зв`язку зі смертю її батька, капітана ОСОБА_2 , який виявивши стійкість та мужність загинув вірний Військовій присязі у бою за Батьківщину 07 листопада 2022 року.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що є донькою загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 , який виявивши стійкість та мужність загинув вірний Військовій присязі у бою за Батьківщину 07 листопада 2022 року. У зв`язку із вказаним, позивач звернулась до Департаменту соціального забезпечення Міноборони України через 1 відділ Бучанського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки за виплатою одноразової грошової допомоги відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 №168. Вказує, що Комісією Міноборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум винесено рішення від 30.11.2023 №20/д, пунктом 35 якого повернуто подані позивачем документи на доопрацювання, оскільки за поданими нею документами, на думку відповідача, неможливо встановити факт її перебування на утриманні ОСОБА_2 . Із вказаним пунктом рішення, позивач не погоджується посилаючись на те, що вона перебувала на утриманні загиблого батька до дня його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 та одержувала від нього допомогу, яка була для неї постійним і основним джерелом засобів для існування.

Ухвалою судді від 16.01.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами в порядку, визначеному ст. 262 КАС України. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Відповідач позов не визнав, 02.02.2024 через систему «Електронний суд» надав до суду відзив, в якому зазначає, що Міноборони України не вчиняло відносно позивача будь-яких протиправних (неправомірних) дій чи бездіяльності, а позивач не зазначає які дії (рішення) відповідача оскаржує. Міноборони України не приймало рішення про відмову у виплаті заявниці одноразової грошової допомоги. Пояснює, що Відповідно до наданих документів заявниця не відноситься до неповнолітньої дитини загиблого. Згідно з довідкою Інституту післядипломної освіти Національного медичного університету імені О.О.Богомольця № 120/10-79 від 12.04.2023, ОСОБА_1 зарахована для проходження очної частини навчання в інтернатурі на умовах контракту на базі кафедри післядипломної освіти Національного медичного університету імені О.О.Богомольця терміном 6 місяців: з 01.09.2022 по 30.11.2022 та з 01.04.2024 по 30.06.2024, проте на дату загибелі батька позивачка досягнула 23-річного віку. Крім того, на думку відповідача, надана заявницею довідка № 02-10/372 від 21.06.2023, видана Управлінням соціального захисту населення Боярської міської ради, про перебування ОСОБА_1 на повному утриманні свого батька ОСОБА_2 до його загибелі, не встановлює факту, що має юридичне значення, зокрема факту перебування ОСОБА_3 на утриманні батька. Також звертає увагу, що за поданими документами неможливо з`ясувати, на якій підставі та за яких обставин Управлінням соціального захисту населення Боярської міської ради було видано довідку № 02-10/372 від 21.06.2023 про перебування особи, яка досягла 23 - річного віку на утриманні загиблого військовослужбовця. Наголошує, що відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, яка викладена в постанові від 18.01.2024 по справі №560/17953/21, рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України (п.117). Ураховуючи вищезазначене, вважає, що за поданими документами неможливо встановити, чи є повнолітня дочка загиблого військовослужбовця непрацездатною (особою з інвалідністю) чи такою, що перебувала на його утриманні. Таким чином, зауважує, що Комісія Міноборони України не мала можливості за наявними документами прийняти рішення про призначення чи відмову в призначенні заявниці одноразової грошової допомоги. Враховуючи вищезазначене, вважає, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а тому в задоволенні позову прошу відмовити.

Ухвалою суду від 15.03.2024 вирішено закрити провадження у справі в частині позовних вимог щодо встановлення факту, що позивач перебувала на повному утриманні загиблого батька капітана ОСОБА_2 , до дня його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України, справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 12.06.2007 ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Харцизьк Донецької області . Батьки: ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

13 червня 2022 року ОСОБА_1 отримала ступінь магістра за спеціальністю «Медицина».

05 липня 2022 року між ОСОБА_1 та Державною науковою установою «Науково-практичний центр профілактичної та клінічної медицини» Державного управління справами укладено договір №99/І про проведення стажування лікаря-інтерна за терміном навчання з 01.08.2022 по 31.08.2022, з 01.12.2022 по 30.06.2023, з 01.08.2023 по 31.03.2024.

11 липня 2022 року між позивачем та Національним медичним університетом ім.О.О. Богомольця укладено договір №2022/269 про навчання в інтернатурі на період з 01.09.2022 по 30.11.2022 та з 01.04.2024 по 30.06.2024.

Відповідно до довідки Національного медичного університету імені О.О. Богомольця інститутом післядипломної освіти від 12.04.2023 за №100/10-179 позивач зарахована для проходження очної частини навчання в інтернатурі на умовах контракту за спеціальністю «Отоларингологія» на базі кафедри післядипломної освіти.

12 січня 2023 року військовою частиною НОМЕР_2 , за підписом начальника штабу, було надано довідку за №862/89 капітану ОСОБА_2 про перебування на його утриманні доньки - ОСОБА_1 .

Згідно зі свідоцтвом про смерть НОМЕР_3 від 05.02.2023, ОСОБА_2 загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Червоне Нововоронцовського району Херсонської області у віці 54 роки, про що 05.02.2023 складено відповідний актовий запис №2613.

01 березня 2023 року позивач звернулась до нотаріуса із заявою про перебування на утриманні у батька, яку нотаріусом було завірено відповідно до норм чинного законодавства.

21 березня 2023 року наказом командувача сухопутних військ ЗСУ (по особовому складу) №277 капітана ОСОБА_2 виключено із списків особового складу ЗСУ у зв`язку із загибеллю (смертю).

10 квітня 2023 року за №3063 ОСОБА_1 отримала сповіщення сім`ї №92 щодо того, що її батько, капітан ОСОБА_2 , 1968р.н., військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 , виявивши стійкість та мужність, загинув вірний Військовій присязі у бою за Батьківщину. Також даним сповіщенням було повідомлено позивача щодо того, що воно є підставою для подання документів для призначення пенсії (матеріальної допомоги) і надання пільг в установленому законодавством порядку.

21 червня 2023 року Депутатом Боярської міської ради VIII скликання Фастівського району Київської області надано акт щодо того, що ОСОБА_1 дійсно перебувала на утриманні свого батька до моменту його смерті.

Відповідно до довідку Управління соціального захисту населення Боярської міської ради від 21.06.2023 за №02-10/372 підтверджено, що ОСОБА_1 перебувала на повному утриманні батька до моменту його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, позивачем до матеріалів справи долучені письмові пояснення товаришів по службі ОСОБА_2 , у яких було підтверджено факт постійного спілкування позивача з батьком, фінансову та моральну підтримку з боку батька.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 подала до Департаменту соціального забезпечення Міноборони України через 1 відділ Бучанського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки заяву про виплату одноразової грошової допомоги відповідно до Постанови КМУ №168 від 28.02.2022 за фактом загибелі батька - ОСОБА_2 .

У Витягу з протоколу засідання комісії Міноборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 03.11.2023 №20/д вказано, що розглянувши подані позивачем документи, комісія дійшла висновку про повернення на доопрацювання документів для призначення одноразової грошової допомоги відповідно до п. 2 постанови КМУ від 28.02.2022 № 168, оскільки за такими документами неможливо встановити чи є повнолітня дочка загиблого військовослужбовця непрацездатною (особою з інвалідністю) чи такою, що перебувала на його утриманні ОСОБА_2 .

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду із даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Відповідно до ст. 41 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України від 20.12.1991 № 2011-XII.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон України від 20.12.1991 № 2011-XII, в даному випадку та в подальшому в редакції закону на момент виникнення спірних правовідносин), одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до п. 1 п. 2 ст. 16 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Приписами п. 1 ст. 16-1 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII (застосовує на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, у випадках, зазначених у пп. 1-3 п. 2 ст. 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Частиною 9 ст. 16-3 вказаного Закону визначено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

На виконання Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII Кабінет Міністрів України прийняв Постанову від 25.12.2013 № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», якою затвердив відповідний Порядок (далі - Порядок № 975).

Згідно з п. 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Відповідно до п. 5 Порядку № 975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста.

Якщо одна із зазначених осіб відмовляється від отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на її отримання.

Заява про відмову від отримання одноразової грошової допомоги повинна бути нотаріально посвідчена в установленому законодавством порядку.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII.

За приписами п. 10 Порядку № 975 члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи: заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги; витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу); витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

До заяви додаються копії: документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства; свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста; свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого);свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові); документів (відповідних сторінок за наявності), що посвідчують особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту) членів сім`ї, з даними про прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи, до яких внесено відомості про реєстрацію місця проживання, та довідку про реєстрацію місця проживання (у разі коли відомості про реєстрацію місця проживання до таких документів не внесені); свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, копію сторінки паспорта з такою відміткою); рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста);рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні); постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті (контузії, травми або каліцтва), захворювання.

У разі наявності рішення суду, яке набрало законної сили, з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується допомога, подають уповноваженому органові документи, копії документів, зазначені в абзацах другому-шістнадцятому цього пункту, та копію відповідного рішення суду.

Згідно з п. 13 Порядку №975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 10 та 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

28.02.2022 Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 168, згідно з пункту 2 якої сім`ям загиблих осіб, зазначених у п. 1 цієї Постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15000000 грн, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII, крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.

Відповідно до абз. 2 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що одноразова грошова допомога за своєю правовою природою є гарантованою державою соціальною допомогою, яка виплачується, зокрема, членам сім`ї загиблого військовослужбовця (перерахованим у ст.16-1 Закону №2011) або утриманцям у разі, якщо смерть настала під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби; якщо смерть настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби.

Згідно абз.3 п.2 постанови Кабінету Міністрів України №168 у разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої згаданою постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами.

Якщо після призначення та виплати одноразової грошової допомоги у повному розмірі, зазначеному в абзаці першому згаданого пункту, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку (абз.4 п.2 Постанови Кабінету Міністрів України №168).

Отже, із системного аналізу вказаних норм вбачається, що Міноборони України, як головний розпорядник бюджетних коштів, наділене правом приймати рішення про повернення документів на доопрацювання у разі, коли такі документи: подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю.

Як встановлено судом, за результатами розгляду поданих позивачем заяви про виплату їй одноразової грошової допомогу у зв`язку із загибеллю 07 листопада 2022 року її батька, капітана ОСОБА_2 та доданих до неї документів, комісія Міноборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум прийняла рішення про повернення ОСОБА_1 документів для призначення одноразової грошової допомоги на доопрацювання, що оформлено протоколом від 03.11.2023 №20/д.

Комісія дійшла висновку про повернення на доопрацювання документів для призначення одноразової грошової допомоги відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, оскільки за такими документами неможливо встановити чи є повнолітня дочка загиблого військовослужбовця непрацездатною (особою з інвалідністю) чи такою, що перебувала на його утриманні.

На обґрунтування вказаного рішення зазначено, що згідно з довідкою Інституту післядипломної освіти Національного медичного університету імені О.О.Богомольця №120/10-79 від 12.04.2023, ОСОБА_1 зарахована для проходження очної частини навчання в інтернатурі на умовах контракту на базі кафедри післядипломної освіти Національного медичного університету імені О.О.Богомольця терміном 6 місяців: з 01.09.2022 по 30.11.2022 та з 01.04.2024 по 30.06.2024. Проте на дату загибелі батька позивачка досягнула 23-річного віку. Крім того, надана заявницею довідка № 02-10/372 від 21.06.2023, видана Управлінням соціального захисту населення Боярської міської ради, про перебування ОСОБА_1 на повному утриманні свого батька ОСОБА_2 до його загибелі, не встановлює факту, що має юридичне значення, зокрема, факту перебування ОСОБА_3 на утриманні ОСОБА_2 . Також звернута увага, що за поданими документами неможливо з`ясувати, на якій підставі та за яких обставин Управлінням соціального захисту населення Боярської міської ради було видано довідку №02-10/372 від 21.06.2023 про перебування особи, яка досягла 23-річного віку на утриманні загиблого військовослужбовця. З огляду на викладене, відповідно до п. 35 рішення Комісії №20/д від 03.11.2023 документи ОСОБА_1 повернуті на доопрацювання з метою надання документів, які відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» підтверджують, що ОСОБА_1 перебувала на утриманні загиблого (копії документів, виданих Пенсійним фондом України, які підтверджують право на призначення пенсії в разі втрати годувальника або факт призначення пенсії за загиблого, судового рішення про встановлення факту перебування на його утриманні на дату загибелі), що дають право на отримання одноразової грошової допомоги та з метою з`ясування обґрунтованості видачі Управлінням соціального захисту населення Боярської міської ради довідки про перебування на утриманні ОСОБА_2 його повнолітньої дочки, яка досягла 23-річного віку.

Суд звертає увагу позивача на те, що предметом спору у даній справі є п. 35 рішення комісії Міноборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене протоколом від 03.11.2023 №20/д, а тому, ключовим питанням при вирішенні даної справи є встановлення правомірності прийнятого відповідачем оскаржуваного рішення.

У контексті оцінки спірних правовідносин суд виходить із того, що у даному публічно-правовому спорі є з`ясування наявності у позивача правового статусу дитини загиблого військовослужбовця чи статусу особи, що перебувала на утриманні загиблого ОСОБА_2 , як необхідних умов для виникнення у позивача права на одержання одноразової грошової допомоги у розумінні ст. 16-1 Закону № 2011-XII.

Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

У ч. 1-2 ст. 6 Сімейного кодексу України законодавець визначив, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 Сімейного кодексу України).

Із наведених вище положень законодавства у відповідній сфері правовідносин вбачається, що за загальним правилом особа втрачає правовий статус дитини із набуттям повноліття.

Суд зауважує, що відповідачем у Протоколі від 03.11.2023 №20/д не ставиться під сумнів, що позивач є членом сім`ї загиблого. Окрім того, питання щодо наявності чи відсутності у позивача статусу "член сім`ї загиблої" не є спірним у даному позовному провадженні.

Разом з тим, для вирішення спору по суті визначальним є встановлення тієї обставини, чи належить позивач до осіб, визначених ст. 16-1 Закону №2011-XII: батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого), оскільки саме ця правова норми визначає осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги.

Так, судом встановлено, що позивач народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , отже, на момент загибелі свого батька, ОСОБА_2 , який був військовослужбовцем, позивач вже мала правовий статус повнолітньої особи, а не дитини.

За приписами ст. 16-1 Закону №2011-XII утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

В свою чергу, ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII (далі - Закон №2262-XII) встановлює, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (ст. 31).

Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, діти, брати, сестри та онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. При цьому братам, сестрам та онукам право на пенсію надається у тих випадках, якщо у них немає працездатних батьків.

Статтею 31 Закону №2262-XII передбачено, що члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Суд зауважує та матеріалами адміністративної справи підтверджується, що позивачем відповідачу не було надано належних доказів, які б підтверджували її перебування на утриманні загиблого батька - ОСОБА_2 або доказів того, що одержувала від нього допомога була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування.

На цей недолік вказав і відповідач при розгляді заяви та документів позивача.

Суд погоджується з висновком відповідача про те, що подані позивачем до заяви про виплату їй одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ІНФОРМАЦІЯ_1 її батька, капітана ОСОБА_2 , документи не є доказами, які б підтверджували перебування позивача на утриманні загиблого батька або доказами того, що одержувана від нього допомога була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування.

Разом із цим, із аналізу спірного рішення вбачається, що комісією фактично роз`яснено позивачу, які документи необхідно їй надати для отримання одноразової грошової допомоги, зокрема: документи, які відповідно до Сімейного кодексу України підтверджують, що повнолітня дочка була членом сім`ї загиблого військовослужбовця (копії документів, виданих Пенсійним фондом України, які підтверджують право на призначення пенсії в разі втрати годувальника або факт призначення пенсії за загиблого, судового рішення про встановлення факту перебування на його утриманні на дату загибелі).

Водночас суд зазначає, що у контексті оцінки предмету спірних правовідносин, у даному публічно-правовому спорі предметом спору не є встановлення юридичного факту перебування позивача на утриманні ОСОБА_2 , а є оцінка правомірності п. 35 рішення комісії Міноборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене протоколом від 03.11.2023 №20/д.

В контексті спірних правовідносин суд звертає увагу на те, що відповідач не відмовляв позивачу у праві на отримання грошової допомоги, а лише повернув подані документи на доопрацювання.

На переконання суду, зазначене рішення відповідача про необхідність доопрацювання документів жодним чином не обмежує право позивача на одержання сум одноразової грошової допомоги в майбутньому, а є лише встановленою формою дискреційних повноважень відповідного державного органу, встановлених з метою усунення обґрунтованих сумнівів щодо можливості призначення такої допомоги.

Поняття "доопрацювання" за своїм лексичним змістом свідчить про необхідність збору додаткових документів особою.

Відтак, суд наголошує на тому, що за умови подання на розгляд комісії Міноборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум необхідних документів, позивач може претендувати на отримання вказаної грошової допомоги в майбутньому.

Враховуючи зазначене вище, беручи до уваги не надання позивачем до заяви про призначення одноразової грошової допомоги документів, які відповідно до Сімейного кодексу України підтверджують, що позивач є членом сім`ї загиблого капітана ОСОБА_2 , що перебувала на його повному утриманні або одержувала від нього допомогу, яка була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування, в розумінні Закону №2262-XII, то суд вважає, що відповідач обґрунтовано направив на доопрацювання документи позивача про виплату одноразової грошової допомоги відповідно до п. 2 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168.

Оцінивши надані позивачем документи у їх сукупності, суд прийшов до висновку про обґрунтованість висновків та доводів відповідача про недостатність доданих позивачем документів до заяви про призначення одноразової грошової допомоги для визначення її або членом сім`ї або утриманцем померлого.

Частиною 2 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі с, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до ст. 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, діяв у межах повноважень, наданих йому законодавством та довів правомірність своїх дій, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що особі, що не є суб`єктом владних повноважень у разі відмови у задоволені позову - судовий збір поверненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 9, 77, 139, 243, 243-246 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 ) до Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр. Повітрофлотський, буд. 6, ) про визнання протиправними дій, та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя І.В. Батрак