Справа № 420/1789/24
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2024-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1789/24
У Х В А Л А

13 березня 2024 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання представника позивача - адвоката Марченко Валентина Валентиновича про витребування доказів в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

До суду з позовом звернувся адвокат Марченко Валентин Валентинович, діючий в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач в/ч НОМЕР_1 ), у якому, просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати в повному обсязі додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 р. "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", за період знаходження на лікуванні, в період з червня 2022 по грудень 2023 р. пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, та перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення згідно з висновком (постановою) військово-лікарської комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаною із захистом Батьківщини;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити позивачу додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою КМУ №168 від 28.02.2022 р. у розмірі 100 000,00 грн. (з урахуванням частково сплачених сум) за дні перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та у відпустці за станом здоров`я в наслідок отриманої травми в період з червня 2022 по грудень 2023 р. включно.

Ухвалою суду від 19.01.2024 р. було відкрито провадження у даній адміністративній справі, призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до вимог ч. 5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Цією ухвалою суд зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 разом з відзивом надати суду належним чином завірені копії документів, зокрема,

- накази про проходження позивачем військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 ;

- інформацію/відомості щодо нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди в сумі до 100 000 грн. на місяць, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168, за спірний період або нормативно-правове обґрунтування підстав її не нарахування та/або не виплати з доказами, які вплинули на вчинення відповідних дій,

- накази/телеграми МОУ, прийняті на реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 у спірному періоді,

- інші докази вчинення або не вчинення оскаржуваних дій з їх нормативно-правовим обґрунтуванням.

01.03.2024 р. через систему "Електронний суд" представник позивача подав до суду клопотання, в якому просить витребувати з Військової частини НОМЕР_1 витяг з наказу про надання відпустки позивачу, яка надавалась останньому в період з вересня по жовтень 2023 року, а також у Клінічного госпіталі ветеранів війни Кіровоградської обласної ради (Україна, 25005, Кіровоградська область, місто Кропивницький, вулиця Короленка, будинок 58) документи, що підтверджують лікування в згаданому закладі позивача в період з червня 2022 року по липень 2022 року, покликаючись, що вказані докази підтверджують правомірність заявлених позивачем вимог, при цьому, докази витребовувались у розпорядників інформації, але відповідь на адвокатський запит представника позивача надана не була.

Вирішуючи наведене клопотання представника позивача про витребування доказів, вивчивши надані на його підтвердження докази, суд виходить з наступного.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приписами ст. 80 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

З аналізу вищенаведених норм процесуального права вбачається, що у клопотанні про витребування доказів обов`язково зазначаються, зокрема, обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати, та заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Як вбачається зі змісту позову, предметом спору у даній справі є не отримання позивачем додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою КМУ № 168 від 28.02.2022 р., у розмірі 100 000,00 грн. (з урахуванням частково сплачених сум) за дні перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та у відпустці за станом здоров`я внаслідок отриманої травми в період з червня 2022 по грудень 2023 р. включно.

Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача покликається на положення Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року № 260 (далі - Порядок №260), зокрема, на пункт 12 розділу XXXIV цього Порядку, яким визначено, що керівниками військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 гривень за час цієї відпустки.

При цьому, відповідач у листі-відповіді від 07.12.2023 р., адресованому позивачу та його адвокату, також вказує, що військово-лікарськими (лікарсько-експертними) комісіями закладів охорони здоров`я (установ) під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі охорони здоров`я (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100000 гривень за час цієї відпустки. З метою належного, своєчасного та правомірного проведення виплат військовослужбовцям, які отримали поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язані із захистом Батьківщини, необхідно надати підтверджуючі документи (Медичні висновки) за весь період лікування у зв`язку з отриманим пораненням.

Тобто, підставою для проведення спірної винагороди у розмірі 100000 гривень за весь період лікування та за час відпустки військовослужбовця зв`язку з отриманнням тяжкого поранення є медичні висновки військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я (установ), у т.ч для прийняття командирами військових частин рішення щодо надання військовослужбовцям відпусток для лікування після тяжкого поранення.

З огляду на викладене, клопотання представника позивача про витребування у Клінічного госпіталі ветеранів війни Кіровоградської обласної ради документи, що підтверджують лікування в згаданому закладі позивача в період з червня 2022 року по липень 2022 року є необґрунтованим та не узгоджується з вищевказаними нормами Порядку № 260.

Крім того, суд зауважує, що представник позивача звертався до вказаного медичного закладу з адвокатським запитом « чи лікувався ОСОБА_1 в Обласному клінічному госпіталі ветеранів війни Кіровоградської обласної ради з 13.06.2022 по 19.07.2022 року», що за своїм змістом також не відповідає вищевказаними нормами Порядку № 260.

При цьому, матеріали справи не містять адвокатського запиту до військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій відповідних закладів охорони здоров`я (установ) про отримання медичних висновків відносно позивача.

Також матеріали справи не містять адвокатського запиту до Військової частини НОМЕР_1 про надання витяг з наказу про надання відпустки позивачу, яка надавалась останньому в період з вересня по жовтень 2023 року.

Відтак, вказані обставини спростовують твердження представника позивача щодо самостійного вжиття заходів для отримання доказів стосовно перебування позивача з 13 червня 2022 року по 19 липня 2022 року на лікуванні та відпустці.

Окрім того, слід зазначити, що ухвалою суду від 19.01.2024 року витребувано у відповідача інформацію/відомості щодо нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди в сумі до 100000 грн. на місяць, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168, за спірний період або нормативно-правове обґрунтування підстав її не нарахування та/або не виплати з доказами, які вплинули на вчинення відповідних дій.

З огляду на викладене, суд не находить обґрунтованих правових підстав для задоволення клопотання представника позивача про витребування доказів, а, відповідно, у його задоволенні слід відмовити, виходячи з положень вимог ст.ст. 72, 73 ,80 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 9, 72, 73, 80, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

У задоволенні клопотання представника позивача - адвоката Марченко Валентина Валентиновича про витребування доказів про витребування доказів - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної скарги на рішення суду, прийняте за наслідками розгляду справи у відповідності до вимог ч.3 ст. 293 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Дубровна