Справа № 340/3777/23
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2024-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
28 лютого 2024 року м. Дніпросправа № 340/3777/23
Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),
суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про закриття провадження у справі №340/3777/23 та направлення справи до Маловисківського районного суду Кіровоградської області
за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11.09.2023 року (головуючий суддя Казанчук Г.П.)
в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до відповідача Злинської сільської ради Новоукраїнського району про визнання протиправним та скасування рішення,-
Позивач, ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Усатенка В`ячеслава Юрійовича, 08.06.2023 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив визнати протиправним і скасувати у повному обсязі рішення Злинської (сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області від 07.04.2023 №1170 "Про виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки у розмірі (земельної частки (паю) гр. ОСОБА_1 ".
В обґрунтування позовних вимог вказано, що на виконання рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 23.12.2021 у справі №392/575/21, про зобов`язання Злинську сільську раду Маловисківського району Кіровоградської області виділити у натурі (на місцевості) земельну ділянку на території Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області у розмірах 4,10 умовних кадастрових гектарів, прийнято рішення Злинською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області від 07.04.2023 №1169 ''Про виділення в натурі (на (місцевості) земельної ділянки у розмірі земельної частки (паю) гр. ОСОБА_2 ''. На виконання судового рішення Злинська сільська рада була зобов`язана виділити в натурі (на місцевості) земельну ділянку у розмірах 4,10 умовних кадастрових гектарів, яка є паєм, проте була виділена земельна ділянка не зі складу сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сінокоси або пасовища), а земельна ділянка території колишньої ферми з залишками бетонного фундаменту та будівельних матеріалів від ферми, яка не відноситься до складу сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сінокоси або пасовища). Представник позивача вважає, що земельну частку (пай) позивачу в натурі (на місцевості) з числа сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сінокоси або пасовища) не виділено, а рішення Злинської сільської ради від 07.04.2023 №1170 не стосується виділення земельної ділянки з числа сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сінокоси або пасовища).
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11.09.2023 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Злинської сільської ради Новоукраїнського району (26232, с. Злинка, Новоукраїнський р-н, Кіровоградська обл., вул. Центральна, 76, ) про визнання протиправним та скасування рішення.

Рішення суду першої інстанції обґрунтована тим, що у рішенні Маловисківського районного суду від 23.12.2021 року, на виконання якого прийнято спірне рішення Злинською сільською радою, не йдеться про зобов`язання виділити пай чи то землю сільськогосподарських угідь, оскільки в резолютивній частині судового рішення йдеться про зобов`язання виділити в натурі земельну ділянку у розмірах 4,10 умовних кадастрових гектарів. З огляду на вказане, висновок експерта не містить необхідної інформації стосовно даної справи. Зауважив, що спірне рішення не було прийнято за наслідком заяви позивача про виділення паю, так як підставою для його винесення слугувало рішення Маловисківського районного суду від 23.12.2021 року у справі 392/575/21. Вказав, що якщо позивач вважає рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 23.12.2021 року не виконаним, він не позбавлений права вчиняти дії щодо примусового виконання рішення суду.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 04.12.2023 року та від 06.12.2023 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження 17.01.2024.

24.01.2024 позивачем подано заяву про закриття провадження у справі, в якій просить скасувати рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11.09.2023 року і закрити провадження у справі. Також просить направити справу до Маловисківського районного суду Кіровоградської області для розгляду за правилами цивільного судочинства. Посилається на те, що Верховним Судом розглянута 23.01.2024 аналогічна справа №340/3881/23 та зроблено висновок, що незгода позивача з рішенням сільради щодо виділення йому в натурі на місцевості земельної ділянки, головним чином полягає не у тому, що цим органом місцевого самоврядування порушена процедура розгляду такого питання, або допущено порушення вимог законодавства як суб`єктом владних повноважень у публічно-правових відносинах, а тому, що відведена йому земельна ділянка за своїми якісними характеристиками, категорією земель та місцем розташування не відповідає тій земельній ділянці, право власності на яку за ним визнано і які має передати йому у фактичне володіння відповідач. Тому таку справу належить розглядати за правилами цивільного судочинства.

17.01.2024, у зв`язку з перебуванням судді Лукамової О.М., яка входить до складу суду, на лікарняному, справу №340/3777/23 знято з розгляду. Наступне судове засідання призначено в поряду письмового провадження 28.02.2024 року.

Судом першої інстанції встановлено, що Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 02.11.2017 року у справ 392/1368/17 визнано за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай), площею 4,10 га. в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташовану на території Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, у землі, яка перебувала у колективній власності ПКГ "Перше Травня" (а.с.87-88).

Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 23.12.2021 року у справі №392/575/21 зобов`язано Злинську сільську раду Маловисківського району Кіровоградської області виділити у натурі (на місцевості) ОСОБА_1 земельну ділянку на території Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області у розмірах 4,10 умовних кадастрових гектарів (а.с.14-17).

Рішенням Злинської сільської ради від 21.01.2022 №980 ''Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 '' на виконання рішення суду від 23.12.2021 року у справі №392/575/21 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.09.2022 року у справі №340/3134/22 визнано протиправним та скасовано рішення Злинської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області від 21.01.2022 року №980 ''Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 '' (а.с.20-23).

Вказаним рішенням встановлено порушення Злинською сільською радою порядку отримання земельної ділянки, з огляду на те, що всупереч вимогам статті 118 Земельного кодексу України, ОСОБА_1 не подавалась до Злинської сільської ради Новоукраїнського району заява про бажання одержати безоплатно у власність земельну ділянку, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для винесення рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки.

Рішенням Злинської сільської ради від 07.04.2023 року №1170 ''Про виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки у розмірі земельної частин (паю) гр. ОСОБА_1 '' виділено у натурі (на місцевості) ОСОБА_1 земельну ділянку на території Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області у розмірах 4,10 умовних кадастрових гектарів. Визначено (уточнено) місце розташування земельної ділянки із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно графічних матеріалів з публічної кадастрової карти України. Запропоновано звернутись до проектної організації щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі для замовлення та виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (далі спірне рішення, а.с.24).

Вказане формулювання Злинської сільської ради має тотожний зміст резолютивної частини рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 23.12.2021 року у справі №392/575/21.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11.09.2023 року у справі №340/3777/23 в задоволенні позову ОСОБА_1 до відповідача Злинської сільської ради Новоукраїнського району про визнання протиправним та скасування рішення відмовлено.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

При цьому, судом апеляційної інстанції встановлено, що після подачі апеляційної скарги, позивач просить скасувати вказане рішення та закрити провадження у справі, оскільки даний спір має розглядатися за правилами цивільного судочинства.

З цього приводу колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Статтею 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Зокрема, публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій;

або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг;

або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Згідно п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п.7 ч.1 ст. 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Наведені норми узгоджуються з положеннями статей 2, 4 та 19 чинного КАС України, якими визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суд повинен виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернувся позивач, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору.

Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом із тим неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору.

Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Натомість визначальні ознаки приватноправових відносин - юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб`єкта.

Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права (як правило майнового) певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень.

Зі змісту позовних вимог слідує, що позивач звернувся до суду із позовними вимогами щодо скасування рішення Злинської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області від 07.04.2023 №1170, яким позивачу виділено у натурі (на місцевості) земельну ділянку на території Злинської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області у розмірах 4,10 умовних кадастрових гектар.

Відповідно до ч.3 ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) відповідно до ч. 1 ст. 2 вищевказаного Закону є документом, що посвідчує право на земельну частку (пай).

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав ( п.а ч.3 ст.152 ЗК України).

Надаючи оцінку зазначеним правовідносинам колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що в постанові від 28.02.2024 року у справі №340/3814/23 (адміністративне провадження №К/990/408/24) Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зробив висновок, що незгода позивача з рішенням Сільради щодо виділення йому в натурі на місцевості земельної ділянки, головним чином полягає не у тому, що цим органом місцевого самоврядування порушено процедуру розгляду такого питання, або допущено порушення вимог законодавства як суб`єктом владних повноважень у публічно-правових відносинах, а в тому, що відведена йому земельна ділянка за своїми якісними характеристиками, категорією земель та місцем розташування не відповідає тій земельній ділянці, право власності на яку за ним визнано і яку мав передати йому у фактичне володіння відповідач.

Тому таку справу належить розглядати за правилами цивільного судочинства, оскільки спір, який виник між її сторонами, є приватно-правовим.

У постанові Верховного Суду від 23.01.2024 у справі №340/3881/23, на яку посилається позивач, предметом якої також є рішення Злинської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області від 07.04.2023 №1171 "Про виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки у розмірі земельної частки (паю), Верховний Суд дійшов висновку про необхідність розгляду справи в рамках цивільного судочинства.

Згідно із ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Водночас, суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову не надав оцінку тому, що даний спір має розглядатися за правилами цивільного судочинства, оскільки незгода позивача з рішенням сільради щодо виділення йому в натурі на місцевості земельної ділянки, головним чином полягає не у тому, що цим органом місцевого самоврядування порушена процедура розгляду такого питання, або допущено порушення вимог законодавства як суб`єктом владних повноважень у публічно-правових відносинах, а тому, що відведена йому земельна ділянка за своїми якісними характеристиками, категорією земель та місцем розташування не відповідає тій земельній ділянці, право власності на яку за ним визнано і які має передати йому у фактичне володіння відповідач. Тому таку справу належить розглядати за правилами цивільного судочинства, що відповідає правовій позиції, викладеній Верховним Судом у постанові від 28.02.2024 року у справі №340/3814/23.

Оскільки суд першої інстанції не дослідив у повному обсязі обставини справи, зокрема, не дослідив питання юрисдикції даного спору та прийняв рішення з порушенням норм процесуального права, то рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11.09.2023 року підлягає скасуванню.

Згідно абз. 2 ч.1 ст. 319 КАС України порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

Отже, даний спір не пов`язаний із захистом прав у сфері публічно-правових відносин, водночас стосується цивільних прав та інтересів позивача стосовно набуття права на користування та розпорядження земельними ділянками.

Та обставина, що відповідачем у справі визначено місцевий орган виконавчої влади не змінює правову природу спірних правовідносин та не робить цей спір публічно-правовим, оскільки вимоги позивача не стосуються захисту його прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин, а відтак на нього не поширюється юрисдикція адміністративних судів.

За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Згідно з пунктом 10 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України до способів захисту цивільних прав та інтересів належить визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Частиною 1 ст.21 ЦК України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси

При цьому визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі з обов`язком суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного (господарського) судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2018 року та 18.04.2018 року у справах №761/33504/14-а та №802/950/17-а, відповідно, та постанові Верховного Суду від 21.08.2019 у справі №305/216/18.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що даний спір не є публічно-правовим і має вирішуватися судом за правилами цивільного судочинства.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі "Zand v. Austria" вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з "…" питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів "…". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції.

У п.24 рішення від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що фраза "судом встановленим законом" поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що даний позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства отже наявні підстави для закриття провадження у справі.

Підстави закриття провадження у справі наведені в ст. 238 КАС України.

Суд закриває провадження у справі, зокрема, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства (п.1 ч.1 ст.238 КАС України).

Відповідно до ч.1 статті 239 КАС України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини 1 статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Отже, даний спір належить розглядати в порядку цивільного судочинства тому адміністративне провадження підлягає закриттю.

При цьому, частиною 3 статті 319 КАС України передбачено:

У разі закриття судом апеляційної інстанції провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 238 цього Кодексу суд за заявою позивача в порядку письмового провадження постановляє ухвалу про передачу справи до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства.

У разі наявності підстав для підсудності справи за вибором позивача у його заяві має бути зазначено лише один суд, до підсудності якого відноситься вирішення спору.

В заяві позивача про закриття провадження у справі зазначено про направлення даної справи до Маловисківського районного суду Кіровоградської області для розгляду за правилами цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11.09.2023 року слід скасувати, а провадження у справі №340/3777/23 закрити, дану справу передати до Маловисківського районного суду Кіровоградської області для розгляду за правилами цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись статтями 238, 239 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ

Заяву ОСОБА_1 про закриття провадження у справі №340/3777/23 - задовольнити.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11.09.2023 року скасувати.

Провадження по справі №340/3777/23 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Злинської сільської ради Новоукраїнського району про визнання протиправним та скасування рішення закрити.

Передати дану справу до Маловисківського районного суду Кіровоградської області для розгляду за правилами цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття 28.02.2024 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів в порядку та строки передбачені ст. 328, 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова