Справа № 300/6424/23
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2024-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 рокуЛьвівСправа № 300/6424/23 пров. № А/857/26109/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Бруновської І.В., Шавеля Р.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2023 року, ухвалене суддею Микитюк Р.В. у м. Івано-Франківську, за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, праві № 300/6424/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій протиправними,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 15.08.2023 № 89 про відмову у виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

01 грудня 2023 року Івано-Франківський окружний адміністративний суд прийняв рішення, яким позов задовольнив.

Визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 15.08.2023 № 89 про відмову у виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1073 гривні 60 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1500 гривень 00 копійок.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка має право на отримання грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, станом на день її призначення, оскільки посади лаборанта лабораторії поліклініки та лаборанта міської поліклініки, на яких позивачка працювала з 01.07.1985 по 29.01.1992 та з 30.01.1992 по 03.11.2011, належать до посад середнього медичного закладу, відповідно до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, визначеного постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909.

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив відповідач, подавши апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, відповідач зазначає те, що позивачка не має права на отримання грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню у розмірі десяти місячних пенсій, оскільки не має необхідного спеціального стажу, зважаючи на те, що посади лаборанта лабораторії поліклініки та лаборанта міської поліклініки, на яких позивачка працювала з 01.07.1985 по 29.01.1992 та з 30.01.1992 по 03.11.2011, не передбачені в номенклатурі спеціальностей середніх медичних працівників.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що позивачці з 15.04.2023 призначена пенсія за віком, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Позивачка 08.08.2023 року звернулася до відповідача із заявою про виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій.

15.08.2023 року відповідач прийняв рішення, яким відмовив позивачці у виплаті грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, оскільки позивачка немає необхідно спеціального стажу, зважаючи на те, що посади лаборанта лабораторії поліклініки та лаборанта міської поліклініки, на яких позивачка працювала з 01.07.1985 по 29.01.1992 та з 30.01.1992 по 03.11.2011, не передбачені в номенклатурі спеціальностей середніх медичних працівників.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до п.7-1 розділу"Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

На виконання цієї норми, постановою Кабінету Міністрів Україні 23.11.2011 № 1191 затверджено Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати (далі - Порядок № 1191).

Відповідно до п. 2 Порядку № 1191, до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені: переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років».

Згідно з п. 5 Порядку № 1191, грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Апеляційний суд, на підставі записів у трудовій книжці, встановив, що позивачка з 01.07.1985 по 29.01.1992 працювала на посаді лаборанта лабораторії поліклініки, а з 30.01.1992 по 03.11.2011 на посаді лаборанта в міській поліклініці.

Згідно з Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 (далі Перелік 909), у переліку посад, які дають право на пенсію за вислугою років, вказано роботу лікарів та середнього медичного персоналу (незалежно від найменування посад) у амбулаторно-поліклінічних закладах.

Сторонами не оспорюється, що позивачка у спірний період працювала в Івано-Франківській міській поліклініці № 2, яка належить до амбулаторно-поліклінічних закладів охорони здоров`я.

Позивачка стверджує, що посади на яких вона працювала у спірний період належать до посад середнього медичного персоналу, водночас, відповідач це заперечує.

Дослідивши це питання, апеляційний суд зазначає наступне.

У період з 23 жовтня 1991 року по 22 листопада 2007 року діяв наказ Міністерства охорони здоров`я України № 146 «Про атестацію середніх медичних працівників», додатком 2 до якого було визначено номенклатуру середніх медичних працівників, серед яких передбачено: лаборант клініко-діагностичної лабораторії, лаборант з імунології, лаборант з бактеріології, лаборант з патолого-анатомічних досліджень, лаборант судово-медичної лабораторії.

23 листопада 2007 року Міністерство охорони здоров`я України скасувало вищевказаний наказ та прийняло наказ № 742 «Про атестацію молодших спеціалістів з медичною освітою», додатком 1 до якого було визначено номенклатуру спеціальностей молодших спеціалістів з медичною освітою, серед яких: лабораторна справа (клініка), лабораторна справа (гігієна), лабораторна справа (патологія).

Поряд з цим, протягом спірного періоду роботи позивачки діяв наказ Міністерства охорони здоров`я України № 195 від 25 грудня 1992 року «Про затвердження Переліку вищих і середніх спеціальних навчальних закладів, підготовка і отримання звання в яких дають право займатися медичною і фармацевтичною діяльністю.

Згідно із цим наказом, посаду медичного лаборанта, яка є посадою середнього медичного персоналу, могла займати особа, яка закінчила середній спеціальний медичний заклад.

На підставі Диплому серії НОМЕР_1 від 03 липня 1985 року, апеляційний суд встановив, що позивачка закінчила Івано-Франківське медичне училище, яке є закладом вищої освіти першого рівня акредитації.

Таким чином, апеляційний суд зробив висновок, що посада лаборанта лабораторії поліклініки, на якій позивачка працювала з 01.07.1985 по 29.01.1992, та посада лаборанта в міській поліклініці, на якій позивачка працювала з 30.01.1992 по 03.11.2011, є посадами середнього медичного персоналу.

Тому, на думку апеляційного суду, позивачка має право на зарахування стажу роботи з 01.07.1985 по 29.01.1992 та з 30.01.1992 по 03.11.2011 до спеціального стажу, який дає право на отримання грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій.

Таким чином, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 15.08.2023 № 89 про відмову у виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій є протиправним і його необхідно скасувати, а відповідну позовну вимогу задовольнити.

Що стосується позовних вимог про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", то апеляційний суд вважає за необхідне відмовити в їх задоволенні, оскільки призначення та виплата цієї допомоги входить до дискреційних повноважень відповідача.

Водночас, апеляційний суд вважає за необхідне, в порядку статті 9 КАС України, вийти за межі цих позовних вимог, та, з метою ефективного захисту порушеного права позивачки, зобов`язати відповідача зарахувати до спеціального стажу роботи позивачки, який дає право на виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", періоди роботи на посаді лаборанта лабораторії поліклініки з 01.07.1985 по 29.01.1992 та на посаді лаборанта в міській поліклініці з 30.01.1992 по 03.11.2011.

Також, апеляційний суд вважає за необхідне, в порядку статті 9 КАС України, вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивачки від 08.08.2023 року про виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, в розмірі 10 місячних пенсій.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що необхідно задовольнити позовні вимоги про:

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 15.08.2023 № 89 про відмову у виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.08.2023 року про виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, в розмірі 10 місячних пенсій.

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області під час повторного розгляду заяви ОСОБА_1 від 08.08.2023 року про виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, в розмірі 10 місячних пенсій зарахувати до спеціального стажу ОСОБА_1 , який дає право на виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", періоди роботи на посаді лаборанта лабораторії в Івано-Франківській міській поліклініці № 2 з 01.07.1985 по 29.01.1992 та на посаді лаборанта в Івано-Франківській міській поліклініці № 2 з 30.01.1992 по 03.11.2011.

Також необхідно відмовити у задоволенні, як передчасних, позовних вимог про зобов`язання відповідача здійснити нарахування і виплату позивачці грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій, станом на день її призначення, відповідно до п.7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зважаючи на наведені вище міркування, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального права.

Тому рішення суду першої інстанції необхідно скасувати із прийняттям постанови про часткове задоволення позову.

Апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково.

Що стосується розподілу судових витрат, то апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 та 3 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Апеляційний суд встановив, що позивачка сплатила судовий збір за подання позову, як за одну немайнову вимогу в сумі 1073,60 грн.

Враховуючи те, що суд задовольнив одну немайнову вимогу, то на користь позивачки за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 317, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2023 року у справі № 300/6424/23 скасувати та прийняти постанову, якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 15.08.2023 № 89 про відмову у виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.08.2023 року про виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, в розмірі 10 місячних пенсій.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, під час повторного розгляду заяви ОСОБА_1 від 08.08.2023 року про виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, в розмірі 10 місячних пенсій зарахувати до спеціального стажу ОСОБА_1 , який дає право на виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", періоди роботи на посаді лаборанта лабораторії в Івано-Франківській міській поліклініці № 2 з 01.07.1985 по 29.01.1992 та на посаді лаборанта в Івано-Франківській міській поліклініці № 2 з 30.01.1992 по 03.11.2011.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області сплачений за подання позову судовий збір в сумі 1073,60 грн (тисячу сімдесят три гривні 60 копійок).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених статтею 328 КАС України, за наявності яких постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель
Постанова складена 13.03.2024 року