Справа № 338/915/23
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2024-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

14 березня 2024 рокуЛьвівСправа № 338/915/23 пров. № А/857/14153/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Судової-Хомюк Н. М.
суддів -Онишкевича Т. В.
Сеника Р. П.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 338/915/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Солотвинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання протиправною постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Солотвинської селищної ради,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся з адміністративним позовом до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Солотвинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області (далі відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Солотвинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 1 від 27.04.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та закриття провадження у справі.

Ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 13 липня 2023 року позовну заяву повернуто у зв`язку із пропуском строку звернення до суду.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 13 липня 2023 року про повернення позовної заяви у зв`язку із пропуском строку звернення до суду у справі № 338/915/23 скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

ОСОБА_1 подав до суду апеляційної інстанції заяву про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судового збору, який було сплачено за подання апеляційної скарги на ухвалу Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 13 липня 2023 року про повернення позовної заяви у справі № 338/915/23.

Наведена заява мотивована тим, що під час ухвалення постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2023 року у справі №338/915/23, якою була скасовано ухвалу Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 13 липня 2023 року про повернення позовної заяви у справі № 338/915/23, судом апеляційної інстанції не було вирішено питання про судові витрати, які були ним понесені при розгляді апеляційної скарги і які складаються із сплаченого ним судового збору, що є підставою для ухвалення додаткового рішення суду. Відтак, на підставі ст. ст. 139, 352 КАС України, просить ухвалити судове рішення у цій справі.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2023 витребувано з Богородчанського районного суду Івано-Франківської області матеріали справи № 338/915/23, які надійшли до суду апеляційної інстанції 01.03.2024 та передані головуючому судді.

Апеляційний суд вважає можливим розгляд заяви про ухвалення додаткового судового рішення провести в порядку письмового провадження.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення, дослідивши матеріали даної справи, суд вважає, що у задоволенні вказаної заяви слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Стаття 139 КАС України передбачає можливість розподілу судових витрат при повному чи частковому задоволенні позовних вимог.

За загальними правилами розподілу судових витрат, передбаченими статтею 139 КАС України, стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, компенсуються понесені у зв`язку з розглядом справи судові витрати за рахунок іншої сторони. У разі часткового задоволення адміністративного позову судові витрати розподіляються за принципом пропорційності.

Згідно з частиною шостою статті 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Порядок вирішення питання щодо розподілу судових витрат визначений статтею 143 Кодексу адміністративного судочинства України. Зокрема, за приписами частин третьої, п`ятої цієї статті суд може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відтак. аналіз наведених правових норм свідчить, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. Розподіл судових витрат здійснюється судом або в рішенні по суті спору, або в додатковому судовому рішенні.

Наведене вище узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 20.12.2019 у справі №240/6150/18.

Згідно п. 15 ч. 1 ст. 4 КАС України ухвала - письмове або усне рішення суду будь-якої інстанції в адміністративній справі, яким вирішуються питання, пов`язані з процедурою розгляду адміністративної справи, та інші процесуальні питання.

Колегія суддів звертає увагу, що необхідно розрізняти судові рішення, якими вирішуються питання, пов`язані з процедурою розгляду адміністративної справи, та інші процесуальні питання, від рішень, якими вирішуються вимоги позовної заяви, апеляційної чи касаційної скарги.

Закінченням розгляду справи є вирішення спору по суті судом першої, апеляційної або касаційної інстанції.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач звернувся до суду апеляційної інстанції заявою про ухвалення додаткового судового рішення, в якій просив ухвалити додаткове рішення у справі №338/915/23 про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Солотвинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області на його користь сплачений судовий збір в сумі 2684 грн. у зв`язку із скасуванням постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2023 року у даній справі ухвали Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 13 липня 2023 року про повернення позовної заяви.

Так, дійсно за подання апеляційної скарги на ухвалу Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 13 липня 2023 року у справі №338/915/23 позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2684 грн., що підтверджується платіжну інструкцію №10435309 від 28.07.2023 про сплату судового збору у розмірі 2684,00 грн..

Разом з тим, рішення (постанова) суду апеляційної інстанції про скасування ухвали суду першої інстанції та направлення даної справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, у цьому випадку постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2023 року не є судовим рішенням, ухваленням якого завершується розгляд справи. Тобто, зазначена постанова суду апеляційної інстанції прийнята з процесуальних питань, а не по суті позовних вимог.

Отже, з огляду на вказані правові норми, постанова суду апеляційної інстанції про направлення справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду не є судовим рішенням, ухваленням якого завершується розгляд справи, а тому підстави для прийняття додаткового судового рішення відсутні.

Аналогічний підхід застосований Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалі від 17.10.2018 у справі № 800/234/17.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вказати про те, що системний аналіз викладених положень дає підстави для висновку про те, що у випадках передачі справи для продовження розгляду розподіл судового збору у справі, в тому числі, й сплаченого за подання апеляційної скарги, здійснює адміністративний суд, який приймає рішення за результатами розгляду справи по суті, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Таким чином, відповідно ст.139 КАС України питання розподілу судових витрат має вирішуватись судом при винесенні остаточного рішення по справі.

Враховуючи вищенаведене, оскільки Восьмий апеляційний адміністративний суд 10 листопада 2023 року постановив повернути справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, не приймаючи рішення по суті позовних вимог, то підстави для розподілу судових витрат та, відповідно, ухвалення додаткового рішення, відсутні.

Відповідно до ч.4 ст. 252 КАС України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Водночас, колегія суддів роз`яснює позивачу, що розподіл його витрат за подання апеляційної скарги на ухвалу, повинен здійснюватися судом першої інстанції, який ухвалив судове рішення по суті спору.

Такий підхід, зокрема застосований Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, в додатковій постанові від 29.03.2023 у справі № 240/33276/21.

Керуючись ст.ст. 132, 134, 139, 243, 252, 311, 321, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України , суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі №338/915/23 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Н. М. Судова-Хомюк
судді Т. В. Онишкевич
Р. П. Сеник