Справа № 380/30441/23
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2024-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2024 рокусправа № 380/30441/23

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого-судді Мартинюка В.Я., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи у м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до 3 прикордонного загону ім.Героя України полковника Євгенія Пікуса ДПС України, ІНФОРМАЦІЯ_1 прикордонного загону ім.князя Володимира Великого про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з позовом до 3 прикордонного загону ім.Героя України полковника Євгенія Пікуса ДПС України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому, з урахуванням уточнень позовних вимог, просить:

визнати протиправною діяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_1 ) та ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_2 ) щодо ненарахування та невиплаті додаткової грошової винагороди в розмірі 100000 гривень за період з 01.11.2022 по 10.12.2022 року та з 24.12.2022 по 20.01.2023 року пропорційно дням участі в бойових діях передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану»;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (Військова частина НОМЕР_1 ) та ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_2 ) виплатити невиплачену додаткову грошову винагороду в розмірі 100000 гривень за період з 01.11.2022 по 10.12.2022 року та з 24.12.2022 по 20.01.2023 року пропорційно дням участі в бойових діях передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він брав участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримуванні агресії на території Чернігівської області у спірний період, що підтверджується довідкою від 16.09.2022 №4504, проте всупереч вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» йому не нараховано та не виплачено більшу частину додаткової грошової винагороди. Оскільки, позивачу було відмовлено у зазначеній виплаті, він звернувся за захистом своїх прав та інтересів з позовом до суду.

Відповідач подав суду відзив на позовну заяву, просить відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у ньому та зазначає, що з урахуванням фактичного часу виконання обов`язків військової служби, позивач в період з вересня по грудень 2022, січень 2023 отримував в повному обсязі додаткову винагороду в розмірі 30000 гривень в незалежності від виконання ним бойових (спеціальних) завдань, пов`язаних із безпосередньою участю у бойових діях чи під час безпосереднього зіткнення з противником. Наявність факту безумовного отримання останнім додаткової винагороди у розмірі 30000 гривень не ставить законодавцем військовим частинам прямого обов`язку автоматичного нарахування збільшеної додаткової винагороди до 100000 гривень. Вважає, що оскільки за листопад 2022 підтверджуючих документів щодо залучення позивача до безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони відсічі і стримуванні збройної агресії, безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів не надходило, відповідно правових підстав для нарахування додаткової винагороди в розмірі 70000 гривень, не вбачається. Також зазначає, що зміст наказів Головнокомандувача Збройних Сил України № 1 від 02.01.2023 та № 26 від 02.02.2023 вказує на включення Чернігівської області до районів ведення бойових дій до 31.12.2022 включно. Крім того, сам лише факт безпосереднього перебування позивача в районах ведення воєнних (бойових дій) не є підтвердженням його безпосередньої участі у бойових діях або заходах та не є підставою для нарахування та виплати додаткової винагороди, оскільки необхідний взаємозв`язок між виконаними бойовими завданнями позивачем на підставі бойових розпоряджень, з подальшим фіксуванням в розділі 2 Журналі службово-бойових дій та як наслідок подання рапорту командиром підрозділу. Тільки в такому взаємозв`язку позивач набуде права на отримання збільшеної додаткової винагороди, передбаченою Постановою 168 та наказами 392 АГ та 628 АГ. Зазначає, що несення служби не може порівнюватись з участю в бойових діях безпосередньо на лінії бойового зіткнення та під вогневим ураженням противника.

Через електронний сул представник позивача надав суду відповідь на відзив з обґрунтуванням аналогічного змісту позовної заяви, просив відмовити у задоволенні відзиву в повному обсязі, а позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 16.01.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та поновлено пропущений строк звернення до суду.

Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Відповідно до довідки переселенця 1318-, виданої 07.07.2022 УСЗН Яворівської РДА (Мостиський) фактичне місце проживання/перебування позивача: АДРЕСА_1 .

Так, Село Малнів розташоване на території Львівської області та адміністративно входить до складу Яворівського району цієї області.

Позивач, згідно витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 полковника Євгенія Пікуса Державної прикордонної служби України від 04.06.2023 №277-ОС «Про особовий склад», призначений на посаду інспектора прикордонної служби 1 категорії - фельдшером відділу прикордонної служби зенітно-ракетних засобів, звільнивши з посади інспектора прикордонної служби 1 категорії фельдшера третього відділу прикордонної служби (тип С) першої прикордонної комендатури швидкого реагування.

В подальшому, згідно наказу начальника загону від 11.10.2023 №649-ОС «Про особовий склад» позивач виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення та вибув для подальшого проходження служби до військової частини НОМЕР_3 АДРЕСА_1 , з 13 жовтня 2023 року.

Також сторонами не заперечується про наступне.

На підставі бойового наказу Адміністрації Державної прикордонної служби від 16.09.2022 №165 (гриф) військовослужбовці відділу прикордонної служби №2 3 прикордонного загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ), зокрема, позивач вибув до НОМЕР_4 прикордонного загону імені князя Володимира Великого Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) на ділянку українсько - білоруського кордону в межах Чернігівської області в оперативне підпорядкування начальника НОМЕР_4 прикордонного загону імені князя Володимира Великого Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ).

Відповідно до бойового наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 19.12.2022 № 229 (гриф) та бойового наказу начальника НОМЕР_4 прикордонного загону від 17.01.2023 №263 (гриф) військовослужбовці відділу прикордонної служби №2 ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина НОМЕР_1 ), зокрема позивач вибув до ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина НОМЕР_1 ) 20.01.2023.

Як вбачається з наказів №392/0/81-22-АГ від 30.07.2022 та №628/0/81-22-АГ від 09.12.2022, такі видані на реалізацію пункту 2-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» з метою врегулювання порядку і умов здійснення виплат військовослужбовцям Державної прикордонної служби України додаткової винагороди під час дії воєнного стану, про що зазначено в преамбулах вказаних наказів.

Відповідно до Наказів Головнокомандувача Збройних сил України та від 02.12.2022 №311 від 02.01.2023 №1 визначено райони ведення воєнних (бойових) дій з 01.11.2022 по 30.11.2022 та з 01.12.2022 по 31.12.2022, в тому числі, Чернігівська область.

В матеріалах справи наявна довідка Військової частини НОМЕР_2 Державної прикордонної служби України з якої видно, що позивач брав участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської області: з 01.11.2022 по 30.11.2022 року; з 01.12.2022 по 10.12.2022 року; з 24.12.2022 по 31.12.2022 року та з 01.01.2023 по 20.01.2023 року.

З витягів із наказів від 03.12.2022 №4112-ОС, від 26.12.2022 №4613-ОС, від 03.02.2023 №56-ОС та додатків до них передбачено виплати позивачу додаткової винагороди у розмірі 30 000,00 грн. та згідно із наказу від 08.02.2023 №64-ОС передбачено виплату додаткової винагороди у розмірі 70 000,00 грн. пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за січень 2023 року за період з 01.01.2023 по 31.01.2023 включно.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» було виплачено додаткову винагороду за спірний період в розмірі 90 000 грн. (виписка по картковому рахунку в матеріалах справи).

Вищезазначене підтверджується, зокрема довідкою №41 від 26.01.2024, яка знаходиться в матеріалах справи.

В подальшому, представник позивача звернувся зі скаргою від 26.05.2023 до Чернігівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони, Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо виплат додаткової грошової винагороди та проведення перевірки щодо бездіяльності військового командування ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) та ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ), яка полягає у нездійсненні виплат додаткової грошової винагороди в розрахунку на місяць.

Листом, який наявний в матеріалах справи, Адміністрація державної прикордонної служби України на скаргу від 25.06.223 представнику позивача повідомлено, що нарахування та виплата позивачу додаткової винагороди, визначеної Постановою №168 не здійснювались, інформація щодо нарахування і виплати грошового забезпечення та інших виплат відсутня. Також, зазначено, що Адміністрація Держприкордонслужби не наділена повноваженнями щодо підтвердження безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії та видання наказу стосовно військовослужбовців НОМЕР_5 прикордонного загону, які перебувають в оперативному підпорядкуванні НОМЕР_4 прикордонного загону. Роз`яснено, що у разі невиплати додаткової винагороди або незгоди з її розмірами, кожен військовослужбовець вправі звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Не погодившись із такою відповіддю представник позивача звернувся з адміністративним позовом до суду.

Змістом спірних правовідносин є бездіяльність відповідачів, яка полягає у не нарахуванні та невиплаті додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.5 ст.17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Також, Конституційний Суд України у Рішенні від 06 квітня 2022 року №1-р(II)/2022 зазначив, що частину п`яту статті 17 Конституції України викладено так, що реалізація права на соціальний захист осіб, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей потребує якісного і ефективного законодавчого регулювання та запровадження механізмів забезпечення їх державної підтримки" (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини); а також, що з урахуванням вимог частини п`ятої статті 17 Конституції України метою законодавчого регулювання в цій сфері є як усебічне соціальне забезпечення військовослужбовців, яке компенсуватиме установлені законом обмеження та умови служби, властиві цій категорії громадян, так і підвищення мотивації особового складу Збройних Сил України у виконанні ними покладених на них функцій щодо оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності (частина друга статті 17 Основного Закону України).

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон №2232-ХІІ) передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-ХІІ з наступними змінами та доповненнями у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон №2011-ХІІ), військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з п. 1 ст. 9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Пунктами 2 - 3 цієї правової норми встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України (абз.2 п. 4 ст.9 Закону №2011-ХІІ).

Наказом Міністра оборони України № 260 від 07.06.2018 затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок № 260).

Відповідно до пункту 17 Порядку № 260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває до сьогодні.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69/2022 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 року прийнята Постанова "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану №168" (далі - Постанова № 168).

Пунктом 1 Постанови № 168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) (п.12 Постанови № 168).

Пунктом 5 Постанови № 168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24.02.2022 року.

Пунктами 1, 2 Положення про Адміністрацію Державної прикордонної служби України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 № 533 (далі - Положення № 533) встановлено, що Адміністрація Державної прикордонної служби України (далі - Адміністрація Держприкордонслужби) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері захисту державного кордону та охорони суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні.

Згідно пункту 9 даного Положення Адміністрація Держприкордонслужби в межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України та наказів МВС видає директиви, накази організаційно-розпорядчого характеру, організовує та контролює їх виконання.

На виконання пункту 2-1 Постанови та з метою врегулювання виплати військовослужбовцям Державної прикордонної служби України додаткової винагороди та підвищення рівня їх соціального захисту Адміністрацією Державної прикордонної служби України в межах наданих повноважень прийнято наказ Адміністрації Державної прикордонної служби України №392/0/81-22-АГ від 30.07.2022 (далі Наказ №392-АГ) та наказ №628/0/81-22-АГ від 09.12.2022 «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168» (далі Наказ №628-АГ).

Так, голова Держприкордонслужби, який здійснює безпосереднє військове керівництво цим органом, організовує виконання покладених на неї завдань і функцій, затверджує кошториси, плани використання бюджетних коштів, штатні розписи структурних підрозділів, своїми Наказами №392-АГ, №628-АГ затвердив акти, якими мало б керуватися командування структурних підрозділів для належного підтвердження участі військовослужбовців Держприкордонслужби у бойових діях і заходах, за що цим військовослужбовцям належить виплатити додаткову винагороду, що ніяким чином не звужує прав військовослужбовців на її отримання.

Пунктами 1 та 2 Наказів № 392-АГ та №628-АГ визначено, що під час дії воєнного стану Військовослужбовцям, крім випадків, передбачених цим наказом, які проходять військову службу в Адміністрації Державної прикордонної служби України, регіональних управліннях, органах охорони державного кордону, загонах морської охорони (у тому числі строкову), навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення (далі - органи Держприкордонслужби) з дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби (у зв`язку із звільненням 3 військової служби) на період дії воєнного стану щомісячно здійснюється виплата додаткової винагороди в розмірі до 30 тисяч гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання відповідно до законодавства України обов`язків військової служби. Додаткова винагорода збільшується до 100 тисяч гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

Абзацом 2 пункту 1 даних наказів розкрито зміст терміну "безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів" (далі - бойові дії або заходи), при цьому згідно абзаців 2, 3 пункту 5 Наказу № 392-АГ та абзаців 2, 3 пункту 7 Наказу № 628-АГ передбачено, що для військовослужбовців Держприкордонслужби, які відряджені до органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, у підпорядкування яких вони передані, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, підтверджується довідкою, виданою керівником відповідного органу військового управління, з відображенням у ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця. У довідках, передбачених цим пунктом, обов`язково мають зазначатися відомості про підтверджуючі документи, передбачені пунктом 4 Наказу № 392-АГ та пунктом 3 Наказу № 628-АГ.

Аналізуючи наведене, суд вважає, що до спірних правовідносин, які виникають між військовослужбовцями Держприкордонслужби та командуванням військових частин у зв`язку з їх використанням для визначення порядку і умов виплати додаткової винагороди згідно з пунктом 2-1 Постанови №168, затверджені Наказами №392-АГ, №628-АГ положення для реалізації положень пункту 1 Постанови №168, то такі підлягають застосуванню.

Таким чином, суд приходить до висновку, що військова частина НОМЕР_1 мала б пов`язувати виплату додаткової винагороди у розмірі до 100000,00 грн. з виконанням військовослужбовцем завдань, які перелічені у Наказах №392-АГ, №628-АГ.

Аналогічні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 22.11.2023 в справі №520/690/23, а також у постанові Верховного Суду від 21.12.2023 в справі №200/193/23 у подібних правовідносинах.

Так, Верховний Суд у постанові від 21.12.2023 справа №200/193/23 відповідаючи на поставлені перед судом касаційної інстанції питання (пункти 2 і 3 аргументів касаційної скарги), дійшов висновку про те, що застосуванню для визначення порядку та умов виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, передбаченої Постановою №168, у спірний період підлягають накази Адміністрації Держприкордонслужби від 30.07.2022 №392-/0/81-22-АГ і від 09.12.2022 №628/0/81-22-АГ.

Судом встановлено, що відповідно до довідки від 20 січня 2023 року №4504, яка видання сержанту ОСОБА_1 , який проходить військову службу у військові частині НОМЕР_1 , в тому що він брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської області: з 01 листопада по 30 листопада 2022 року; з 01 грудня по 10 грудня 2022 року; з 24 грудня по 31 грудня 2022 року; з 01 січня по 20 січня 2023 року. Підстава: Бойовий наказ Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16 вересня 2022 року №165/гриф.

Суд зазначає, що дана довідка відповідає формі та змісту згідно додатку 2 до наказу від 30.07.2022 №392 (пункт 11) та додатку 2 до наказу від 09.12.2022 №628 (пункт 8), оскільки у ній зазначено: військове звання позивача, прізвище та ініціали, період безпосередньої участі, підставу та підписана така командиром військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 .

Враховуючи вищезазначені обставини, судом не надається правова оцінка іншим аргументам відповідача, з урахуванням того, що у вказаній довідці Державною прикордонною службою України (військова частина НОМЕР_2 ) зазначено, зокрема те, що позивач брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської області впродовж спірного періоду, яка видана на підставі бойового наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16 вересня 2022 року №165/гриф.

Таким чином, пунктом 2 наказів №392-АГ та №628-АГ визначено, що додаткова винагорода збільшується до 100 тисяч гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

Так, позивачу відповідно до Постанови №168 було виплачено додаткову винагороду за спірний період в розмірі 90 000 грн. про що сторонами не заперечується.

Також, в матеріалах справи наявна довідка Військової частини НОМЕР_1 №41 від 26.01.2024 про види грошового забезпечення, що нараховані позивачу за період з 01.01.2022 по 31.01.2023, з якої видно в тому числі додаткова винагорода відповідно до Постанови № 168 (30000 грн.), зокрема за листопад, грудень та січень по 30000 грн. щомісячно та додаткова винагорода відповідно до Постанови № 168 (70000 грн.), зокрема за січень в розмірі 13548,39 грн.

З аналізу наведених норм наказів, суд приходить висновку, що оформлена відносно позивача довідка від 20 січня 2023 року №4504, яка видана на підставі бойового наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16 вересня 2022 року №165/гриф є допустимим, належним, достовірним та достатнім доказом безпосередньої участі позивача (відрядженого військовослужбовця) у бойових діях або заходах, а відтак і підтверджує його право на виплату додаткової винагороди пропорційно дням участі в бойових діях передбаченої Постановою 168 в частині періоду з 01.11.2022 по 10.12.2022 року та з 24.12.2022 по 31.12.2022 року.

Щодо періоду виплати за січень 2023 року (до 20.01.2023), то суд зазначає, що оскільки Наказом Головнокомандувача Збройних сил України від 02.01.2023 №1, чітко визначено райони ведення воєнних (бойових) дій, в тому числі і Чернігівська область - з 01.12.2022 по 31.12.2022, а тому у позивача відсутнє право на виплату додаткової грошової винагороди в розмірі 100000 гривень пропорційно дням участі в бойових діях передбаченої Постановою 2 № 168 в цій частині.

Додатково суд зазначає, що Наказом Головнокомандувача Збройних сил України від 02.02.2023 №26 визначено райони ведення воєнних (бойових) дій з 01 по 31 січня 2023, з якого видно, що Чернігівська область відсутня.

Щодо посилання представника відповідача про те, що інформації про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 наказу №628-АГ та підтверджуючих документів за грудень 2022 та січень 2023 про залучення позивача безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів не надходило, то судом не береться до уваги, оскільки надіслання цих списків є елементом процедури виплати додаткової винагороди, тоді як право позивача на отримання сум в частині спірного періоду підтверджується довідкою від 20 січня 2023 року №4504, яка видана на підставі бойового наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16 вересня 2022 року №165/гриф.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позивач дотримався умов для виплати йому додаткової винагороди пропорційно дням участі в бойових діях, передбаченої Постановою №168, а відповідач не може посилатися як на підставу незгоди із позовом на невиконання військовою частиною формальних процедур реалізації права, адже в іншому випадку на позивача буде покладено тягар негативних наслідків за недотримання однією із військових частин встановленого ДПС України порядку, чим порушуватиметься суть права позивача на отримання належного йому грошового забезпечення.

Таким чином, суд вважає, що бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_1 ) щодо ненарахування та невиплати додаткової грошової винагороди в розмірі 100000 гривень в частині періоду з 01.11.2022 по 10.12.2022 року та з 24.12.2022 по 31.12.2022 року пропорційно дням участі в бойових діях передбаченої Постановою 2 № 168 не відповідає критерію правомірності, передбаченому п.1 ч.2 ст.2 КАС України, а тому адміністративний позов у цій частині підлягає задоволенню.

Позовні вимоги в частині зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_1 ) виплатити невиплачену додаткову грошову винагороду в розмірі 100000 гривень в частині періоду з 01.11.2022 по 10.12.2022 року та з 24.12.2022 по 31.12.2022 року пропорційно дням участі в бойових діях передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану», є похідними від першої позовної вимоги, тому також підлягають до задоволення в цій частині.

В частині нарахування та виплати додаткової грошової винагороди в розмірі 100000 гривень пропорційно дням участі в бойових діях передбаченої Постановою 2 № 168 за січень 2023 року (до 20.01.2023) у задоволенні позову слід відмовити.

Відтак, адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Що стосується судових витрат у вигляді судового збору, то, у відповідності до вимог ст.139 КАС України, такі не підлягають стягненню із сторін.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_1 ) щодо ненарахування та невиплаті ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди в розмірі 100000 гривень в частині періоду з 01.11.2022 по 10.12.2022 року та з 24.12.2022 по 31.12.2022 року пропорційно дням участі в бойових діях передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану».

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (Військова частина НОМЕР_1 ) (адреса: АДРЕСА_2 ; ) виплатити додаткову грошову винагороду ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_6 ) в розмірі до 100000 гривень в частині періоду з 01.11.2022 по 10.12.2022 року та з 24.12.2022 по 31.12.2022 року пропорційно дням участі в бойових діях передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану».

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Мартинюк Віталій Ярославович