Справа № 160/32654/23
Суддя: Рянська Вікторія В'ячеславівна
Дата ухвалення: 2024-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рянської В.В.,
за участю секретаря судового засідання Омельченко А.І.,
представника позивача Ясира С.А.,
представника відповідача Сербулової К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі у порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІРМА «ВІЗАРД ЛТД» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
Ухвалою суду від 18.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 17.01.2024, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.
04.01.2024 до суду надійшов відзив, у якому відповідач просив відмовити в задоволенні позову. Обґрунтовуючи заперечення проти позовних вимог, зазначив, що у період квітень-травень 2023 року, що перевірявся, ТОВ «ФІРМА «ВІЗАРД ЛТД» було придбано у ТОВ «Штраус Україна» значну кількість шоколаду гарячого, чаю в асортименті, кави в зернах та розчинної в асортименті. Фактичне використання даних товарів у процесі власного виробництва продукції не встановлено. За даними бухгалтерських рахунків 23 «Виробництво» та 281 «Товари на складі» було проведено операції зі списання таких ТМЦ. Згідно з наданими Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІРМА «ВІЗАРД ЛТД» уточненнями до уніфікованих рецептур попкорну карамелізованого зазначені ТМЦ використовуються у виробництві як сировина (інгредієнти). Встановити чи відбувалося їх використання у виробництві неможливо, оскільки для цього необхідна їх переробка. У наданих до перевірки калькуляційних картах такі ТМЦ відсутні, як і їх рух по рахунку 201 «Сировина та матеріали». У зв`язку з ненаданням до перевірки документів, було складено відповідний акт. Крім того, підприємством не було надано технічних умов на виробництво попкорну, зокрема карамелізованого. Неможливо ідентифікувати та деталізувати процес виробництва продукції, використання необхідного обладнання, матеріалів, сировини, фізичних ресурсів, вимоги до робочих приміщень, утилізацію відходів виробництва та інше. Відсутні підтверджуючі документи щодо рецептури виробництва попкорну, зокрема карамелізованого, із залученням зазначених ТМЦ та кавомашини. За результатами проведеної інвентаризації станом на 14.07.2023 не встановлено залишків зазначених ТМЦ. Крім того, Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІРМА «ВІЗАРД ЛТД» не надано до перевірки документи, які підтверджують передачу у виробництво ароматизаторів, барвників, сумішей харчових та ін. в асортименті. Встановити їх використання у виробництві неможливо у зв`язку з відсутністю підтверджуючих первинних документів та розгорнутого рахунку 23 «Виробництво». За даними бухгалтерського обліку та під час проведення інвентаризації на підприємстві були відсутні кавомашини (побутового типу), процес подрібнення зерен кави на яких зафіксовано наданим відеозаписом. До скарги було додано копію договору оренди обладнання № 31/03 від 31.03.2023. Згідно з наявною у податкових органів інформацією ФОП ОСОБА_1 не є платником ПДВ, відповідно до форми 20-ОПП будь-які об`єкти оподаткування відстуні. Додатки до наданих технологічних інструкцій розроблено і затверджено 10.07.2023, тобто не стосуються періоду, що перевірявся. До скарги було надано технологічні інструкції з іншими датами розробки та ознайомлення. Надані Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІРМА «ВІЗАРД ЛТД» листи замовлення склад цех вата, листи замовлення склад цех готовий попкорн, акти видачі на виробництво, бланки видачі пакувальних матеріалів для цеху карамелі фасування, бланки видачі сировини для цеху карамелі, бланки видачі сировини МКВ (Форма Ф1) за період квітень-травень 2023 року та деякі без дати, не містять обов`язкових реквізитів первинних документів (відсутні підписи, ПІБ, посади осіб, які видали/прийняли ТМЦ на складі/у цеху, дати видачі/прийняття). Калькуляційні карти на виготовлену продукцію не містять таких ТМЦ як шоколад гарячий, чай в асортименті, кава в зернах та розчинна в асортименті, ідентифікації належності калькуляційних карт певному підприємству, відсутні підписи, ПІБ, посади осіб, що їх затвердили. Зазначені документи не можуть підтвердити дані податкового обліку та звітності. Уточнення до уніфікованих рецептур за датою не відповідають періоду, що перевірявся. На підставі висновків акту перевірки контролюючим органом відповідно до чинного законодавства та в установленому порядку було прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення. Тому відповідач вважає позовні вимоги безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню.
11.01.2024 надійшла відповідь на відзив, у якій позивач просив задовольнити позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві. Зазначив, що під час проведення перевірки контролюючим органом не запитувались такі документи як журнали-ордери та/або оборотно-сальдові відомості по рахунках бухгалтерського обліку та/або по субконто 23. Тому їх ненадання не може утворювати склад правопорушення. Усі оборотно-сальдові відомості надавались під час проведення перевірки, у тому числі за рахунком 231, інформація по якому не була надана в розгорнутому вигляді через програмні обмеження, однак вся необхідна запитувана інформація могла бути отримана контролюючим органом з калькуляції, звіряльних відомостей, таблиці інформації про отримані імпортні матеріали тощо. Усі норми списання містяться в калькуляційних картках від 01.12.2018 на 174 аркушах, що були подані разом із запереченнями на акт перевірки та до суду. Саме по собі зазначення в акті ненадання вказаних відомостей як порушення не відповідає дійсності, оскільки вказані документи контролюючому органу надавались, так само як і додаткові, в яких міститься вся необхідна у цій частині інформація.
Підготовче засідання 17.01.2024 не відбулося у зв`язку з тривалою повітряною тривогою. Наступне підготовче засідання було призначено на 31.01.2024.
У підготовчому засіданні 31.01.2024 судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на тридцять днів. Підготовче засідання було відкладено до 16.02.2024 за клопотанням представника відповідача для надання додаткових пояснень та доказів.
16.02.2024 до початку судового засідання надійшли додаткові пояснення, у яких відповідач просив відмовити у задоволенні позову, навів обставини щодо результатів перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІРМА «ВІЗАРД ЛТД» та встановлених нею порушень вимог Податкового кодексу України, що стали підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.
Також 16.02.2024 надійшло клопотання відповідача про долучення до матеріалів справи доказів, а саме повідомлень про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які проводиться діяльність (форма № 20-ОПП) платника податків ТОВ «ФІРМА «ВІЗАРД ЛТД».
У підготовчому засіданні 16.02.2024 судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про задоволення клопотання відповідача про долучення доказів до матеріалів справи.
Ухвалою суду від 16.02.2024 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 04.03.2024.
Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві та відповіді на відзив.
Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог з підстав, наведених у відзиві та додаткових поясненнях.
Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов таких висновків.
На підставі наказу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № 3152-п від 04.07.2023, п. 19-1.1 ст. 19-1, п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п.п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82, п.п. 69.2 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями) уповноваженими особами Головного управління ДПС у Дніпропетровській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІРМА «ВІЗАРД ЛТД» щодо дотримання вимог податкового законодавства при декларуванні за травень 2023 року від`ємного значення з податку на додану вартість у сумі 11824365 грн, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету у сумі 10020307 грн, з урахуванням періодів формування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків.
24.07.2023 за результатами перевірки складено акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІРМА «ВІЗАРД ЛТД» № 2639/04-36-07-06/41156891. Відповідно до висновків вказаного акта перевіркою встановлено такі порушення:
- п. 201.1 ст. 201, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України не здійснено реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму ПДВ 1862531 грн, штрафні санкції передбачені п. 120-1.2 ст. 120-1 Податкового кодексу України;
- п. 85.2 Податкового кодексу України у зв`язку з ненаданням документів чи їх копій до перевірки (акт № 1629/04-36-07-06/41156891 від 17.07.2023), штрафні санкції за ненадання документів чи їх копій до перевірки визначаються згідно з п. 121.1 ст. 121 Податкового кодексу України.
Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІРМА «ВІЗАРД ЛТД» було подано до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області заперечення від 11.08.2023 до акту перевірки, до яких було додано додаткові документи в копіях: технологічну інструкцію з приготування екстракту кави для подальшого використання у виробництві карамелізованого попкорну та використання напою сухого розчинного зі смаком молочного шоколаду або шоколаду гарячого для вендингу для приготування карамелізовного попкорну; технологічну інструкцію з приготування екстракту чаю для подальшого використання у виробництві карамелізованого попкорну за 2023 рік; наказ № 2К від 29.06.2023; листи замовлення, бланки видачі матеріалів, сировини для цеху, акти видачі на виробництво за квітень-травень 2023 року; уточнення до уніфікованої рецептури для усіх видів попкорну карамелізованого за червень 2023 року; калькуляційні картки з 01.12.2018, а також флеш-накопичувач із відеозаписом процесу приготування екстрактів з подальшим приготуванням попкорну.
На підставі акту перевірки № 2639/04-36-07-06/41156891 від 24.07.2023 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області було прийнято щодо ТОВ «ФІРМА «ВІЗАРД ЛТД» податкові повідомлення-рішення:
ТОВ «ФІРМА «ВІЗАРД ЛТД» було подано скаргу від 12.09.2023 вих. № 1209/23 на зазначені податкові повідомлення-рішення до Державної податкової служби України.
Предметом розгляду даної адміністративної справи є правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, прийнятих Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Податковий кодекс України (далі також ПК Ураїни; у редакції на час виникнення спірних правовідносин) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Згідно з пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Пунктом 44.2 ст. 44 ПК України передбачено, що для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.
Згідно з п. 189.1 ст. 189 ПК України у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.
Згідно з пунктом 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;
ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Відповідно до п. 198.5 ст. 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України; б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).
У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.
З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах:
придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання;
придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.
Згідно з пунктом 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Відповідно до пункут 200.4 ст. 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.
в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Пунктом 201.1 сттатті 201 ПК України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
За змістом пункту 201.10 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Абзацом 5 пункту 120-1.2 ст. 120 ПК України передбачено, що у разі відсутності реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість, та/або податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою, податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, що зазначена в податковому повідомленні-рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 5 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 3400 гривень.
Суд дійшов висновку, що Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІРМА «ВІЗАРД ЛТД» підтверджено використання ним у господарській діяльності, у тому числі у виробництві, придбаних товарів (шоколаду гарячого, чаю в асортименті, кави в зернах та розчинної в асортименті, ароматизаторів, барвників, сумішей харчових та ін. в асортименті).
Як встановлено з матеріалів справи, 31.03.2023 між ФОП ОСОБА_1 (орендодавцем) і ТОВ «ФІРМА «ВІЗАРД ЛТД» (орендарем) було укладено договір оренди обладнання № 31.03.2023, відповідно до якого орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування промислові кавомолки: OBEL Srl Via C Troya, Macap NX, Gino Rossi RR45 SPM. 04.04.2023 сторонами договору було складено акт прийому-передачі обладнання № 1 до вказаного договору.
На дослідженому відеозаписі, наданому позивачем, зафіксовано процес подрібнення кавових зерен на кавомолках, приготування екстрактів з кави та чаю з подальшим використанням їх у виготовленні карамелізованого попкорну.
На підтвердження використання зазначених ТМЦ у господарській діяльності позивачем надано технологічні інструкції, затверджені директором ТОВ «ФІРМА «ВІЗАРД ЛТД» 03.01.2022 та 10.07.2023, уточнення та зміни до рецептур попкорну карамелізованого під замовлення для визначених у них покупців, уніфіковану рецептуру та уточнення до уніфікованої рецептури для усіх видів «попкорн карамелізований», затверджені директором ТОВ «ФІРМА «ВІЗАРД ЛТД», накази про внесення змін до рецептур від 31.03.2023 та 28.04.2023.
Також на підтвердження використання у господарській діяльності ТОВ «ФІРМА «ВІЗАРД ЛТД» ароматизаторів, барвників, сумішей харчових та списання їх у виробництво було надано калькуляційні карти на продукцію зі строком дії з 01.07.2018, листи замовлення, акти видачі на виробництво, бланки видачі пакувальних матеріалів, бланки видачі сировини.
Відповідач посилався на відсутність обов`язкових реквізитів первинних документів у вказаних вище документах, наданих позивачем.
Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.
Податкове законодавство не містить визначення поняття технологічної документації, а тому для з`ясування дійсного призначення такого документу, Верховний Суд звертає увагу на те, що за змістом пункту 1.3. Правил роботи закладів (підприємств) ресторанного господарства, затверджених Наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 24 липня 2002 року № 219, технологічна документація на страви та вироби - документація із зазначенням опису технологічного процесу виробництва продукції, переліку продуктів, продовольчої сировини, речовин і супутніх матеріалів, що застосовуються в процесі приготування, даних про норми їх вмісту в кінцевому харчовому продукті, термін придатності до споживання, умов зберігання, способу реалізації (подання) споживачу, вимог до якості страв та виробів.
Верховний Суд у постанові від 10.06.2019 у справі № 804/5840/16 дійшов висновку, що такі документи як калькуляції, лімітно-забірні картки, технологічні картки, картки розкрою тощо не є первинними бухгалтерськими документами у розумінні вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», у зв`язку з чим, віднесення цих документів до первинних бухгалтерських документів є безпідставним.
Контролюючим органом не було наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти використання придбаних товарів (шоколаду гарячого, чаю в асортименті, кави в зернах та розчинної в асортименті, ароматизаторів, барвників, сумішей харчових та ін. в асортименті) ТОВ «ФІРМА «ВІЗАРД ЛТД» поза межами господарської діяльності, спрямованої на отримання доходу, а також не надано жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в наданих документах, - неповні, недостовірні та (або) суперечливі. Оскільки у межах судового розгляду відповідачем на виконання вимог частини другої статті 77 КАС України не доведено, що така поведінка позивача була спрямована на незаконне отримання податкової вигоди, або обумовлена лише зменшенням податкового навантаження у зв`язку із штучним збільшенням своїх витрат, суд дійшов висновку про правомірність формування поозивачем даних податкового обліку (податку на додану вартість) за операціями щодо придбання сировини та її списання у виробництво.
Жодних належних та допустимих доказів про негосподарське використання придбаних товарів перевіркою не наведено та судом не встановлено, що виключає правові підстави для нарахування податкових зобов`язань відповідно до п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України та вказує на безпідставність застосування штрафних санкцій за нереєстрацію податкових накладних.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Оцінюючи надані сторонами докази, суд задзначає, що позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження заявлених позовних вимог, у той час як відповідачем не надано належних доказів на підтвердження правомірності оскаржуваних рішень.
Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, з урахуванням висновків Верховного Суду щодо застосування норм права, суд дійшов висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення підлягають визнанню протиправними та скасуванню.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України.
Згідно зі статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
13.11.2023 між адвокатом Ясиром Сергієм Андрійовичем і ТОВ «ФІРМА «ВІЗАРД ЛТД» укладено договір про надання правничої допомоги № 1113/01-23, відповідно до ст. 1 якого адвокат приймає на себе обов`язок з надання клієнтові захисту та правової допомоги, а клієнт - обов`язок сплатити адвокату гонорар за надання захисту та правової допомоги.
Згідно зі ст. 4 договору за надання правничої допомоги клієнт зобов`язаний сплатити адвокату гонорар. Розмір та порядок сплати гонорару визначається сторонами в додатковій угоді до даного договору. Клієнт компенсує адвокату всі прямі та непрямі витрати, пов`язані з наданням правової допомоги, а саме: судові збори, витрати на експертні дослідження, транспортні та поштові витрати тощо.
Згідно з п. 3 додаткової угоди № 1212-2 від 12.12.2023 клієнт зобов`язаний сплатити адвокату гонорар за надання професійної правничої допомоги в обсягах та розмірі, встановленому в п. 1 даної додаткової угоди, протягом 30 календарних днів з дня набрання законної сили рішенням суду.
Суд зазначає, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправними та скасування трьох податкових повідомлень-рішень, прийнятих відповідачем за результатами проведеної перевірки ТОВ «ФІРМА «ВІЗАРД ЛТД». Представником позивача було складено та подано до суду позовну заяву, відповідь на відзив та письмові пояснення з доданими до них документами.
За встановлених обставин, суд виходить із того, що предмет спору в цій справі не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність поданих представником позивача процесуальних документів не є значними. З урахуванням вищевикладеного, обґрунтованим, документально підтвердженим і пропорційним до предмета спору розміром витрат на правничу допомогу є сума 5000,00 грн, яка підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 90, 139, 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІРМА «ВІЗАРД ЛТД» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІРМА «ВІЗАРД ЛТД», місцезнаходження: 49022, м. Дніпро, вул. Малиновського Маршала, буд. 124, .

Відповідач: Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, місцезнаходження: 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 17-а, код ЄДРПОУ ВП 44118658.

Повний текст рішення складено 14 березня 2024 року.

Суддя В.В. Рянська