Справа № 520/3834/23
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2024-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 березня 2024 р.Справа № 520/3834/23

Суддя Другого апеляційного адміністративного суду Катунов В.В., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.02.2024 по справі № 520/3834/23

за позовом ОСОБА_1

до Харківської обласної прокуратури

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.02.2024 частково задоволено позов ОСОБА_1 до Харківської обласної прокуратури про стягнення коштів.

На зазначене рішення суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Перевіривши додержання особою, яка подала апеляційну скаргу, вимог статей 295-297 КАС України, суддя дійшов висновку про залишення поданої апеляційної скарги без руху з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів апеляційної скарги, скаржником не дотримано вимог пункту 1 частини п`ятої статті 296 КАС України, а саме, до апеляційної скарги не надано доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги у встановленому порядку та розмірі.

Як вбачається із заявлених позовних вимог та частини позову, в якій позивачу відмовлено (середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні) і, відповідно, яка ним оскаржується, то предметом апеляційного перегляду у даній справі є саме рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні частини вимог щодо стягнення на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.02.2022 у справі № 755/12623/19 висловилася, зокрема, щодо того, чи можна вважати середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні заробітною платою, та зазначила, що стягнення з роботодавця (власника або уповноваженого ним органу підприємства, установи, організації) середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, за весь час затримки по день фактичного розрахунку) за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій) та є своєрідною санкцією для роботодавця за винні дії щодо порушення трудових прав найманого працівника. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

Висновок аналогічного змісту про те, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці» № 108/95-ВР, тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати міститься у постанові Великої Палати від 30.01.2019 у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18).

Отже, підстав звільнення від сплати судового збору за вимогу про виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відповідно до закону, не встановлено.

Крім того, в апеляційній скарзі скаржником заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.02.2024 по справі №520/3834/23.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 18.03.2024 року в задоволенні вищевказаного клопотання відмовлено.

Питання щодо справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено у розмірі 2684 гривні.

Відповідно до пп.1 п.3 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Приписами пп.2 п.3 ч. ст.4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що за подання апеляційної скарги на рішення суду судовий збір сплачується у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином апелянт повинен сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду в розмірі 1610,40 грн. (2684 грн х 0,4 х 150 %).

Зазначені недоліки апеляційної скарги мають бути усунені шляхом сплати судового збору в розмірі 1610,40 грн. на реквізити: Отримувач ГУК в Основ`янському районі м. Харкова, код отримувача (ЄДРПОУ) 37874947, банк: Казначейство України (ЕАП), код банку (МФО) 899998, номер рахунку UA1020661, код класифікації доходів бюджету 22030101, найменування коду класифікації доходів бюджету - Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050), наявність відомчої ознаки - "81" Апеляційні адміністративні суди .

Крім того, суд зазначає, що на підставі ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Щоб мати можливість переконатися у наявності такого майнового стану апелянту слід надати до суду відомості (довідка) про розмір сукупного доходу (із всіх джерел) позивача за весь попередній рік, а також інші докази, якими об`єктивно підтверджується майновий стан позивача.

У відповідності до ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, згідно з якими апеляційна скарга залишається без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії даної ухвали.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 169, 296, 298 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.02.2024 по справі № 520/3834/23 за позовом ОСОБА_1 до Харківської обласної прокуратури про стягнення коштів - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Роз`яснити, що в разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений судом строк, апеляційна скарга буде повернута протягом п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Катунов