Справа № 293/1951/23
Суддя: Мельник О. В.
Дата ухвалення: 2024-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/289/6/24
Справа №293/1951/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2024 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді Мельника О.В., за участю секретаря судового засідання Галькевич Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ,) до Житомирського районного управління національної поліції в Житомирській області (м. Житомир, вул. Лесі Українки, 17, Житомирська область) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Черняхівського районного суду Житомирської області з позовом до Житомирського районного управління національної поліції в Житомирській області про скасування постанови серії ВАВ №920845 від 15.11.2023 року про накладення адміністративного стягнення в розмірі 850,00 грн. у справі про адміністративне правопорушення за ст.183 КУпАП, винесену дільничним офіцером відділ поліцейської діяльності ЖРУП ст. лейтенантом поліції Ващенком Максимом Ігоровичем.

Ухвалою суду від 11.12.2023 року матеріали адміністративного позову було передано за підсудністю до Радомишльського районного суду Житомирської області.

Ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 08.01.2024 призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та залучено до участі в розгляді справи в якості співвідповідача Головне управління Національної поліції у Житомирській області.

В обґрунтування позовних вимог, з урахуванням уточнення описок, позивач вказує на те, що 15.11.2023 року, дільничним офіцером відділу поліцейської діяльності ЖРУП ст. лейтенантом поліції Ващенком Максимом Ігоровичем було винесено оскаржувану Постанову серії ГБВ № 902011 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП. ОСОБА_1 інкриміновано завідомо неправдивий виклик працівників поліції, а саме: 02.11.2023 року близько 15 год. 12 хв. ОСОБА_1 зателефонував на спеціальну лінію 102 та здійснив завідомо неправдивий виклик - повідомив про те, що вчора місцеві мешканці ОСОБА_2 та його син ОСОБА_3 вирізали ліс породи сосна.

Зазначає, що 02.11.2023 року позивач рухаючись власним автомобілем дорогою до села Потіївка, виявив порізку деревини у лісосмузі між селами Горбулів та Моделів. Він побачив сліди трактора та волочіння деревини та пройшов по вказаному сліду, який довів його до домоволодіння ОСОБА_2 . Вважаючи, що ОСОБА_2 може бути причетним до даної події зателефонував на спецлінію «102» і повідомив про це. Після того, 15.11.2023 року до нього приїхав дільничний інспектор ОСОБА_4 повідомив, що його буде притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП.

Із даною постановою позивач не згоден та вважає її незаконною, оскільки вона не містить доказів вчинення ним правопорушення, оскільки з урахуванням фактичних обставин у нього були всі підстави для повідомлення про незаконну порубку в поліцію на телефон служби «102».

З таких обставин, позивач вважає винесену постанову не законною та просить її скасувати.

Відповідач направив на адресу суду відзив, відповідно до якого, просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що постанова винесена в межах та у відповідності до вимог чинного законодавства. До відзиву на позовну заяву додано копію рапорту від 02.11.2023 року.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

За нормою п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення відповідача - постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно із п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені в порядку адміністративного судочинства. Це право передбачено ч.2 ст.55 Конституції України та статтею 6 КАС України.

Статтею 7 КУпАП гарантовано, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

За матеріалами справи встановлено що 15.11.2023 року, дільничним офіцером відділ поліцейської діяльності ЖРУП старшим лейтенантом поліції Ващенком Максимом Ігоровичем було винесено постанову серії ГБВ № 902011 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн.

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

З постанови Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 337/3389/16-а(2-а/337/154/2016), адміністративне провадження № К/9901/29775/18, вбачається, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Статтею 183 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань, що тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Об`єктивною стороною правопорушення є виклик представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Дії особи при цьому спрямовані саме на зрив нормальної роботи таких необхідних для суспільства служб, як, зокрема, поліція.

Особа викликає поліцейського нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою і бажає виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Заперечуючи проти позову, на підтвердження своїх доводів відповідачем надано Рапорт від 02.11.2023 зі змісту якого слідує, що 02.11.2023 отримано заяву та зареєстровано в ЄО за № 45961 від 02.11.2023 як: крадіжка. За результатами опрацювання вказаної інформації встановлено, що 02.11.2023 о 15.12 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 02.11.2023 о 15.10 в с.Горбулів Черняхівського району заявник повідомив, що вчора двоє місцевих жителів вирізали ліс породи сосна та таємно викрали його. Просить під`їхати до сільського голови та дізнатись всю інформацію.

Зі змісту даного рапорту також слідує, що повідомлення про крадіжку залишено працівниками поліції без реагування.

Так, під час опрацювання даного повідомлення, доказів проведення перевірочних дій, зокрема доказів опитування заявника, сільського голови на якого вказав заявник, огляду місця можливої незаконної порубки лісу, висновків за результатами проведеної перевірки, які б могли свідчити про завідомо неправдивий виклик - суду не надано.

Також, і в оскаржуваній постанові відсутнє посилання на докази, які підтверджують вину позивача у вчиненні інкримінованого правопорушення за вказаних обставин.

Таким чином, відповідачем не надано суду жодних доказів в обґрунтування правомірності винесеного рішення.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Отже, відсутність доказів на підтвердження правомірності прийнятого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, у відповідності до статті 62 Конституції України, повинна тлумачитись судом на користь позивача і вказана обставина не дає змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.

Тому, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано доказів того, що прийняте ним рішення є правомірним, оскільки, на думку суду, відповідач прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за відсутності належних доказів, з порушенням вимог КУпАП, у зв`язку з чим суд вважає позовні вимоги про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ГБВ №902011 від 15.11.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст.183 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 850 гривень, такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною квитанцією №0.0..1 від 22.11.2023 про сплату судового збору за подання позовної заяви до суду у сумі 536,80 грн., який відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України та ЗУ «Про судовий збір» підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань які підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Житомирській області на користь позивача у загальній сумі 536,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2,9,72-79,81,90,99,241-246,286,293,295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Житомирській області, Житомирського РУП ГУ НП в Житомирській області про скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 15.11.2023 серії ГБВ №902011, за ст.183 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 8500,00 грн.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст.183 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Житомирській області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 536 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги на судове рішення протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили судовим рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя О. В. Мельник