Справа № 340/490/24
Суддя: Ю.П. ПАСІЧНИК
Дата ухвалення: 2024-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2024 року м.Кропивницький Справа № 340/490/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пасічника Ю.П., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 , ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) ; Військової частини НОМЕР_4 , ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровоградського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 та військової частини НОМЕР_4 із позовом, в якому просив:

- визнати протиправним рішення командира військової частини НОМЕР_2 викладене (оформлене) у письмовій відповіді про відмову у звільненні з військової служби №165 від 07.01.2024 року про передачу на розгляд до іншої військової частини НОМЕР_4 рапорту позивача від 26.12.2023 року з доданими документами про звільнення із лав ЗСУ у запас через сімейні обставини на підставі підпункту г, пункту 2, частини 4, статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" за сімейними обставинами (перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років), як військовослужбовця на утриманні якого перебуває троє дітей віком до 18 років;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 розглянути та прийняти рішення про звільнення позивача згідно рапорту позивача від 26.12.2023 року з доданими документами про звільнення із лав ЗСУ у запас через сімейні обставини на підставі підпункту г, пункту 2, частини 4, статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" за сімейними обставинами (перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років), як військовослужбовця на утриманні якого перебуває троє дітей віком до 18 років;

- визнати протиправним рішення командира військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_2 викладене (оформлене) у письмовій відповіді про відмову у звільненні з військової служби №165 від 07.01.2024 року за наслідками розгляду отриманого від військової частини НОМЕР_2 рапорту позивача від 26.12.2023 року про відмову у задоволенні рапорту про звільнення із лав ЗСУ у запас через сімейні обставини на підставі підпункту г, пункту 2, частини 4, статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" за сімейними обставинами (перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років), як військовослужбовця на утриманні якого перебуває троє дітей віком до 18 років;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_4 звільнити військовослужбовця - позивача за наслідками розгляду отриманого від військової частини НОМЕР_2 рапорту позивача від 26.12.2023 року про звільнення із лав ЗСУ у запас через сімейні обставини на підставі підпункту г, пункту 2, частини 4, статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" за сімейними обставинами (перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років), як військовослужбовця на утриманні якого перебуває троє дітей віком до 18 років.

Ухвалою від 01.02.2024 р. відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (а.с.45).

На обґрунтування позовних вимог позивач повідомив, що проходить військову службу по мобілізації у військовій частині НОМЕР_2 на посаді старшого солдата роти першої піхотної роти. У зв`язку із сімейними обставинами (перебування на утриманні трьох дітей віком до 18 років) вирішив звільнитися із військової служби звернувшись 26.12.2023 до командира в/ч НОМЕР_2 із рапортом та пакетом документів на підтвердження існування підстав для звільнення з військової служби на підставі п.п. г п. 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». 07.01.2024 був ознайомлений з відповіддю про відсутність правових підстав для звільнення з військової служби, яке прийнято командиром іншої військової частини НОМЕР_4 .

Вважаючи вказані дії командування військових частин НОМЕР_2 та НОМЕР_4 протиправними, звернувся до суду з даним позовом.

19.02.2024 р. надійшов відзив від військової частини НОМЕР_4 , в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позову та вказав, що рапорт позивача від 26.12.2023, відповідно до вимог Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (п.п.2 п. 225 розділ ХІІ), був переданий на розгляд командиру військової частини НОМЕР_4 , яка є бригадою і до складу якої входить військова частина НОМЕР_2 . За результатами розгляду пакету документів долучених до рапорту було встановлено відсутність доказів перебування на утриманні позивача трьох і більше дітей до 18 років, а тому у задоволенні рапорту було відмовлено (а.с.54,55).

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив наступне.

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_2 від 09.01.2024 №67 позивач перебуває на військовій службі з 27.07.2023 (а.с.18).

26.12.2023 позивач звернувся до командування військової частини НОМЕР_2 з рапортом та необхідним пакетом документів про звільнення з військової служби відповідно до п.п. г п. 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з підстав перебування на його утриманні трьох і більше дітей віком до 18 років (а.с.19-23).

Рапорт позивача розглянуто командуванням військової частини НОМЕР_4 та відмовлено у звільненні про що сповіщено позивача листом від 07.01.2023 №165 (а.с.38,39).

Відмова у задоволенні рапорту мотивована відсутністю доказів, що дитину - ОСОБА_3 , яка є дочкою гр. ОСОБА_4 , з якою позивач перебуває у шлюбі, не в змозі утримувати інші особи - мати, дід, баба, повнолітні брати і сестри.

Не погоджуючись із таким рішенням, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог суд керується та виходить з наступного.

Щодо позовних вимог спрямованих до військової частини НОМЕР_2 , а саме:

- визнати протиправним рішення командира військової частини НОМЕР_2 викладене (оформлене) у письмовій відповіді про відмову у звільненні з військової служби №165 від 07.01.2024 року про передачу на розгляд до іншої військової частини НОМЕР_4 рапорту позивача від 26.12.2023 року з доданими документами про звільнення із лав ЗСУ у запас через сімейні обставини на підставі підпункту г, пункту 2, частини 4, статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" за сімейними обставинами (перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років), як військовослужбовця на утриманні якого перебуває троє дітей віком до 18 років;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 розглянути та прийняти рішення про звільнення позивача згідно рапорту позивача від 26.12.2023 року з доданими документами про звільнення із лав ЗСУ у запас через сімейні обставини на підставі підпункту г, пункту 2, частини 4, статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" за сімейними обставинами (перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років), як військовослужбовця на утриманні якого перебуває троє дітей віком до 18 років.

Суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п. 2) п. 225 Розділу ХІІ Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджено Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008, звільнення військовослужбовців із військової служби здійснюється - під час дії особливого періоду (з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) - на підставах, передбачених частиною третьою, пунктом 2 частини четвертої, пунктом 3 частини п`ятої та пунктом 3 частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу": у військових званнях до майстер-сержанта (майстер-старшини) включно за всіма підставами - командирами бригад (полків, кораблів 1 рангу) і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них.

Як вже встановлено судом та підтверджено матеріалами справи (а.с.18) позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 у званні - старшого солдата.

За інформацією відповідача (відзив на позов, а.с. 60,61), військова частина НОМЕР_2 не є бригадою та підпорядкована військовій частині НОМЕР_4 , яка за своєю штатною структурою є бригадою, іншого позивачем не доведено.

Таким чином, повноваження щодо розгляду рапорту позивача від 26.12.2023 та прийняття відповідного рішення, в силу положень п.п. 2) п. 225 Розділу ХІІ Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджено Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008, належать командуванню військової частини НОМЕР_4 , а тому позовні вимоги спрямовані до військової частини НОМЕР_2 є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог спрямованих до військової частини НОМЕР_4 , суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 (далі Указ № 64/2022), затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 введено військовий стан, строк дії якого в подальшому неодноразово продовжувався.

Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 № 69/2022 (далі Указ № 69/2022) оголошено про загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано- Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлює Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-ХІІ (далі - Закон №3543-ХІІ).

Відповідно до статті 1 Закону №3543-ХІІ мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначається Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі - Закон № 2232-ХІІ).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Підстави звільнення з військової служби передбачені статтею 26 Закону № 2232.

01.10.2022 р. набрали чинності зміни, внесені Законом України «Про внесення зміни до статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу» щодо додаткової підстави звільнення з військової служби під час воєнного стану від 20.09.2022 №2599-ІХ (далі Закон 2599-ІХ) до підпункту г пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону № 2232-ХІІ, яким передбачено, що військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби під час воєнного стану через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): перебування на утриманні у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років.

Судом встановлено, що позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 14.11.2023 (а.с.31).

Дочкою ОСОБА_5 є неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 13.12.2023 (а.с.26).

Батько ОСОБА_3 , ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 10.08.2022 (а.с.27).

Позивач є батьком двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.24), ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.25).

Відповідно до довідки Суботцівської сільської ради Володимирівського старостинського округу від 18.12.2023 №640-М (а.с.37), до складу сім`ї ОСОБА_1 входять:

- дружина ОСОБА_4 ;

- син ОСОБА_7 ;

- донька ОСОБА_3 ;

- син ОСОБА_8 .

Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (ч. 2 ). Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства (ч. 4).

Відповідно до частини 1 ст. 268 Сімейного кодексу України мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу.

В даному випадку неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є дочкою ОСОБА_5 , яка перебуває у зареєстрованому шлюбі з позивачем по справі, а отже обов`язок по утриманню ОСОБА_3 покладається, як на її матір так і на позивача по справі.

В контексті наведеного, суд доходить висновку, що обставини перебування на утриманні позивача більш ніж трьох дітей віком до 18 років знайшов своє підтвердження.

А отже позовні вимоги спрямовані до військової частини НОМЕР_4 належить задовольнити.

Судових витрат у справі не встановлено.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення командира військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_2 викладене (оформлене) у письмовій відповіді про відмову у звільненні з військової служби №165 від 07.01.2024 року за наслідками розгляду отриманого від військової частини НОМЕР_2 рапорту ОСОБА_1 від 26.12.2023 року про відмову у задоволенні рапорту про звільнення із лав ЗСУ у запас через сімейні обставини на підставі підпункту г, пункту 2, частини 4, статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" за сімейними обставинами (перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років), як військовослужбовця на утриманні якого перебуває троє дітей віком до 18 років.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_4 звільнити військовослужбовця - ОСОБА_1 за наслідками розгляду отриманого від військової частини НОМЕР_2 рапорту позивача від 26.12.2023 року про звільнення із лав ЗСУ у запас через сімейні обставини на підставі підпункту г, пункту 2, частини 4, статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" за сімейними обставинами (перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років), як військовослужбовця на утриманні якого перебуває троє дітей віком до 18 років.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Ю.П. ПАСІЧНИК