Справа № 712/1437/24
Суддя: Романенко В. А.
Дата ухвалення: 2024-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 712/1437/24
Провадження № 2-а/712/62/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2024 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого/судді Романенко В.А.

за участю секретаря Мельник А.П.

розглянувши в спрощеному позовному провадженні, без виклику сторін, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, поліцейського 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області Міщенко Інни Олегівни про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, поліцейського 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області Міщенко Інни Олегівни про скасування постанови про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що 28.01.2024 поліцейським 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області Міщенко Інною Олегівною винесено постанову серії ЕКА № 1326750 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В оскаржуваній постанові від 28.01.2024 зазначено, що він, ОСОБА_1 , 28.01.2024 о 12 год. 27 хв. в м. Черкаси, керуючи автомобілем Mazda З НОМЕР_1 , проїхав перехрестя вул. Сумгаїтська - прикордонника Назаренка, на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п.п ґ п. 8.7.3 ПДР України, правопорушення зафіксоване не в автоматичному режимі.

З даним рішенням він не згідний і заперечує проти нього. Свої заперечення обґрунтовує наступним.

В зазначений в постанові день та час він дійсно керував автомобілем Mazda 3, д.н. НОМЕР_1 , швидкість не перевищував, рухався з дозволеною швидкістю, перед перехрестям вул. Сумгаїтська - Прикордонника Назаренка зрозумів, що не встигне вчасно зупинити транспортний засіб без застосування екстреного гальмування та не завдати психологічного стресу дітям, впевневшись в безпеці завершення проїзду перехрестя, що і здійснив.

Відповідно до п. 8.1 ПДР України, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Пунктом 8.7 ПДР України, передбачено, що світлофори (додаток 3) призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, Х-подібні.

Згідно п.п.8.7.3. ПДР України, сигнали світлофора, зокрема, мають такі значення: а) зелений дозволяє рух; в) зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух. ґ) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів; д) жовтий миготливий сигнал або два жовтих миготливих сигнали дозволяють рух і інформують про наявність небезпечного нерегульованого перехрестя або пішохідного переходу; е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали обороняють рух. є) поєднання червоного і жовтого сигналів забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу.

Відповідно до п. п. "ґ" п.8.7.3 ПДР України, жовтий сигнал забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Згідно п. 8.10 ПДР України, у разі подання світлофором (крім реверсивного) або гегулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.69 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, черед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

З п. 8.11 ПДР України вбачається, що водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Отже, ПДР України, передбачають окремі випадки, які надають право водію проїхати на жовтий сигнал світлофора.

Однак поліцейським 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області Міщенко Інною Олегівною його пояснення при винесенні постанови взяті до уваги не були, як і те, що здійснити екстрене гальмування він не міг здійснити, оскільки на задньому сидінні знаходились його малолітні діти. Екстрене гальмування могло б потягнути за собою травмування дітей.

Просить скасувати постанову ЕКА № 1326750 від 28.01.2024 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, винесену поліцейським 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області Міщенко Інною Олегівною.

Закрити справу про притягнення ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ДРПОУ 40108646 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) понесені судові витрати, а саме судовий збір в сумі - 605,60 грн.

Ухвалою суду від 05 лютого 2024 року відкрито провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, поліцейського 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області Міщенко Інни Олегівни про скасування постанови про адміністративне правопорушення та вирішено розглядати справу у спрощеному позовному провадженні, без виклику сторін.

Відповідно до ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь - яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями ч. 5 ст. 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотання однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб`єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження та сума яких не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

Від представника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просять у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити, оскільки поліцейський діяв виключно на підставі у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України і постанова винесена ним з дотриманням та у повній відповідності нормам матеріального і процесуального права і є такою, яка не має підстав для скасування.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оглянувши відеозапис наданий представником відповідача, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 8 Конституції задекларовано, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕКА № 1326750 від 28.01.2024 складеної поліцейським взводу № 2 роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції Міщенко Інни Олегівни, вбачається, що ОСОБА_1 , 28.01.2024 о 12:27:59. в м. Черкаси, керуючи автомобілем Mazda З НОМЕР_1 , проїхав перехрестя вул. Сумгаїтська - прикордонника Назаренка, на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п.п ґ п. 8.7.3 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП».

Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Суд не бере до уваги твердження позивача на те, що поліцейською під час винесення постанови не були взяті до уваги пояснення позивача, як і те, що він не міг здійснити екстрене гальмування, оскільки на задньому сидінні знаходились його малолітні діти. Екстрене гальмування могло б потягнути за собою травмування дітей.

Спілкування з позивачем зафіксовано на відеозапис та додано до відзиву представником відповідача.

З відеозапису вбачається, що позивач не надавав такі пояснення, а лише повторював, що він проїхав на зелений мигаючий сигнал світлофора, що дозволяє рух (12 год. 29 хв. 45 сек.) Проте, в ході розгляду справи, вказані обставини не знайшли свого підтвердження та були спростовані відеозаписом. З відеозаписом факту вчинення правопорушення було ознайомлено позивача під час розгляду справи.

Тобто, твердження про те, що позивач пояснював поліцейській, що він проїхав на заборонений сигнал світлофора та просто не міг зупинити свій транспортний засіб без екстреного гальмування з якихось причин, не відповідає дійсності. Такі пояснення позивач під час розгляду справи не надавав та в результаті такі пояснення не досліджувались. Відповідач не вказував про них при розгляді справи 28.01.2024.

Щодо тверджень позивача, викладених в позовній заяві, слід зазначити, що згідно п. 21.16 ПДР України, діти повинні перебувати у дитячих утримуючих системах у пристебнутому положенні, а також відповідно до п. 2.5.6 ПДР України, пасажири, користуючись транспортним засобом повинні під час пересування на транспортному засобі, користуватися засобами пасивної безпеки (підголовниками, ременями безпеки, де їх установка передбачена конструкцією).

Окрім того, згідно п. 12.1. ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати ПДР. Тобто, за умови дотримання ПДР, позивач не наражав на небезпеку будь-кого, а навпаки порушивши п. 8.7.3 ґ) ПДР міг спричинити серйозні наслідки.

Як вбачається з відеозапису, доданого до відзиву, ще до виїзду позивачем на перехрестя, на світлофорі був жовтий сигнал світлофора, що забороняє рух.

Із вищезазначеного слідує, що позивач під`їжджаючи до світлофору повинен був бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, при увімкнені зеленого миготливого сигналу, який передує жовтому, врахувати технічний стан транспортного засобу та розрахувати можливість зупинки у місці, визначеному п.8.10 ПДР при увімкнені жовтого сигналу світлофора. Не зважаючи на це, керуючи своїм автомобілем, позивач не вжив заходів для зупинки перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія) до регульованого перехрестя відповідно до п. 8.10 ПДР України, хоча мав можливість завчасно це зробити, з огляду на відсутність за його автомобілем інших транспортних засобів та нещільний трафік, не створюючи перешкод у русі будь-кому.

Однак, позивач вищезазначених вимог ПДР не виконав, та доказів про неможливість зупинитися у визначеному ПДР місці при проїзді регульованого перехрестя, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та при подачі позовної заяви до суду не надав, отже зазначені відомості є неналежними обґрунтуваннями позовної заяви та в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Аналогічна правова позиція викладена зокрема у постановах Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.08.2020 р. по справі №712/4137/20; від 05.10.2020 р. по справі №760/8503/20; П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2020 р. по справі №°766/19698/19; Першого апеляційного адміністративного суду від 24.03.2020 р. по справі №°264/90/20; Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2019 р. по справі №857/5948/19 та ін..

Згідно із п. 8.7.3 в) ПДР, зелений миготливий сигнал світлофора дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух.

Тобто, жовтому сигналу світлофора передує зелений миготливий сигнал, який попереджає про його наступне увімкнення.

Пунктом 8.7.3 ґ) ПДР визначено, що жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Нормами п. 2.3 б) ПДР визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Адміністративним правопорушенням на підставі ч. 2 ст.122 КУпАП є порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Верховний Суд у постанові від 12.06.2020 р. по справі №477/1981/16-а зазначив: «Доводи позивача про те, що Правила дорожнього руху він не порушував і здійснив виїзд на перехрестя на дозволяючий зелений сигнал світлофора, а на жовтий сигнал вже перебував на трамвайних коліях і вимушений був продовжити рух свого автомобіля, не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними належними та допустимим доказами».

Жодних обставин, які б сприяли вимушеному проїзду перехрестя з дотриманням пункту 8.11 ПДР України позивач не повідомляв поліцейській.

В даному випадку на відповідача покладається обов`язок доведення факту порушення позивачем пункту 8.7.3. ґ ПДР України (що доводиться відеозаписами), оскільки порушення саме цього пункту ПДР стало підставою для притягнення водія до адміністративної відповідальності.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на обставини, які, за визначених умов, виключають відповідальність, тобто, за змістом ч. 1 ст. 77 КАС України, обов`язок щодо доказування вимушеного проїзду перехрестя з дотриманням пункту 8.11 ПДР України, покладається виключно на позивача.

Разом з тим, позивачем не надано жодного доказу того, що проїзд на жовтий заборонений сигнал світлофора мав вимушений характер, пов`язаний з неможливістю зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування.

При цьому, надані відповідачем відеодокази підтверджують, що при дотримання правил дорожнього руху на зазначеному регульованому перехресті, будь-який водій має можливість зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 ПДР, не вдаючись до екстреного гальмування.

Верховний Суд у справі №751/5437/17 розглядав касаційну скаргу в якій касатор вказував, що його автомобіль розпочав рух на перехресті на зелене миготливе світло та, з урахуванням дорожньої обстановки, він не зміг би зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 ПДР України, не вдаючись до екстреного гальмування, тому він продовжив рух далі на жовте світло світлофору, забезпечуючи при цьому безпеку дорожнього руху, що відповідає вимогам пункту 8.11 ПДР України.

У постанові Верховного Суду у справі №751/5437/17 від 26.02.2020 р. зазначено: «Разом з тим, позивач (рухаючись зі швидкістю 50 км/год) здійснював проїзд на жовтий сигнал світлофора, не зупинив свій транспортний засіб у місці, визначеному пунктом 8.10 ПДР України, чим порушив вимоги пункту 8.7.3. ґ ГІДР України і правомірно притягнутий до адміністративної відповідальності.

Зважаючи на викладене, оскільки вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, яка полягає у проїзді перехрестя на забороняючий жовтий сигнал світлофора підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для скасування постанови про адміністративне правопорушення серії АР №697635».

До того ж і у силу правового висновку постанови Верховного Суду від 25.06.2020 по справі №520/2261/19 визначений ст. 77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги ».

Позивач посилається на рішення Верховного Суду від 26.07.2019 по справі №751/4088/17, де викладена правова позиція щодо неможливості зупинити транспортний засіб перед стоп-лінією, не вдаючись до екстреного гальмування.

Помилкові посилання позивача в позовній заяві на рішення Верховного Суду, висновки в яких не можуть бути застосовані при вирішенні даного спору, оскільки обставини у справі №751/4088/17 не є подібними правовідносинам у цій справі. Верховним Судом та судами попередніх інстанцій у справі №751/4088/17 встановлено, що водій розпочав рух на перехресті на зелене миготливе світло та, з урахуванням дорожньої обстановки, позивач не зміг би зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 ПДР України.

Відповідно, до ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі.

Позивач не вірно трактував норми вищевказаної статті та прийшов до хибного висновку. Натомість, відповідачем при розгляді справи було враховано вимогу ч. 2 ст. 33 КУпАП, оскільки подія є вчиненням правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та розглянуто справу у відповідності до вимог ст. ст. 278, 279 КУпАП.

Отже зі змісту відзиву вбачається, що позивач 28.01.2024 р. близько 12 год. 27 хв. керуючи автомобілем MAZDA 3, (д.н.з. НОМЕР_3 ) в м. Черкаси, здійснив проїзд перехрестя вулиць Сумгаїтська - Прикордонника Назаренка на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 ґ) ПДР України, таким чином скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до частини 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 ст. 77 КАС України адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до висновку Великої палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 25 червня 2020 по справі № 520/2261/19, визначений статтею 77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідач на виконання вимог частини 2 ст. 77 КАС України надав суду усі наявні в нього докази щодо правомірності винесеного ним рішення, а позивач, в свою чергу, не надав суду належних та допустимих доказів, які підтверджували його позицію та вказували на неправомірні дії відповідача.

Усі інші твердження позивача не знайшли свого підтвердження та спростовуються

наданими суду доказами.

З огляду на наведене, суд приходить до переконливого висновку про те, що при винесені постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕКА № 1326750 поліцейський 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області Міщенко І.О. діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений діючим законодавством України, та правомірно притягнула правопорушника ОСОБА_1 до передбаченої законом адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн., а тому позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 121, 126, 251, 265, 283 КУпАП, ст.ст. 9, 72, 77, 162, 242-246, 257, 258, 262, 263, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, поліцейського 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області Міщенко Інни Олегівни про скасування постанови про адміністративне правопорушення, залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції до Шостого апеляційного адміністративного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: В.А. Романенко