Справа № 580/546/24
Суддя: Віталіна ГАЙДАШ
Дата ухвалення: 2024-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2024 року справа № 580/546/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гайдаш В.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України «Лють» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України «Лють» (далі відповідач), в якому позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги, як інваліду ІІІ групи;

- зобов`язати відповідача прийняти рішення про призначення позивачу одноразової грошової допомоги, у зв`язку з установленням ІІІ групи інвалідності, відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» у розмірі 250 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 22.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що відповідачем протиправно відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги позивачу, у зв`язку з встановленням йому ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним служби в поліції, оскільки звільнення позивача зі служби в поліції за п. 7 (за власним бажанням) ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», а не через хворобу - на думку позивача не може бути підставою для позбавлення його права на отримання такої одноразової грошової допомоги.

Відповідач позов не визнав, надав до суду відзив на позов у якому зазначив, що однією з умов для призначення та виплати одноразової грошової допомоги відповідно до п. 4 ч. 1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію» є дотримання звільнення з поліції, а саме звільнення за станом здоров`я (через хворобу), однак враховуючи те, що позивач звільнений зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» за власним бажанням, тому позивач не набув права на отримання вказаної одноразової допомоги.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в поліції та наказом Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України «Лють» від 05.06.2023 №492 о/с його звільнено зі служби в поліції за п. 7 (за власним бажанням) ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Згідно довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ №057804 від 10.07.2023 позивачу встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків.

27.10.2023 позивачем подано до Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України «Лють» заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому ІІ групи інвалідності, однак відповідачем відмовлено йому у виплаті одноразової грошової допомоги з тієї підстав, що позивач звільнений зі служби в поліції саме за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» за власним бажанням, а не за станом здоров`я (через хворобу), тому позивач не набув права на отримання вказаної одноразової допомоги.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» № 580-ІV.

Згідно з ч. 2 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 №4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, який набрав чинності 29.02.2016 (далі - Порядок №4, у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин).

Підпунктом 4 пункту 5 розділу 1 Порядку №4 передбачено, що одноразова грошова допомога призначається у випадку пов`язаному з проходженням служби в органах внутрішніх справ-обставина, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми або каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

Згідно з п. 1 Розділу ІІ Порядку №4 днем виникнення права на отримання ОГД у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до пунктів 2, 3, 5 Розділу ІІІ цього Порядку №4 посадові особи поліції у межах своїх повноважень повинні сприяти особам, які мають право на призначення і отримання одноразової грошової допомоги відповідно до законодавства України, в отриманні та оформленні ними документів, необхідних для своєчасного ухвалення рішення про призначення і виплату зазначеної допомоги.

Разом з цим, передумовою виплати позивачу одноразової грошової допомоги є дотримання певної процедури та послідовності.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Отже, однією з умов для призначення та виплати одноразової грошової допомоги відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» є дотримання підстав звільнення особи з поліції, а саме внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, тобто згідно п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за станом здоров`я (через хворобу) - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції).

Відповідно до рішення Конституційного Суду України в рішенні від 22.10.2020 № 12-р/2020 положення пункту 4частини першої статті 97 Закону №580 не є такими, що порушують частину першу статті 46 Конституції України та є конституційними.

У вищезазначеному рішенні Конституційний суд зазначив, що одноразова грошова допомога, передбачена статтею 97 Закону № 580, є юридичним засобом соціального захисту працівників поліції, що надається державою у зв`язку із втратою ними працездатності, проте приписи частини першої статті 46 Конституції України не гарантують виплати одноразової грошової допомоги, тому Верховна Рада України може визначати порядок та умови її призначення, передбачивши порядок реалізації такого права в законі. Положеннями пункту 4частини першої статті 97 Закону №580 встановлено порядок реалізації особою права на отримання одноразової грошової допомоги. Закріплення у пункті 4частини першої статті 97 Закону № 580 такого порядку реалізації особою права на отримання одноразової грошової допомоги потребує встановлення причиново-наслідкового зв`язку між наявністю у поліцейського інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, та неможливістю внаслідок цього продовжувати службу в поліції, що підтверджується відповідним рішенням медичної (військово-лікарської) комісії про непридатність до служби в поліції, на підставі якого поліцейський звільняється зі служби в поліції. Визначений оспорюваними положеннями Закону№580 шестимісячний строк, протягом якого особі, звільненій зі служби в поліції, може бути встановлена інвалідність унаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в поліції або органах внутрішніх справ, зумовлений потребою встановлення в розумні строки безпосереднього зв`язку між виявленням в особи захворювання (поранення, контузії, травми або каліцтва), несумісного з подальшим проходженням служби, та встановленням їй інвалідності згідно з документами, що стали підставою для її звільнення (рішення медичної (військово-лікарської) комісії про непридатність до служби в поліції).

На думку Конституційного Суду України, встановлений у пункті 4 частини першої статті 97 Закону №580 порядок отримання одноразової грошової допомоги не допускає невиправданих винятків із конституційного принципу рівності, не містить ознак дискримінації при реалізації поліцейськими права на соціальний захист, є домірним, має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету.

Конституційний Суд України також зазначив, що встановлений державою зазначений порядок забезпечує реалізацію права особи на отримання такої допомоги, і наголошує, що додержання визначених Законом№ 580вимог є обов`язком суб`єктів, які претендують на її отримання, отже, положення пункту 4 частини першої статті 97 Закону №580 не суперечать приписам статті 21, частин першої, другої статті 24 Конституції України.

Визначення Порядком № 4 днем виникнення права на отримання допомоги дати, з якої встановлена інвалідність, не змінює визначених Законом, як актом вищої юридичної сили, обов`язкових умов призначення одноразової грошової допомоги і не може бути безумовною підставою для її виплати без дотримання таких умов.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 15.07.2020 у справі №822/1493/18, постанові Верховного Суду від 31.05.2022 у справі №822/1494/18.

Судом під час розгляду справи встановлено, що наказом Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України «Лють» від 05.06.2023 №492 о/с його звільнено зі служби в поліції за п. 7 (за власним бажанням) ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», а не за п. 2 (за станом здоров`я (через хворобу) ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Таким чином, позивач був звільнений зі служби в поліції не за станом здоров`я (через хворобу), а за власним бажанням - отже, у даному випадку відсутня сукупність всіх достатніх та необхідних правових умов для призначення позивачу вказаної допомоги, тому суд дійшов висновку, що відповідач правомірно відмовив у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги, у зв`язку з установленням ІІІ групи інвалідності, відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію».

За таких обставин, Черкаський окружний адміністративний суд, за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні не обґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Керуючись статтями 6, 9, 14, 242-245, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Віталіна ГАЙДАШ