Справа № 420/33170/23
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2024-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

14 березня 2024 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні в місті Одесі заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «АТАМАН І К» про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АТАМАН І К» (вул. Бугаївська 21/49, офіс 31, м. Одеса, 65005) до Чернівецької митниці (вул. Руська, 248М, м. Чернівці, 58023) про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов (а.с.32-54) Товариства з обмеженою відповідальністю «АТАМАН І К» (далі ТОВ «АТАМАН І К») до Чернівецької митниці, в якому позивач просить визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA408000/2023/000213/2 від 29.05.2023 року та картку відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA408020/2023/000774 від 29.05.2023.

Ухвалою суду від 04.12.2023 року позов залишено без руху, надано строк на усунення недоліків позову (а.с.28).

Ухвалою суду від 29.12.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження по справі, вирішено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.157).

Рішенням суду від 26.02.2024 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано рішення Чернівецької митниці про коригування митної вартості товарів №UA408000/2023/000213/2 від 29.05.2023 та картку відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA408020/2023/000774 від 29.05.2023. Стягнуто з Чернівецької митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ «АТАМАН І К» витрати зі сплати судового збору в розмірі 2147,20 грн (а.с.184-197).

04.03.2024 року до суду надійшла заява представника ТОВ «АТАМАН І К», адвоката Ситника Олега Петровича, про ухвалення додаткового судового рішення, в якій представник просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «АТАМАН І К» судові витрати на правничу допомогу у розмірі 7500 грн.

В обґрунтування заяви зазначено, що між ТОВ «АТАМАН І К» та адвокатом Ситником О.П. 01.01.2023 року укладений договір про надання юридичних послуг №0101-22/ЮП, та додаткова угода №23-23UA60U1 від 22.11.2023 до договору, згідно умов якої визначений окремий порядок сплати винагороди адвокату. На підтвердження остаточного розрахунку наданих послуг складено акт наданих послуг №23-23UA60U1 від 04.03.2024. Заявник вважає, що витрати на правничу допомогу є підтвердженими, обґрунтованими та такими, що підлягають відшкодуванню.

Вказана заява з додатками доставлена в електронний кабінет відповідача через Підсистему «Електронний суд» 07.03.2024 року, жодних заяв, клопотань до суду від Чернівецької митниці станом на 14.03.2024 року не надходило.

Вивчивши подану заяву про ухвалення додаткового судового рішення, дослідивши матеріали справи в частині, що стосуються поданої заяви, суд дійшов висновку про те, що подана заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст.252 КАС України).

Враховуючи, що справа №420/33170/23 розглянута у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, то судом розглянуто заяву про ухвалення додаткового рішення у письмовому провадженні.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 1 ст.132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги.

Частиною 1 ст.140 КАС України визначено, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються із позивача, крім випадків, коли позивач звільнений від сплати судових витрат. Однак якщо позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача.

Частинами 4-7 ст.134 КАС України визначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження розміру витрат зі сплати професійної правничої допомоги у зв`язку з розглядом даної справи адвокатом Ситником О.П. до суду надані копії документів, укладених між ним та ТОВ «АТАМАН І К»: договору про надання юридичних послуг №0101-22/ЮП від 01.01.2023 року, додатку №1 до договору, додаткової угоди №23-23UA60U1 від 22.11.2023, замовлення №23-23UA60U1 від 22.11.2023, акту наданих послуг №23-23UA60U1 від 04.03.2024 (а.с.123-129, 207).

Згідно з п.5.2. договору про надання юридичних послуг №0101-22/ЮП від 01.01.2023 сторони домовились, що винагорода за надані адвокатом послуги визначається згідно з прайсом, що є невід`ємним додатком до даного договору та додатковими угодами до цього договору, що встановлюють окремий порядок сплати винагороди адвокату за певні види послуг (а.с.125).

Відповідно до додатку №1 до договору визначені ставки гонорару адвоката за кожну послугу з правничої допомоги та визначено, що домовленість формалізуються шляхом укладання сторонами додаткової угоди до договору (а.с.127).

22.11.2023 року між сторонами укладено додаткову угоду №23-23UA60U1, згідно з п.1 якої сторони вирішили встановити окремий порядок сплати винагороди адвокату за такі послуги:

підготовка позовної заяви про визнання протиправними та скасування рішення про коригувания митної вартості №UA-408000/2023/000213/2 від 29.05.2023 та картки відмови в прийнятті митної декларації або митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA408020/2023/000774 1 від 29.05.2023;

представництво ТОВ «АТАМАН І К» в суді першої інстанції під час розгляду судової справи, відкритої за вищезазначеним позовом;

інші юридичні послуги, що передбачені договором та безпосередньо стосуються судового розгляду позову (а.с.129).

Також до суду надано копію акту наданих послуг №23-23UA60U1 від 04.03.2024 адвокатом надано наступні послуги: 1) підготовка позовної заяви вартістю 5000 грн; 2) представництво інтересів клієнта в Одеському окружному адміністративному суді в справі №420/33170/23 (письмове провадження) вартістю 1500 грн; 3) підготовка заяви про ухвалення додаткового судового рішення - 1000 грн. Загальна вартість наданих послуг склала 7500 грн (а.с. 207).

Відповідно до ч.9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Дослідивши зміст наданих адвокатом доказів, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд дійшов висновку, що розмір витрат на правничу допомогу є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, складність справи, об`єму наданих послуг, суд вважає, що заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7500 грн є неспівмірними зі складністю справи і обсягом наданих адвокатом послуг позивачу у даній справі, з огляду на наступне.

Згідно з ч.3 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

На підставі ч.5 ст.242 КАС України суд вважає необхідним врахувати наступні висновки Верховного Суду.

Так, Верховним Судом у постанові від 28.12.2020 року у справі №640/18402/19 сформований висновок, згідно якого розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

Водночас Верховний Суд у цій же постанові зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У додатковій постанові від 05.09.2019 року по справі №826/841/17 Верховний Суд сформував правовий висновок, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року по справі №826/841/17 Верховний Суд звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.

Таким чином витрати на правничу допомогу мають бути фактичними в розрізі реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності), а їх розмір повинен бути обґрунтований та документально підтверджений.

Дослідивши подані докази, суд дійшов висновку, що наявна дійсна необхідність у наданні адвокатом Ситником О.П. послуг наданих згідно детального опису робіт, однак заявлений розмір витрат є неспівмірним з урахуванням категорії даної справи, яка є справою незначної складності, а також наявної чисельної судової практики у даній категорії справ, що пришвидшує та спрощує процедуру підготовки заяв по суті спору разом з доданими до них матеріалами.

Враховуючи фактичний об`єм наданих адвокатом Ситником О.П. послуг, в розрізі критеріїв їх реальності та необхідності, суд дійшов висновку, що співмірним розміром судових витрат пов`язаних з витратами на професійну правничу допомогу є 4000 грн, які необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чернівецької митниці на користь ТОВ «АТАМАН І К», про що ухвалити додаткове рішення по справі №420/34170/23.

Керуючись ст. ст.132, 137, 139, 243, 246, 252, 255, 293, 295 КАС України суд,-

ВИРІШИВ :

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «АТАМАН І К» про ухвалення додаткового рішення по справі №420/34170/23 щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити частково.

Прийняти по справі №420/33170/23 додаткове рішення, яким стягнути з Чернівецької митниці (вул. Руська, 248М, м. Чернівці, 58023, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АТАМАН І К» (вул. Бугаївська 21/49, офіс 31, м. Одеса, 65005, ) витрати зі сплати професійної правничої допомоги у розмірі 4000 грн.

У задоволенні решти відмовити.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва