Справа № 520/11168/23
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2024-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

18 березня 2024 року №520/11168/23

Харківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Лариси Мар`єнко, розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про стягнення грошового забезпечення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому просить суд:

- стягнути з Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на користь ОСОБА_1 заборгованість - грошове забезпечення у розмірі 29550,00 грн та середній заробіток за весь час затримки розрахунку у розмірі 1353,44 грн за кожен день затримки розрахунку;

- стягнути з Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що при звільненні з військової служби відповідач не виплатив у повному обсязі належне йому грошове забезпечення у розмірі 29550,00 грн. Так, згідно довідки, наданої Харківським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки від 21.04.2023 №500/ВФЗ за період з березня 2022 по березень 2023 солдату ОСОБА_1 виплачено грошове забезпечення у розмірі 507529,38 грн, в той час як на особовий рахунок в банківській установі позивача за період з березня 2022 по березень 2023 надійшла сума 477979,38 грн. Вказані дії відповідача, позивач вважає незаконним та такими, що порушують його права.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.05.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін у судове засідання.

Від представника відповідача В.Новиков через канцелярію суду, надійшов відзив на позовну заяву, в якій представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначаючи, що при наданні відповіді від 21.04.2023 №500/ВФЗ, на адвокатський запит адвоката позивача, Відділом фінансового забезпечення Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки допущено помилку у розрахунках, а саме в графі фактично виплачене грошове забезпечення за травень 2022 замість суми 43281,93 грн помилково вказано 72831,93 грн (різниця складає 29550,00 грн).

У відповідь на відзив представник позивача не погодився з доводами представника відповідача, зазначаючи, що відповідачем не надано суду обґрунтованого розрахунку по кожному виду основного та додаткового грошового забезпечення, зокрема (але не виключно) в грудні 2022 та січні 2023 ОСОБА_1 не нараховано премію та додаткову винагороду.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст.229 КАС України.

Відповідно до частини 5 статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Позивач ОСОБА_1 , з 12.03.2022 призваний для проходження військової служби на підставі Указу Президента України від 25.02.2022 №69/2022 за мобілізацією, що підтверджується копією військового квитка серії НОМЕР_1 , виданого 15.07.2022 Чугуївським ТЦК та СП.

Наказом начальника Чугуївського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (по стройовій частині) від 21.02.2023 №54, солдата ОСОБА_1 , стрільця-санітара першого відділення охорони другого взводу охорони роти охорони першого відділу Чугуївського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Харківської області, звільненого наказом начальника Чугуївського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (по особовому складу) від 11.02.2023 №5-рс з військової служби відповідно до пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" у запас за підпунктом "г" (через сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років, виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 21 лютого 2023 року.

На адвокатський запит представника позивача щодо надання інформації про фактично виплачені ОСОБА_1 грошові кошти за весь період служби, відповідач надав довідку від 21.04.2023 №500/ВСЗ.

Зі змісту довідки Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 21.04.2023 №500/ВСЗ встановлено, що фактично виплачене грошове забезпечення за весь час проходження служби військовослужбовця ОСОБА_1 складає: березень 2022 - 13345,16 грн, квітень 2022 - 14578,67 грн, травень 2022 - 72831,93 грн, червень 2022 - 43518,98 грн, липень 2022 - 43621,62 грн, серпень 2022 - 43669,68 грн, вересень 2022 - 57227,41 грн, жовтень 2022 - 43882,24 грн, листопад 2022 - 77491,70 грн, грудень 2022 - 6701,74 грн, січень 2023 - 6747,08 грн, лютий 2023 - 43076,81 грн, березень 2023 - 40836,36 грн. Всього - 507529,38 грн.

Представник позивача зазначає, що фактично ОСОБА_1 отримав грошове забезпечення за період служби з березня 2022 по березень 2023 у розмірі 477979,38 грн, що підтверджується випискою з банківського рахунку позивача в АТ КБ "ПриватБанк". Недоплачена частина грошового забезпечення становить 29550,00 грн.

Вважаючи дії відповідача щодо невиплати позивачу грошового забезпечення при звільненні не і повному обсязі протиправними, а свої права порушеними, звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступних підстав та мотивів.

Питання виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України визначене Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Згідно з ч.ч.1-4 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (в редакції, чинній на день виникнення спірних правовідносин), держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад; оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України. Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затверджений наказом Міноборони від 07 червня 2018 року №260 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за №745/32197) (далі - Порядок №260).

Згідно пункту 2 Розділу 1 Порядку №260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

Враховуючи наведені вище норми, суд встановив, що винагорода належить до додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців, що виплачується для стимулювання їх в досягненні високих результатів у службовій діяльності.

Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного часу, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова №168).

У редакції Постанови №168 (від 28.02.2022 року) розмір додаткової винагороди для військовослужбовців Збройних Сил України (крім тих із них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів) був визначений у фіксованому розмірі - 30000 гривень щомісячно.

Постановою від 07 липня 2022 року №793 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168", яка набрала законної сили з 19 липня 2022 року, Кабінет Міністрів України вніс зміни до Постанови №168, зокрема, в абзаці пункту 1 Постанови №168 слова і цифри "додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно" замінив словами і цифрами "додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць", та доповнив пункт 1 Постанови №168 новим абзацом такого змісту: "Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення". Постановою від 07 липня 2022 року №793 Кабінет Міністрів України також доповнив Постанову №168 пунктом 2-1, відповідно до якого порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Отже, приписами Постанови №168 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) уповноважено керівників державних органів визначати не тільки порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також її розмір (в розмірі до 30000 грн).

Наказом Міноборони від 25 січня 2023 року №44 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 30.01.2023 року за №177/39233), Порядок №260 доповнено новим розділом XXXIV. Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану".

Згідно пунктів 2, 4 Розділу XXXIV Порядку №260, на період дії воєнного стану додаткова винагорода згідно з Постановою №168 в розмірі 30000 грн виплачується військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань): у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ (сил) (далі - завдання у складі угруповань військ (сил), резерву, пунктів управління); з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури згідно з бойовими розпорядженнями; із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями.

Підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Системний аналіз положень Постанови №168 та Розділу XXXIV Порядку №260 дає підстави вважати, що вони не суперечать одне одному, оскільки цією постановою делеговано Міноборони визначити не тільки порядок і умови виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану, а також її розмір.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного суд доходить висновку, що Міноборони не вийшло за межі положень Постанови №168 і встановленими умовами не обмежило прав військовослужбовців, оскільки зазначеним Порядком №260 деталізовані загальні підходи щодо виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану, запровадженої Постановою №168 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Зазначена правова позиція також викладена в постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.12.2023 у справі №580/4694/23.

Суд звертає увагу позивача, що відповідно до пункту 8 Розділу І Порядку № 260, грошове забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини, за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника).

Відповідно до пунктів 8, 9 Розділу XXXIV Порядку №260, виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини; керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин. Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.

Представник позивача, обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги вказує, що відповідач не виплатив ОСОБА_1 грошове забезпечення у розмірі 29550,00 грн за травень 2022 року, не нараховано та не виплачено премію та додаткову винагороду в грудні 2022 та січні 2023 року.

Судом з наданих представником відповідача довідки про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій від 21.04.2023 №119/ВФЗ, карток особового рахунку військовослужбовця № НОМЕР_2 за 2022 і 2023 роки встановлено, що ОСОБА_1 за травень 2022 року нараховано грошове забезпечення зі складових: посадовий оклад - 2730,00 грн, оклад за військовим званням - 530,00 грн, надбавка за особливості проходження служби - 2119,00 грн, премія - 7889,70 грн, додаткова винагорода - 30000,00 грн, індексація - 672,35 грн. Всього нараховано 43941,05 грн, з вирахуванням суми військового збору 659,12 грн. Виплачено - 43281,93 грн.

Таким чином, наданими у справі доказами підтверджено доводи позивача щодо наявності помилки при зазначенні суми грошового забезпечення військовослужбовця у довідці від 21.04.2023 №№500/ВФЗ.

Щодо виплати грошового забезпечення позивача за інший період, суд зазначає таке.

Відповідач, на виконання вимог ухвали суду від 10.11.2023 року, надав письмові пояснення, згідно яких наказом начальника Чугуївського РТЦК та СП від 26.12.2022 року №316 позивачу премія та додаткова винагорода не нараховувалась та не виплачувалась, що також підтверджується наданими до матеріалів справи доказами.

брамову АПредставником позивача доказів того, що позивач виконував бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) начальника Чугуївського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки не надано, у зв`язку з чим підстави для нарахування і виплатити ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди пропорційно в розрахунку на місяць, відповідно до Постанови Кабінету міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі 30000,00 грн за період з грудень 2022, січень 2023, відсутні.

Позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку у розмірі 1353,44 грн за кожень день затримки розрахунку не підлягають задоволенню як похідні від позовних вимог про неправомірне нарахування та виплату грошового забезпечення при звільненні.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи чинні положення законодавства України, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст.19, 139, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки () про стягнення грошового забезпечення відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 з 24 лютого 2022 року був введений воєнний стан на території України, у зв`язку з бойовими діями на території м.Харків та Харківської області, повний текст рішення складено 18 березня 2024 року.

Суддя Лариса МАР`ЄНКО