Справа № 200/4948/23
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2024-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2024 року Справа№200/4948/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Голошивця І.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що 25.07.2023 року він звернувся до Головного управління пенсійного фонду України у Київській області з заявою про призначення пенсії по інвалідності (3 група) та надав повний пакет документів необхідний для призначення пенсії. Позивач зауважив, що 07.08.2023 року на підставі його заяви він надав додаткові документи для до призначення йому пенсії. Відповідач на підставі рішення про призначення пенсії №02 від 11.08.2023 року, призначив йому пенсію по інвалідності з 22.06.2023 року в розмірі 9176,03 грн., зазначивши що його страховий стаж складає 13 років 6 міс 2 дні, з них пільговий стаж за списком №1 складає 12 років. Позивач зазначив, що з консультацій при зверненні до відповідача 22.08.2023 року він дізнався, що до страхового та пільгового стажу не були зараховані періоди його роботи з 08.12.2018 по 02.03.2021 року в ТОВ «Укргєосервіс» оскільки в довідках про підтвердження наявного трудового стажу доданих ним до заяви про призначення пенсії відсутні необхідні підписи начальнику відділу кадрів та головного бухгалтера підприємств. Також не зарахований до страхового стажу період навчання в Дзержинському гірничому технікумі з 01.09.1995 по 30.06.1999 року. До страхового та пільгового стажу не зараховані періоди проходження ним виробничої практики з 03.06.1998 по 27.06.1998 року, з 30.12.1998 по 31.03.1999 року у ВП шахта ім. Ф.Е. Дзержинського ВО «Торецьквугілля» (зараз шахта ВП «шахта «Центральна» ДП «Торецьквугілля»), та не зараховані періоди його роботи з 01.10.2021 по 12.06.2023 року в ВП «шахта Центральна» ДП «Торецьквугілля» в зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків за цей період. Позивач зауважив, що вищенаведене підтверджується довідкою форми РС-право, згідно якої всі зазначені періоди не вказані управлінням в розрахунку його стажу, як періоди включені до страхового та/або пільгового стажу роботи, окрім цього, всі періоди роботи, що включені до пільгового стажу, включені тільки за ст.14 Закону п/п, підземні, згідно Списку №1 р.1 п-р.1 п.а-в, без посилання на постанову КМУ №202 від 31.03.1994р. Позивач зауважив, що за його підрахунком на підставі його трудової книжки його страховий та пільговий стаж становить 20 років 8 місяців 8 днів, але відповідач нарахував йому пенсію без урахування всіх періодів роботи, призначивши пенсію по інвалідності в меншому розміру та в подальшому при переході на пенсію за віком його пільговий стаж буде врахований не повністю, що не дасть йому можливості отримати право на неї своєчасно. Позивач вважає такі дії відповідача щодо не зарахування зазначених періодів його роботи до страхового та пільгового стажу по Списку №1 протиправними, тому в нього з`явилось право для звернення до адміністративного суду з позовом про визнання дій протиправними та зобов`язання виконати дії.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2023 року відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та встановлений відповідачу строк для надання на адресу суду: відзиву на позовну заяву, копію пенсійної справи ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , довідку в якій зазначити періоди трудової діяльності позивача, які були не зараховані йому до пільгового стажу зазначивши підстави не зарахування цих періодів роботи.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 01 грудня 2023 року клопотання відповідача про заміну відповідача за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.

Замінено первісного (неналежного) відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві на належного - Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (адреса: 08500, Київська область, м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, 10, ).

Розгляд справи №200/4948/23 відповідно до приписів Кодексу адміністративного судочинства України ухвалено розпочати спочатку.

Встановлений відповідачу - Головному управлінню Пенсійного фонду України у Київській області строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, копію пенсійної справи ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , довідку в якій зазначити періоди трудової діяльності позивача, які були не зараховані йому до пільгового стажу зазначивши підстави не зарахування цих періодів роботи, розрахунок страхового та пільгового стажу (форма РС-право), довідку ППВП ПФУ форми ОК-5, а також наявні рішення, які приймались стосовно позивача.

Зазначену ухвалу суду було отримано Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області, що підтверджується відповідною відміткою про наявну реєстрацію у відповідача кабінету електронного суду де в графі доставлено, зазначено 01.12.2023 року.

Також окремо було продубльовано позовну заяву та ухвалу про заміну сторони по справі, шляхом надіслання на електронну скриньку відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується карткою обліку вихідних документів Донецького окружного адміністративного суду від 12.12.2023 року вих.№200/4948/23 та продубльовано на електронну скриньку позивача - ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується карткою обліку вихідних документів Донецького окружного адміністративного суду від 06.02.2024 року вих.№200/4948/23.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23.02.2024 року витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області: відзив на позовну заяву, копію пенсійної справи ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , довідку в якій зазначити періоди трудової діяльності позивача, які були не зараховані йому до пільгового стажу зазначивши підстави не зарахування цих періодів роботи, розрахунок страхового та пільгового стажу (форма РС-право), довідку ППВП ПФУ форми ОК-5, а також наявні рішення, які приймались стосовно позивача.

Дану ухвалу відповідачем було отримано, про що свідчить відповідна наявність реєстрації у нього кабінету електронного суду та відповідної відмітки «доставлено» від 23.02.2024 року.

Окремо було продубльовано цю ухвалу, на електронні скриньки відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується карткою обліку вихідних документів Донецького окружного адміністративного суду від 27.02.2024 року №200/4948/23.

Відповідно до ч.5 ст.18 Кодексу адміністративного судочинства України, суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, у порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Відповідно до п.37 підрозділу 2 розділу III Положення «Про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи» підсистема «Електронний суд» забезпечує можливість автоматичного надсилання матеріалів справ в електронному вигляді до Електронних кабінетів учасників справи та їхніх повірених.

Відповідно до п.17 підрозділу 1 розділу III Положення «Про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи» особам, які зареєстрували Електронний кабінет в ЄСІТС, суд вручає будь-які документи у справах, у яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення в паперовій формі за окремою заявою.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зареєстроване в Електронному кабінеті Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Як вже вище зазначалось, ухвалами суду від 01.12.2023 та від 23.02.2024 відповідачу був встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву, копію пенсійної справи позивача.

Станом на день розгляду справи, відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.

Відповідно до частини 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Таким чином, відповідач правом на подання відзиву на позов (у разі заперечення проти позову) та надання доказів по справі не скористався, з клопотанням про продовження строків на надання відзиву до суду не звертався.

Пояснень, заперечень, заяв та/або клопотань від відповідача станом на дату винесення рішення по справі, до суду не надходило.

Відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , є громадянином України про що свідчить наявна копія в матеріалах справи паспорту серії НОМЕР_2 виданим Дзержинським МВ УМВС України в Донецькій області від 04.02.1997 року. Позивач відповідно до наявної в матеріалах справи копії виписки з акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №548788 має третю групу інвалідності встановлену йому безстроково.

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області () в даних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень у відповідності до приписів п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України.

Як встановлено судом, підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами по справі, 25.07.2023 позивач із заявою про призначення пенсії по інвалідності звернувся до Пенсійного фонду України у Київській області (ВОГ №11 сервісний центр) надавши при цьому довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, заяву про призначення пенсії; паспорт; виписку з огляду МСЕК про встановлення групи інвалідності; диплом (свідоцтво, атестат) про навчання; довідка про взяття на облік ВПО; заяву про спосіб виплати пенсії; трудову книжку та інші документи, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями заяви про призначення пенсії та розпискою-повідомленням.

Заяву було отримано спеціалістом відповідного сервісного центру ГУ ПФУ у Київській області про що свідчить особистий підпис на розписці повідомленні цього спеціаліста.

Відповідно до вищезазначеної заяви позивача, Києво-Святошинським об`єднаним управлінням ПФУ, що входить до складу ГУ ПФУ у Київській області (що належним чином відображено в ухвалі Донецького окружного адміністративного суду від 17.11.2023 року) було прийнято рішення про призначення позивачу пенсії з 22.06.2023 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією рішення Києво-Святошинського об`єднаного управління ПФУ №02 від 11.08.2023.

Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії заяви поданої позивачем до відповідача від 07.08.2023 року, він просив перерахувати йому пенсію згідно наданих пільгових довідок про підземний стаж за Списком №1 додавши наступні документи: архівну довідку №16/40-3; довідку 16/39-2; довідку 16/40-2; довідку 16/41-2; довідку 16/42; довідку 53; довідку 54; наказ 116; наказ 591; наказ 139; наказ 241; наказ 541; приказ 177; приказ 212; приказ 561; довідку 16/41-1; довідку 16/39-1, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією розписки повідомлення.

Дану заяву було отримано спеціалістом відповідача, про що свідчить особистий підпис на розписці повідомленні.

Звертаючись до суду з даним адміністративним позовом, позивач вважає, що відповідачем при призначенні йому пенсії не було зараховано до його страхового та пільгового стажу за Списком №1 період роботи: з 03.06.1998 по 27.06.1998 року на ВП шахта ім. Ф.Е. Дзержинського ВО «Торецьквугілля» в якості учня горноробочого з ремонту гірничих виробіток з повним робочим днем на підземній роботі; з 30.12.1998 по 31.03.1999 року на посаді учня горноробочого підземного з повним робочим днем на підземній роботі; з 08.12.2018 по 02.03.2021 року в ТОВ «Укргєосервіс» у якості гірничого майстра з повним робочим днем на підземній роботі; з 01.10.2021 по 12.06.2023 року на ВП «шахта «Центральна» ДП «Торецьквугілля» у якості забійника 6 розряду на відбійних молотках підземним з повним робочим днем на підземній роботі; до страхового стажу період навчання з 01.09.1995 по 30.06.1999 року в Дзержинському гірничому технікумі за кваліфікацією гірничий технік-технолог. Також позивач просив зобов`язати відповідача зарахувати всі його пільгові періоди роботи до його пільгового стажу за Списком №1 відповідно до постанови КМУ №202 від 31.03.1994 року.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми призначення, перерахунку і виплати пенсії визначаються положеннями Закону № 1058-IV.

Відповідно до положень абз. 1 п. 2 розд. ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Згідно з приписами абз. 3 п. 2 розд. ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

18.11.2005 року Міністерством праці та соціальної політики України було прийнято наказ № 383, яким затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок № 383).

Відповідно до п. 2 Порядку № 383 під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Згідно з п. 3 Порядку № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

У своїх позовних вимогах, позивач просить зобов`язати відповідача зарахувати до його страхового та пільгового стажу за Списком №1 наступні періоди роботи:

- з 03.06.1998 по 27.06.1998 року на ВП шахта ім. Ф.Е. Дзержинського ВО «Торецьквугілля» в якості учня горноробочого з ремонту гірничих виробіток з повним робочим днем на підземній роботі;

- з 30.12.1998 по 31.03.1999 року на посаді учня горноробочого підземного з повним робочим днем на підземній роботі;

- з 08.12.2018 по 02.03.2021 року в ТОВ «Укргєосервіс» у якості гірничого майстра з повним робочим днем на підземній роботі;

- з 01.10.2021 по 12.06.2023 року на ВП «шахта «Центральна» ДП «Торецьквугілля» у якості забійника 6 розряду на відбійних молотках підземним з повним робочим днем на підземній роботі;

- до страхового стажу період навчання з 01.09.1995 по 30.06.1999 року в Дзержинському гірничому технікумі за кваліфікацією гірничий технік-технолог.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії довідки РС-право позивачу до його страхового та пільгового стажу за Списком №1 було зараховано наступні періоди роботи:

- з 06.12.1999 по 09.12.1999 року;

- з 10.12.1999 по 12.01.2001 року;

- з 27.08.2002 по 31.12.2003 року;

- з 01.01.2004 по 23.04.2006 року;

- з 01.05.2006 по 12.07.2006 року;

- з 25.12.2006 по 13.11.2011 року;

- з 28.11.2011 по 27.04.2012 року;

- з 02.07.2012 по 23.07.2014 року;

- з 10.03.2021 по 30.09.2021 року.

До страхового стажу позивача відповідачем було зараховано наступні періоди його роботи:

- з 01.01.1999 по 31.03.1999 року;

- з 01.02.2001 по 31.03.2001 року;

- з 24.04.2006 по 30.04.2006 року;

- з 01.03.2021 по 09.03.2021 року.

Вищенаведені періоди роботи позивачем не оскаржуються, що підтверджується заявленими ним позовними вимогами, викладеними у його позовній заяві та як встановлено судом, періоди роботи позивача які він просить зобов`язати відповідача зарахувати до його страхового та пільгового стажу не відображені належним чином у його довідці РС-право.

Судом установлено, що посади, на яких працював позивач у спірні періоди, віднесені до Списків № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, що були чинними у вказані періоди роботи позивача (постанови Кабінету Міністрів України: від 11.03.1994 року №162, від 24.06.2016 року № 461).

Порядок підтвердження стажу роботи регулюється положеннями ст.62 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ).

Згідно з приписами ст. 62 Закону № 1788-ХІІ (які кореспондуються зі змістом ст. 48 Кодексу законів про працю України) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Саме такий Порядок був затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року (далі - Порядок № 637).

Відповідно до п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з вимогами п. 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За приписами п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до положень пп. 2 п. 2.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1), до заяви про призначення пенсії додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637.

Аналіз наведених правових норм дозволяє дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж, є трудова книжка і лише у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, може постати необхідність у використанні додаткових даних для підтвердження стажу.

Водночас, надання уточнюючої довідки підприємства, установи, організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або за відсутності необхідних записів у трудовій книжці, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах під час встановлення трудового стажу також констатовано Верховним Судом у постанові від 16.09.2022 року у справі № 560/1399/19.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії трудової книжки позивача серії НОМЕР_3 дата заповнення 27 вересня 1999 року, судом встановлена наступна трудова діяльність позивача у спірні періоди, які були не зараховані відповідачем до його страхового та пільгового стажу за Списком №1:

- з 03.06.1998 по 27.06.1998 року - прийнятий учнем гірника підземного з повним робочим днем на підземній роботі на шахті ім. Дзержинського В/О «Дзержинськвугілля», номера записів 1,2 в трудовій книжці;

- з 30.12.1998 по 31.03.1999 року прийнятий учнем гірника по ремонту гірничих виробіток підземним з повним робочим днем на підземній роботі на шахті ім. Дзержинського В/О «Дзержинськвугілля», номера записів 3,4 в трудовій книжці;

- з 08.12.2018 по 02.03.2021 року прийнятий гірничим майстром підземним з повним робочим днем на підземній роботі на ТОВ «Укргєосервіс», номера записів 16,17 в трудовій книжці;

- з 10.03.2021 по 12.06.2023 року прийнятий забійником на відбійних молотках підземним 6 розряду з повним робочим днем на підземній роботі на ДП «Торецьквугілля» ВП «Шахта «Центральна», номера записів 18,10 в трудовій книжці (спірний період не зарахований відповідачем позивачу з 01.10.2021 по 12.06.2023 року).

Суд зауважує, що матеріали справи не містять будь-яких рішень, пояснень, підстав та заперечень від відповідача стосовно не зарахування позивачу вищенаведених періодів його роботи.

З позовної заяви позивача, судом встановлено, що звернувшись з консультацією до відповідача, позивач дізнався, що йому не було зараховано період його роботи з 08.12.2018 по 02.03.2021 року в ТОВ «Укргєосервіс», оскільки в довідках про підтвердження наявного трудового стажу доданих ним до заяви про призначення пенсії відсутні необхідні підписи начальника відділу кадрів та головного бухгалтера підприємства та період його роботи на ВП «Шахта «Центральна» ДП «Торецьквугілля» з 01.10.2021 по 12.06.2023 року також не був зарахований, оскільки підприємством не було здійснено сплати страхових внесків за наведений період по позивачу.

Суд зазначає, відповідно до наявної в матеріалах справи копії довідки про підтвердження наявного стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній виданої позивачу ТОВ «Укргєосервіс» від 16.06.2023 року №56, якою підтверджується те, що позивач з 08.12.2018 по 02.03.2021 працював повний робочий день в ТОВ «Укргєосервіс» у якості підземного гірничого майстра з повною робочою добою на підземній роботі, що передбачено Списком №1 розділ 1 підрозділ 1 п.1.1б. Дана довідка дійсно має підпис тільки директора цього підприємства, та в графі начальник відділу кадрів, головний бухгалтер зазначено в штаті відсутній.

Окремо, в матеріалах справи в наявності копія довідки виданої позивачу ТОВ «Укргєосервіс» від 16.06.2023 року №54 за підписом директора цього ж підприємства, в якій зазначено, що згідно штатного розпису Товариства посади начальника відділу кадрів та головного бухгалтера передбачено, але станом на 16.06.2023 року в штаті відсутні. Підстава зазначена штатний розпис ТОВ «Укргєосервіс» 2023 року.

Суд зауважує, що всі ці довідки були надані позивачем до відповідача разом із трудовою книжкою під час надання відповідної заяви про призначення йому пенсії, але відповідач не взяв до уваги ці довідки зазначивши, що вони не мають підписів інших керівних посад даного підприємства.

Суд зазначає наступне, трудовою книжкою позивача належним чином відображений спірний період його праці на ТОВ «Укргєосервіс» на посаді гірничого майстра підземного з повним робочим днем на підземній роботі.

Судом встановлено, що вищенаведений період роботи позивача не був зарахований йому ані до його страхового стажу, ані до його пільгового стажу за Списком №1 та враховуючи, що належними та допустимими доказами, а саме трудовою книжкою підтверджується факт роботи, таким чином суд дійшов висновку, що позивач має право на включення до його страхового та пільгового стажу період роботи на ТОВ «Укргєосервіс»: з 08.12.2018 по 02.03.2021 року.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17, висновок якого суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин (частина 5 статті 242 КАС України).

Пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах під час встановлення трудового стажу також констатовано Верховним Судом у постанові від 16.09.2022 року у справі № 560/1399/19.

Верховним Судом в постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а викладено правову позицію, відповідно до якої, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

Окрім визначеного, суд зазначає наступне, що відповідно до приписів ч.ч.2, 3 ст.44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», призначення пенсії за віком здійснюється автоматично (без звернення особи) у разі набуття застрахованою особою права на призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, на підставі відомостей, наявних у системі персоніфікованого обліку, якщо до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, особа не повідомила про бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.

У разі відсутності в системі персоніфікованого обліку даних про страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком (у тому числі за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку), територіальний орган Пенсійного фонду інформує застраховану особу, у тому числі через її особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду, про відсутність таких відомостей та необхідність їх подання (за наявності). Документи про страховий стаж можуть бути подані до територіального органу Пенсійного фонду або через особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Отже, з наведених норм чинного законодавства вбачається дуже великий обсяг прав та обов`язків у органів Пенсійного фонду при вирішенні питання про призначення пенсії та перевірки наявного стажу роботи для її призначення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що пенсійні органи повинні використовувати всі передбачені законом повноваження за для повного та об`єктивного розгляду заяви про призначення пенсії, виходячи з тих обставин, що склалися.

Доказів того, що відповідачем, був надісланий запит до ТОВ «Укргєосервіс» для перевірки достовірності даних зазначених у довідці, виданої цим товариством та не взятим до уваги відповідачем, матеріали справи не містять.

Враховуючи відповідний запис щодо спірного періоду роботи позивача зазначений належним чином у його трудовій книжці, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача стосовно зобов`язання відповідача зарахувати до його страхового та пільгового стажу період роботи на ТОВ «Укргєосервіс» на посаді гірничого майстра підземного з повним робочим днем на підземній роботі з 08.12.2018 по 02.03.2021 року підлягають задоволенню.

Щодо спірного періоду роботи позивача на ВП «Шахта «Центральна» ДП «Торецьквугілля» на посаді забійника 6 розряду на відбійних молотках підземним з повним робочим днем на підземній роботі з 01.10.2021 по 12.06.2023 року, суд зазначає наступне.

Розглянувши матеріали позовної заяви, а також наявні докази, судом встановлено, що відповідно до довідки форми РС-право сформованої по позивачу, йому дійсно не було зараховано відповідачем під час розгляду заяви про призначення пенсії, до його страхового та пільгового стажу період роботи з 01.10.2021 по 12.06.2023 року, а було зараховано тільки з 10.03.2021 по 30.09.2021 року.

Як зазначає позивач у своїй позовній заяві, з усної консультації йому відповідачем не було зараховано цей період роботи оскільки підприємством на якому працював позивач, не були сплачені страхові внески.

Суд розглянувши наявну в матеріалах справи довідку форми ОК-5 сформованою по позивачу встановив, що дійсно за період з 01.10.2021 по дату звільнення позивача з роботи 12.06.2023 року, ДП «Торецьквугілля» ВП «Шахта «Центральна» не було сплачено страхових внесків по позивачу, з цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Закону №1058-IV у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік) - організація та ведення обліку відомостей про застраховану особу, що здійснюється відповідно до законодавства і використовується в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування в установленому законодавством порядку;

роботодавець - власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання; фізична особа, яка використовує працю найманих працівників (у тому числі іноземців, які на законних підставах працюють за наймом в Україні); власник розташованого в Україні іноземного підприємства, установи, організації (у тому числі міжнародної), філії та представництва, який використовує працю найманих працівників, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;

страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Згідно із абзацом першим частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною другою статті 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону №1058-IV платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Згідно із частиною другою статті 20 Закону №1058-IV обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Як передбачено частинами четвертою - шостою, дев`ятою, десятою статті 20 Закону №1058-IV, сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Системний аналіз вказаних вище правових норм дає підстави дійти висновку про те, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески. При цьому, на думку суду, виходячи із змісту наведених вище правових норм, порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді не зарахування до страхового чи пільгового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи страхові внески не були зараховані на відповідні рахунки.

При вирішенні спору суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 (справа №208/6680/16-а), від 20.03.2019 (справа №688/947/17), від 30.09.2019 (справа №316/1392/16-а), відповідно до яких, за загальним правилом, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі. Позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивача періодів його роботи на такому підприємстві.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що період роботи позивача на ДП «Торецьквугілля» ВП «Шахта «Центральна» з 10.03.2021 по 12.06.2023 року на посаді забійника на відбійних молотках підземним 6 розряду з повним робочим днем на підземній роботі належним чином відображений у його трудовій книжці, матеріали справи протилежного не містять, відповідачем не оскаржені, суд дійшов до висновку, що період роботи позивача з 01.10.2021 по 12.06.2023 року підлягає зарахуванню відповідачем до його страхового та пільгового стажу за Списком №1.

Таким чином позовні вимоги позивача в цій частині також підлягають задоволенню.

Щодо періоду роботи позивача на ВП шахта ім. Ф.Е. Дзержинського ВО «Торецьквугілля» з 03.06.1998 по 27.06.1998 року на посаді учня гірника підземного з повним робочим днем на підземній роботі, з 30.12.1998 по 31.03.1999 року на посаді учня гірника з ремонту гірничих виробіток підземного з повним робочим днем на підземній роботі, суд зазначає наступне.

Як вже зазначалось вище по справі, судом було досліджено трудову книжку позивача з якої було встановлено, що у спірні періоди зазначені вище позивачем виконувалась робота, яка передбачена за Списком №1.

З довідки форми РС-право судом встановлено, що позивачу період його роботи з 01.01.1999 по 31.03.1999 року був зарахований тільки до його страхового стажу, але доказів зарахування цього періоду до пільгового стажу за Списком №1 матеріали справи не містять. З урахуванням вищенаведеного, а також відповідними записами зазначеними належним чином у трудовій книжці позивача, які підтверджують характер виконуваної роботи та зайнятість з повним робочим днем під землею, суд дійшов висновку, що в цій частині позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме зобов`язанням відповідача зарахувати позивачу до його страхового та пільгового стажу за Списком №1: період роботи на ВП шахта ім. Ф.Е. Дзержинського ВО «Торецьквугілля» з 03.06.1998 по 27.06.1998 року на посаді учня гірника підземного з повним робочим днем на підземній роботі; період роботи на ВП шахта ім. Ф.Е. Дзержинського ВО «Торецьквугілля» з 30.12.1998 по 31.12.1998 року (включно) на посаді учня гірника з ремонту гірничих виробіток підземного з повним робочим днем на підземній роботі; до пільгового стажу за Списком №1 період роботи: на ВП шахта ім. Ф.Е. Дзержинського ВО «Торецьквугілля» з 01.01.1999 по 31.03.1999 року (включно) на посаді учня гірника з ремонту гірничих виробіток підземного з повним робочим днем на підземній роботі (оскільки цей період був включений відповідачем позивачу до його страхового стажу).

Щодо позовних вимог позивача, зобов`язати відповідача зарахувати до його страхового стажу, період навчання позивача в Дзержинському гірничому технікумі з 01.09.1995 по 30.06.1999 року, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, трудова книжка позивача містить наступні записи: з 03.06.1998 по 27.06.1998 року - прийнятий учнем гірника підземного з повним робочим днем на підземній роботі на шахті ім. Дзержинського В/О «Дзержинськвугілля», номера записів 1,2 в трудовій книжці; з 30.12.1998 по 31.03.1999 року прийнятий учнем гірника по ремонту гірничих виробіток підземним з повним робочим днем на підземній роботі на шахті ім. Дзержинського В/О «Дзержинськвугілля», номера записів 3,4 в трудовій книжці.

Судом встановлено, що позивачем разом із заявою про призначення йому пенсії до відповідача були надані наступні копії документів про підтвердження його навчання диплом молодшого спеціаліста серії НОМЕР_4 виданого від 30.06.1999 року в якому зазначено, що ОСОБА_1 закінчив у 1999 році Дзержинський гірничий технікум за спеціальністю «Технологія підземної розробки корисних копалин» і здобув кваліфікацію гірничого техніка-технолога; додаток до диплома молодшого спеціаліста № НОМЕР_5 , в якому зазначено, що позивач в 1996 році вступив до Дзержинського гірничого технікуму та в 1999 році закінчив повний курс названого технікуму за спеціальністю технологія підземної розробки родових корисних копалин.

Суд зазначає, що частиною першою статті 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» від 10 лютого 1998 року №103/98-ВР передбачено, що час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Пунктом "д" частини третьої та частиною шостою статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Таким чином, законодавцем прямо визначено, що період навчання у професійно-технічному навчальному закладі може бути зараховано до стажу роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, лише за умови зарахування на роботу за набутою професією.

Як вбачається з диплому позивача він проходив навчання у Дзержинському гірничому технікумі з 01.09.1996 року по 30.06.1999 року.

Враховуючи, що після закінчення технікуму, позивач почав працювати за набутою професією тільки з 06.12.1999 року, що підтверджується записом №5 його трудової книжки, тобто після спливу трьох місяців після закінчення навчання, таким чином, суд дійшов висновку, що період навчання в технікумі з 01.09.1996 по 02.06.1998 року та з 28.06.1998 по 29.12.1998, та з 01.04.1999 по 30.06.1999 року (дата закінчення технікуму) не підлягає зарахуванню до його пільгового стажу за Списком №1, в той же час всі ці періоди підлягають зарахуванню до його загального страхового стажу, що передбачено п. «д» ч.3 ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Суд зауважує, що додаток до диплома молодшого спеціаліста містить дату вступу позивача 1996 рік, позивач просив зарахувати період його навчання з 1995 року по 1999 рік.

Таким чином, позовні вимоги позивача щодо зарахуванню до його страхового стажу період навчання підлягає частковому задоволенню в частині зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до його загального страхового стажу період навчання у Дзержинському гірничому технікумі: з 01.09.1996 по 02.06.1998 року та з 28.06.1998 по 29.12.1998, та з 01.04.1999 по 30.06.1999 року (дата закінчення технікуму).

Щодо позовної вимоги позивача стосовно зобов`язання відповідача зарахувати всіх його пільгових періодів роботи за Списком №1 до пільгового стажу відповідно до постанови КМУ №202 від 31.03.1994 року, суд зазначає наступне.

31.03.1994 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 202 «Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років» (далі - Постанова КМУ № 202).

До розділу І «Підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт» Постанови КМУ № 202 так само включені усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

Окрім цього, відповідно до наявної в матеріалах справи довідки ОК-5 судом встановлено, що позивач починаючи з 1999 року працював на відповідних посадах за кодом підстави для обліком спец стажу ЗПЗ013А1, ЗПЗ014А2, ЗПЗ014А4.

Наказом Мінфіну від 14.04.2015 р. № 435 (зі змінами) затверджено довідник кодів підстав для обліку Пенсійним фондом України стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства.

Згідно зазначеного довідника код підстави ЗП3013А1 - це працівники зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року №

ЗПЗ014А2 - працівники провідних професій: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, які безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників,- за Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів від 31 березня 1994 року № 202.

ЗПЗ014А4 - Інженерно-технічні працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах,- за Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів від 31 березня 1994 року № 202.

Матеріали справи не містять доказів стосовно зарахування всіх пільгових періодів роботи позивача відповідно до постанови КМУ №202 від 31.03.1994 року, таким чином позовні вимоги в цій частині позивача щодо зобов`язання відповідача зарахувати його пільгові періоди роботи за Списком №1 відповідно до постанови КМУ №202 підлягають задоволенню.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного вважаючи, що при розгляді заяви позивача про призначення йому пенсії відповідачем протиправно не було зараховано до страхового та пільгового стажу зазначені вище періоди роботи, суд дійшов висновку визнати такі дії відповідача протиправними.

Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. The United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02). Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Відповідно до приписів ч.2 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, з урахуванням викладеного та з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень суд вважає за необхідне визнати протиправними дії відповідача щодо не зарахування всіх періодів роботи позивача належним чином відображених в його трудовій книжці та зобов`язати відповідача зарахувати до страхового та пільгового стажу позивача періоди роботи: на ТОВ «Укргєосервіс» на посаді гірничого майстра підземного з повним робочим днем на підземній роботі з 08.12.2018 по 02.03.2021 року, на ДП «Торецьквугілля» ВП «Шахта «Центральна» з 10.03.2021 по 12.06.2023 року на посаді забійника на відбійних молотках підземним 6 розряду з повним робочим днем на підземній роботі, на ВП шахта ім. Ф.Е. Дзержинського ВО «Торецьквугілля» з 03.06.1998 по 27.06.1998 року на посаді учня гірника підземного з повним робочим днем на підземній роботі; період роботи на ВП шахта ім. Ф.Е. Дзержинського ВО «Торецьквугілля» з 30.12.1998 по 31.12.1998 року (включно) на посаді учня гірника з ремонту гірничих виробіток підземного з повним робочим днем на підземній роботі; окремо до пільгового стажу за Списком №1 період роботи: на ВП шахта ім. Ф.Е. Дзержинського ВО «Торецьквугілля» з 01.01.1999 по 31.03.1999 року (включно) на посаді учня гірника з ремонту гірничих виробіток підземного з повним робочим днем на підземній роботі; до його загального страхового стажу період навчання у Дзержинському гірничому технікумі: з 01.09.1996 по 02.06.1998 року та з 28.06.1998 по 29.12.1998, та з 01.04.1999 по 30.06.1999 року та зобов`язати відповідача зарахувати позивачу усі його пільгові періоди роботи за Списком №1 відповідно до Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. N 202 та як похідна вимога зобов`язати відповідача перерахувати позивачу пенсію за інвалідністю з 22.06.2023 року.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно ч.8 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується квитанцією від 01.09.2023, позивач за подання адміністративного позову сплатив 1073,60 грн. судового збору.

Суд повертає позивачу судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (адреса: 08500, Київська область, м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, 10, ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області () щодо не зарахування всіх періодів роботи ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) належним чином відображених в його трудовій книжці.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області () зарахувати до страхового та пільгового стажу за Списком №1 ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) періоди роботи: на ТОВ «Укргєосервіс» на посаді гірничого майстра підземного з повним робочим днем на підземній роботі з 08.12.2018 по 02.03.2021 року, на ДП «Торецьквугілля» ВП «Шахта «Центральна» з 10.03.2021 по 12.06.2023 року на посаді забійника на відбійних молотках підземним 6 розряду з повним робочим днем на підземній роботі, на ВП шахта ім. Ф.Е. Дзержинського ВО «Торецьквугілля» з 03.06.1998 по 27.06.1998 року на посаді учня гірника підземного з повним робочим днем на підземній роботі; період роботи на ВП шахта ім. Ф.Е. Дзержинського ВО «Торецьквугілля» з 30.12.1998 по 31.12.1998 року (включно) на посаді учня гірника з ремонту гірничих виробіток підземного з повним робочим днем на підземній роботі; окремо до пільгового стажу за Списком №1 період роботи: на ВП шахта ім. Ф.Е. Дзержинського ВО «Торецьквугілля» з 01.01.1999 по 31.03.1999 року (включно) на посаді учня гірника з ремонту гірничих виробіток підземного з повним робочим днем на підземній роботі; до його загального страхового стажу період навчання у Дзержинському гірничому технікумі: з 01.09.1996 по 02.06.1998 року та з 28.06.1998 по 29.12.1998, та з 01.04.1999 по 30.06.1999 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області () зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) усі його пільгові періоди роботи за Списком №1 відповідно до Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. N 202.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області () перерахувати ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) пенсію за інвалідністю з 22.06.2023 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (адреса: 08500, Київська область, м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, 10, ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 18 березня 2024 року.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Голошивець