Справа № 380/22412/23
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2024-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/22412/23 пров. № А/857/23663/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Іщук Л.П.,

Обрізка І.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Гулик А.Г.), ухвалене за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в м.Львові 15 листопада 2023 року у справі № 380/22412/23 за позовом Приватного підприємства «Транспак» до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, відділ державного нагляду (контролю) у Тернопільській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

25.09.2023 Приватне підприємство «Транспак» (далі Підприємство) звернулось в суд з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області, просило визнати протиправною та скасувати постанову №ПШ016366 від 02.08.2023.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2023 року позов задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що на орган державного контролю покладено обов`язок повідомити уповноважену особу суб`єкта господарювання про час і місце розгляду справи про порушення одним із способів: під розписку або рекомендованим листом із повідомленням. Суд першої інстанції вказав, що Порядком № 1567 не передбачена можливість розгляду справи про порушення без участі суб`єкта господарювання у разі відсутності інформації щодо вручення суб`єкту господарювання повідомлення про розгляд справи. Суд першої інстанції зазначив, що відповідач листом № 49744/31/24-23 від 04.07.2023 повідомив позивача про те, що розгляд справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт відбудеться 07.08.2023 з 10:00 до 13:00 за адресою: Львівська область, м. Городок, вул.Львівська, буд.659 А/2, однак оскаржена постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ016366 винесена до настання цієї дати, а саме 02.08.2023. Суд першої інстанції вказав також, що у контексті спірних правовідносин саме належне дотримання процедури оформлення та розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт є критерієм правомірності винесеної постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Державна служба України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області подала апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2023 року та ухвалити нове, яким в задоволені позову відмовити. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що положеннями спеціального закону покладено на перевізника обов`язок з забезпечення, а водія пред`явлення для перевірки відповідних документів. Скаржник вказує, що на момент проведення перевірки 13.06.2023 у водія транспортного засобу марки RENAULT, номерний знак НОМЕР_1 , була відсутня особиста картка водія в слоті цифрового тахографа. Скаржник зазначає, що саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, передбачених законом. Скаржник зауважує, що присутність позивача при розгляді справи жодним чином не могло вплинути на прийняття оскаржуваної постанови. Вказує також, що позивач не надав суду будь-яких доказів на спростування тих обставин, які зафіксовані в акті перевірки. Вважає, що посадові особи Укртрансбезпеки діяли на підставі та у межах встановлених чинним законодавством повноважень.

Підприємство подало відзив на апеляційну скаргу, вказавши, що оскаржувана постанова винесена швидше ніж вказана у листі-повідомленні дата призначення справи до розгляду. Вважає рішення суду першої інстанції законним та таким, що не підлягає скасуванню.

Враховуючи положення статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо можливості розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України відповідає.

З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області Державної служби України з безпеки на транспорті 13.06.2023 проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

У ході проведення вказаної перевірки зупинено транспортний засіб марки RENAULT д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ПП «Транспак», що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 (а.с.33).

Як зазначив відповідач під час проведення перевірки водій автотранспортного засобу надав такі документи: посвідчення водія серії НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки RENAULT д.н.з. НОМЕР_1 , серії НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію напівпричіпа марки SCHWARZMULLER, номерний знак НОМЕР_5 , серії НОМЕР_2 , товарно-транспортну накладну №4 від 12.06.2023.

За результатами перевірки складено: акт №337463 від 13.06.2023 проведення перевірки додержання вимог і законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, яким встановлено, що при наданні послуг з перевезення вантажів згідно з ТТН №4 від 12.06.2023 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, обладнаним цифровим тахографом, без картки водія, чим порушив статтю 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Листом № 49744/31/24-23 від 04.07.2023 Відділ державного нагляду (контролю) у Львівській області Державної служби України з безпеки на транспорті повідомив Підприємство про те, що розгляд справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт відбудеться 07.08.2023 з 10:00 до 13:00 за адресою: Львівська область, м. Городок, вул.Львівська, буд.659 А/2.

Листом Відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області Державної служби України з безпеки на транспорті від 04.08.2023 Підприємство отримало примірник постанови №ПШ016366 від 02.08.2023 про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Вважаючи, що Відділ державного нагляду (контролю) у Львівській області Державної служби України з безпеки на транспорті не мав законним підстав розглядати справу по суті та не дотримався вимог Порядку №1567, Підприємство звернулось з позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції враховує такі підстави.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-III, в редакції чинній на час винесення оскаржуваної постанови (далі - Закон № 2344-III).

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону № 2344-III основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Згідно з частиною 1 статті 48 Закону № 2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством (частина 2 статті 48 Закону №2344-III).

Аналіз положень статті 48 Закону № 2344-III дає підстави для висновку, що законодавцем при визначенні документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів не встановлений їх вичерпний перелік, проте зазначено про необхідність наявності інших документів, передбачених законодавством.

Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону № 2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Підприємство факту порушення, зафіксованого в акті №337463 від 13.06.2023, у позовній заяві не заперечує, однак вказує на порушення відповідачем порядку розгляду справи.

Процедуру проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт встановлено Порядком проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 року № 1567 (далі Порядок №1567).

Відповідно до пункту 26 Порядку №1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).

У разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі (пункт 27 Порядку №1567).

Таким чином, на орган державного контролю покладено обов`язок повідомити уповноважену особу суб`єкта господарювання про час і місце розгляду справи про порушення одним із способів: під розписку або рекомендованим листом із повідомленням. Справа розглядається за участю уповноваженої особи суб`єкта господарювання за виключенням випадку, коли уповноважена особа, яка належним чином повідомлена про дату і час розгляду справи, не з`явилася.

Порядком № 1567 не передбачена можливість розгляду справи про порушення без участі суб`єкта господарювання у разі відсутності інформації щодо вручення суб`єкту господарювання повідомлення про розгляд справи.

Право суб`єкта господарювання бути повідомленим про час і місце розгляду справи про порушення є гарантією реалізації інших прав - на участь в розгляді справи, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.

Судом першої інстанції з матеріалів справи встановлено, що відповідач листом № 49744/31/24-23 від 04.07.2023 повідомив Підприємство про те, що розгляд справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт відбудеться 07.08.2023 з 10:00 до 13:00 за адресою: Львівська область, м. Городок, вул.Львівська, буд.659 А/2.

Однак оскаржувана постанова про застосування адміністративно-господарських санкцій прийнята 02.08.2023, тобто раніше дати зазначеної у вказаному листі, що позбавило позивача об`єктивної можливості надати додаткові документи та пояснення щодо можливого порушення, за вчинення якого на нього накладено адміністративно-господарський штраф, та спростувати висновки акта перевірки №337463 від 13.06.2023.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що належне дотримання процедури оформлення та розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт є фундаментальним показником правомірності винесеної постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, за умови протилежного нівелюється сенс законодавчого врегулювання такої процедури.

Повідомлення про час, дату і місце розгляду справи про порушення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про правопорушення.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, при розгляді справи про порушення на автомобільному транспорті та прийнятті оскаржуваної постанови, відповідачем обмежено позивача у реалізації права брати участь у розгляді справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт та надавати пояснення, висловлювати заперечення, подавати докази, не дотримано вимог чинного законодавства та принципів, передбачених статтею 2 КАС України.

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, враховуючи положення статті 316 КАС України, прецедентну практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить переконання, що судом першої інстанції у рішенні викладено мотиви протиправності оскаржуваної постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ016366 від 02.08.2023, на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи, правильно застосовано норми матеріального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2023 року у справі № 380/22412/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді Л. П. Іщук
І. М. Обрізко