Справа № 380/28584/23
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2024-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2024 рокусправа № 380/28584/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Кедик М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства у справах ветеранів України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства у справах ветеранів України, у якому просить суд:

- визнати бездіяльність Міністерства у справах ветеранів України, , протиправними щодо неприйняття документів щодо встановлення факту безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України ОСОБА_2 ;

- зобов`язати Міністерство у справах ветеранів України прийняти документи до розгляду про встановлення факту безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України ОСОБА_2 .

Ухвалою судді від 11.12.2023 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

Ухвалою від 15.01.2024 суддя прийняла позовну заяву та відкрила спрощене позовне провадження в адміністративній справі, без повідомлення сторін.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 24.02.2022 ОСОБА_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , підписав контракт добровольця територіальної оборони із Добровольчим формуванням № 2 Білогородської сільської територіальної громади Бучанського району Київської області. До 16.05.2022 ОСОБА_2 виконував свій обов`язок відповідно до контракту добровольця територіальної оборони та ніс службу. ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 від ішемічної хвороби серця довідка про причину смерті додається. ОСОБА_1 мати померлого звернулась до Міністерства оборони України з проханням отримати одноразову грошову допомогу, у зв`язку - зі смертю добровольця. У відповіді Міністерство оборони України зазначило, що з цим питання потрібно звернутись до міжвідомчої комісії у справах Ветеранів. Звернувшись до місцевих органів соціального захисту по місту реєстрації особи, а саме до управління соціального захисту населення Золочівської районної державної адміністрації, та до органів соціального захисту територіально де проходив службу померлий, отримали відповідь, що треба звертатись до Міністерства оборони України, інших центральних органів виконавчої влади.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву від 31.01.2024 (вх. № 7957ел), у якому зазначає, що ні позивач, ні представник позивача не зверталися до Мінветеранів із заявою про встановлення факту безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України. Представник позивача звернувся до Мінветеранів із заявою від 17.07.2023 щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , у зв`язку зі смертю її сина ОСОБА_2 . Мінветеранів розглянуло заяву Стеганцова М. С. (в інтересах ОСОБА_1 ) та в межах чинного законодавства, листом від 08.08.2023 № 7433/1.2/4.2-23 надало позивачу розгорнуту та змістовну відповідь. Просить у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та надав їм правову оцінку.

ОСОБА_2 21.03.2022 підписав контракт добровольця територіальної оборони із Добровольчим формуванням № 2 Білогородської сільської територіальної громади Бучанського району Київської області.

Відповідно до свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до довідки від 20.05.2022, яка видана ОСОБА_2 про те, що у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України та введенням в Україні воєнного стану відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, він виконував завдання, територіальної оборони Білогородської СТГ Дунайського району Київської області, визначені Законом України «Про основи національного спротиву» та Положенням про добровольчі формування територіальних громад, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 № 1447, фактично з 24 лютого до 16 травня 2022 року.

Адвокат Стецов Михайло Сергійович звернувся в інтересах ОСОБА_1 (матері померлого добровольця ОСОБА_2 ) до Міністерства у справах ветеранів України з заявою від 13.07.2023, у якій просив призначити і виплатити одноразову грошову допомогу сім`ї загиблого, матері ОСОБА_1 , батькові ОСОБА_3 відповідно до законодавства.

До заяви додано копії (скановані копії) документів: витяг з договору, ордер на представництво, копія свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , копію довідки про причину смерті ОСОБА_2 , копію свідоцтво про народження; копію паспорту та коду громадянки ОСОБА_1 , контракт добровольця територіальної оборони ОСОБА_2 , копію довідки про виконання на день смерті ОСОБА_2 завдання територіальної оборони, копію посвідчення добровольця територіальної оборони ОСОБА_2 , копію Витягу з наказу про виключення зі списків Добровольчого формування.

Листом від 08.08.2023 Міністерство у справах ветеранів України повідомило, що у разі надходження до Міністерства у справах ветеранів України відповідного пакету документів для отримання одноразової грошової допомоги, його буде розглянуто в встановленому порядку.

Позивач, не погодившись з бездіяльністю відповідача щодо неприйняття документів щодо встановлення факту безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України ОСОБА_2 , звернулася з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.

Правовий статус ветеранів війни визначається Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 №3551-XII (далі - Закон № 3551-XII), який забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Згідно з частини сьомої статті 15 Закону № 3551- XII членам сімей осіб, зазначених у пунктах 1-6 частини першої статті 10-1 цього Закону, за рахунок коштів державного бюджету призначається і виплачується одноразова грошова допомога у зв`язку із загибеллю (смертю) члена сім`ї у розмірі, визначеному підпунктом "а" пункту 1 статті 16-2 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Відповідно до п. 5 ст. 10-1 Закону № 3551- XII до сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України належать сім`ї військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних, добровольців Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовців військових прокуратур, осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейських, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, особи, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, у забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також сім`ї працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися до забезпечення проведення антитерористичної операції, забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, до здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах та у період її проведення, забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів;

Відповідно до частини 7 статті 15 Закону № 3551-ХІІ членам сімей осіб, зазначених у пунктах 1-6 частини першої статті 10-1 цього Закону, за рахунок коштів державного бюджету призначається і виплачується одноразова грошова допомога у зв`язку із загибеллю (смертю) члена сім`ї у розмірі, визначеному підпунктом "а" пункту 1 статті 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Якщо особа у зв`язку із загибеллю (смертю) члена сім`ї одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією частиною, та одноразової грошової допомоги відповідно до інших законів України, виплата грошових сум здійснюється за однією з підстав за вибором такої особи. Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності деяких категорій осіб відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2016 № 336, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 17.03.2023 № 239, (далі - Порядок № 336).

Згідно з пп. 11 пункту 2 Порядку № 336 одержувачами одноразової грошової допомоги є в тому числі члени сімей осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади і загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Відповідно до пункту 8 Порядку № 336 для призначення одноразової грошової допомоги члени сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпункті 1 пункту 3 цього Порядку, незалежно від задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) подають міжвідомчій комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, утвореній Мінветеранів (далі - міжвідомча комісія), заяву про призначення одноразової грошової допомоги за формою згідно з додатком 1 у паперовій або електронній формі кожного повнолітнього члена сім`ї загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги. У разі коли у загиблого залишилися малолітні чи неповнолітні діти, заяву про призначення одноразової грошової допомоги за формою згідно з додатком 1 або заяву про відмову від отримання одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 5 цього Порядку подає інший з батьків, опікун, піклувальник або інший законний представник.

Інформація про задеклароване/зареєстроване місце проживання (перебування) або адресу фактичного місця проживання (для внутрішньо переміщених осіб) зазначається в заяві.

Заява та необхідні документи можуть подаватися через центр надання адміністративних послуг.

Заяви з необхідними документами приймаються адміністраторами центру надання адміністративних послуг виключно з формуванням електронної справи та надсилаються міжвідомчій комісії не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після її формування. У паперовій формі такі документи передаються міжвідомчій комісії не рідше ніж один раз на два тижні.

Центри надання адміністративних послуг можуть забезпечувати складення заяви в електронній формі, її друк та надання заявнику, його законному представнику або уповноваженій особі для перевірки та підписання.

До заяви додаються копії (скановані копії) таких документів:

посвідчення члена сім`ї загиблого Захисника чи Захисниці України;

свідоцтва про смерть загиблого (померлого);

свідоцтва про народження особи - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого);

свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові);

документа, що посвідчує особу заявника, а у разі подання документів законним представником або уповноваженою особою - документів, що посвідчують особу тих осіб, від імені яких подається заява, а також документа, який надає повноваження законному представнику або уповноваженій особі представляти таких осіб, оформленого відповідно до законодавства;

свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині;

документа, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті громадянина України;

рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі її утворення), сільської, селищної ради або суду про встановлення опіки чи піклування над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпункті 1 пункту 3 цього Порядку);

рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджує факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (подають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні).

Суд встановив, що адвокат Стецов Михайло Сергійович звернувся в інтересах ОСОБА_1 , матері померлого добровольця ОСОБА_2 , до Міністерства у справах ветеранів України з заявою від 13.07.2023, у якій просив призначити і виплатити одноразову грошову допомогу сім`ї загиблого матері ОСОБА_1 , батькові ОСОБА_3 відповідно до законодавства.

До заяви додано копії (скановані копії) документів: витяг з договору, ордер на представництво, копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , копію довідки про причину смерті ОСОБА_2 , копію свідоцтво про народження; копію паспорту та коду громадянки ОСОБА_1 , контракт добровольця територіальної оборони ОСОБА_2 , копію довідки про виконання на день смерті ОСОБА_2 завдання територіальної оборони, копію посвідчення добровольця територіальної оборони ОСОБА_2 , копію Витягу з наказу про виключення зі списків Добровольчого формування.

При цьому, під час звернення до відповідача для отримання одноразово грошової допомоги копію посвідчення члена сім`ї загиблого Захисника чи Захисниці України не додано.

Суд звертає увагу, що Міністерство у справах ветеранів України у листі від 08.08.2023 вказало увесь перелік документів, передбачених пунктом 8 Порядку № 336, необхідних для призначення одноразової грошової допомоги члени сімей загиблих (померлих) осіб.

При цьому, відповідач повідомив, що у разі надходження до Міністерства у справах ветеранів України відповідного пакету документів для отримання одноразової грошової допомоги, його буде розглянуто в встановленому порядку.

Отже, отриманню одноразової грошової допомоги має передувати подання позивачем заяви із додатками передбаченими передбачені пунктом 8 Порядку № 336, водночас, відсутність вказаного, спростовує наявність бездіяльності Міністерства у справах ветеранів України щодо невиплати такої допомоги.

При цьому, позивач просить визнати протиправною бездіяльність Міністерства у справах ветеранів України щодо неприйняття документів щодо встановлення факту безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України ОСОБА_2 .

Відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з частинами 1 і 2 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист; захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також у будь-який спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Тож, право на звернення до адміністративного суду обумовлено суб`єктивним уявленням особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту, однак обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Відповідно до правових позицій Великої Палати Верховного Суду, зокрема, у постановах від 28.11.2018 у справі № 607/6092/18, від 05.06.2019 у справі № 607/6865/18, від 11.06.2019 у справі № 917/1338/18, визначення предмета, підстав позову та відповідача у спорі - це право, яке належить позивачу; натомість установлення обґрунтованості позову - це обов`язок суду, який здійснюється під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Відсутність спору на день звернення позивача до суду, у свою чергу, взагалі виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту (висновок,сформований у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі №802/2474/17-а; провадження №11-1081апп18).

З урахуванням наведеного суд зауважує, що матеріали справи не містять доказів звернення позивача до Міністерства у справах ветеранів України із заявою щодо встановлення факту безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України ОСОБА_2 .

Таким чином, між сторонами відсутній спір щодо бездіяльності Міністерства у справах ветеранів України стосовно неприйняття документів щодо встановлення факту безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України ОСОБА_2 , адже матеріали справи не містять доказів звернення позивача до компетентного органу із заявою про встановлення факту безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України ОСОБА_2 .

Підстав для виходу за межі позовних вимог відповідно до частини другої статті 9 КАС України немає, адже відповідач у спірних відносинах не розглядав звернення позивача про встановлення факту безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України ОСОБА_2 .

Водночас наведене не позбавляє позивача права звернутись до відповідача із відповідною заявою, а у разі отримання відмови - оскаржити її до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно приписів ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього кодексу, проте згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін на підтвердження своїх правових позицій, суд доходить переконання, що вимоги позивача не знаходять належного правового обґрунтування та спростовуються наявними у справі доказами, у зв`язку з чим, у задоволенні позову слід відмовити.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 6, 14, 242, 243, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства у справах ветеранів України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 15.03.2024.

Суддя Кедик М.В.