Справа № 200/195/24
Суддя: Духневич О.С.
Дата ухвалення: 2024-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2024 року Справа№200/195/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Духневича О.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "М-82" (адреса: 84301, Донецька область, м. Краматорськ, пр-т Незалежності, 23; ) до Головного управління ДПС у Донецькій області (адреса: 87515, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59; ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

11 січня 2024 року через систему «Електронний суд» до Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "М-82", в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача № 122/05-99-04-09/43267863 від 29.09.2023 року;

- зобов`язати відповідача поновити статус платника єдиного податку ТОВ «М-82» з 01 жовтня 2023 року.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що ТОВ «М-82» є власником нежитлового приміщення магазину, розташованого за адресою: Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Двірцева, 57 та власником земельної ділянки по АДРЕСА_1 , на якій розташований магазин, кадастровий номер :00:002:0073.

29.09.2023 року головним державним інспектором Краматорського відділу податків і зборів з юридичних осіб управління оподаткування юридичних осіб Головного управління ДПС у Донецькій області проведено камеральну перевірку щодо порушення платником єдиного податку умов перебування на спрощеній системі оподаткування, за результатами якої складено акт № 95/05-99-04-09/43267863, яким встановлено, що підприємство має заборгованість по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки 60634,71 грн., земельного податку з юридичних осіб 33441,66 грн. На підставі п.299.11 ст. 299 Податкового кодексу України реєстрація платника єдиного податку анулюється з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення, а саме: з 01.10.2023 року.

На підставі акту камеральної перевірки Головним управлінням ДПС у Донецькій області 29.09.2023 року прийнято рішення № 122/05-99-04-09/43267863 про анулювання реєстрації платника єдиного податку щодо ТОВ «М-82».

Не погоджуючись із рішенням від 29.09.2023 року № 122/05-99-04-09/43267863 позивачем 18.10.2023 було подано скаргу, однак рішенням Державної податкової служби України від 15.12.2023 №37054/6/99-00-06-03-03-06 скаргу залишено без задоволення, а рішення - без змін.

Позивач вважає рішення від 29.09.2023 року № 122/05-99-04-09/43267863 протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки:

- акт камеральної перевірки та рішення про анулювання реєстрації платником єдиного податку були прийняті і оформлені в один день, що є порушенням вимог ст. 86 ПК України;

- в акті камеральної перевірки не враховані сплачені ТОВ «М-82» 29.09.2023 року платежі по оплаті податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 88487,75 грн., та земельного податку з юридичних осіб в сумі 33441,66 грн.;

- відповідно до підпунктів 69.14, 69.22 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України (у редакції до 06.05.2023 року) передбачалось що, не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності), за земельні ділянки (земельні частки (паї), податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти нежитлової нерухомості, у тому числі їх частки, що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії.

Тому з метою захисту своїх прав та інтересів позивач звернувся до суду із цим позовом.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.01.2024 року, зазначена вище справа була розподілена та передана судді Духневичу О.С.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15.01.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами в порядку, визначеному статтею 262 КАС України. Зобов`язано Головне управління ДПС у Донецькій області подати до суду: належним чином засвідчену копію рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку Товариства з обмеженою відповідальністю "М-82"; належним чином засвідчені копії усіх письмових доказів, які слугували підставою для прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку Товариства з обмеженою відповідальністю "М-82".

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Донецьким окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.

30.01.2024 року на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження з викликом сторін та відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Обгрунтовуючи відзив відповідач зазначає, що згідно абз. 1 п.п. 69.1 п. 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої п. 46.2 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у п.п. 69.1 п. 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, та перелік документів на підтвердження, затверджено наказом Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року № 225.

Згідно інформації ГУ ДПС у Донецькій області, від ТОВ «М-82» до контролюючого органу заява та копії документів щодо неможливості виконання обов`язків, визначених у п.п. 69.1 п. 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, не надходили.

Отже, у контролюючого органу відсутні підстави застосування положень, визначених у п.п. 69.1 п. 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Відповідач також вказав, що станом на 29.09.2023 року ТОВ «М-82» мало податковий борг з 2022 року на загальну суму 121929,41 грн. Товариство здійснило погашення податкового боргу 29.09.2023 року з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки платіжними дорученнями від 29.09.2023 року № 155 на суму 14747,96 грн., від 29.09.2023 № 159 на суму 73739,79 грн., з земельного податку платіжними дорученнями від 29.09.2023 року №156 на суму 3040,15 грн., від 29.09.2023 року № 160 на суму 30401,51 грн. На погашене податкове зобов`язання була нарахована пеня. Станом на 01.10.2023 року по ТОВ «М-82» обліковується податковий борг (залишок несплаченої пені) у сумі 1881,00 грн., в т.ч. з земельного податку (ККБД 18010500) в сумі 1881,00 грн.

Також відповідач вказав, що відповідно до ІКС «Податковий блок», ТОВ «М-82» не зверталось до контролюючого органу в порядку Наказу Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року № 225 «Про затвердження Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПКУ.

З огляду на вищезазначене, відповідач вважає, що дії Головного управління ДПС у Донецькій області є правомірними та відповідають нормам чинного податкового законодавства.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05.02.2024 року у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження з викликом сторін - відмовлено.

05.02.2024 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, у якому позивач вважає твердження викладені відповідачем у відзиві необгрунтованими.

Мотивуючи відповідь на відзив позивач зазначає, що відповідач у відзиві зазначив, що податковий борг виник з 31.03.2022 року за земельний податок з юридичних осіб, з 30.04.2022 року з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та станом на 29.09.2023 року ТОВ «М-82» мало податковий борг з 2022 року на загальну суму 121929,41 грн., що обліковується на кожне перше число протягом 18 місяців та 7 послідовних кварталів.

Однак позивач вважає такі твердження відповідача помилковими, оскільки відповідно до Акту №95/05-99-04-09/43267863 від 29.09.2023 року, складеного за результатами камеральної перевірки, податковим органом період заборгованості визначений з 01.04.2023 року по 29.09.2023 року.

Також позивач вказав, що відповідач при визначені періоду заборгованості не врахував, що Закон України від 11.04.2023 року № 3050 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно», відповідно до якого змінилися критерій звільнення від сплати деяких податків, набув чинності лише 06.05.2023 року.

До набуття чинності Закону № 3050, в Податковому кодексі України діяли норми, відповідно до яких ТОВ «М-82» звільнялось від сплати деяких податків, а саме: відповідно до підпунктів 69.14, 69.22 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України (у редакції до 06.05.2023 року) передбачалось що, не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності), за земельні ділянки (земельні частки (паї), податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти нежитлової нерухомості, у тому числі їх частки, що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії.

Враховуючи, що Закон № 3050 набув чинності 06.05.2023 року, то фактично станом на 01 квітня 2023 року та на 01 травня 2023 року податковий борг у підприємства був відсутній, оскільки відповідно до діючого на той час законодавства юридичні особи звільнялись від нарахування та сплати деяких податків за об`єкти, що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії (до яких відноситься і місто Краматорськ).

Також позивач зазначив, що відповідачем не враховано, що на момент складання Акту камеральної перевірки № 95/05-99-04-09/43267863 та прийняття рішення № 122/05-99-04-09/43267863 про анулювання реєстрації платника єдиного податку щодо ТОВ «М-82», підприємство сплатило платежі по оплаті податків.

Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю "М-82" зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 04.10.2019 за адресою: 84301, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Двірцева, буд. 23.

ТОВ «М-82» є платником єдиного податку з 01.04.2022 третьої групи за ставкою 2%, з 01.08.2023 по 01.10.2023 платником єдиного податку третьої групи за ставкою 5%.

ТОВ «М-82» є власником нежитлового приміщення магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (право власності зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12.02.2021, номер запису про право власності 40588054, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 9) та власником земельної ділянки по АДРЕСА_1 , на якій розташований магазин, кадастровий номер :00:002:0073 (право власності зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09.10.2019, номер запису про право власності 33667751, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 29), що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

29.09.2023 року головним державним інспектором Краматорського відділу податків і зборів з юридичних осіб управління оподаткування юридичних осіб Головного управління ДПС у Донецькій області проведено камеральну перевірку щодо порушення платником єдиного податку умов перебування на спрощеній системі оподаткування, за результатами якої складено акт № 95/05-99-04-09/43267863, яким встановлено, що підприємство за період з 01.04.2023 по 29.09.2023 має заборгованість по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки 60634,71 грн., земельного податку з юридичних осіб 33441,66 грн. На підставі п. 299.11 ст. 299 Податкового кодексу України реєстрація платника єдиного податку анулюється з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення, а саме: з 01.10.2023 року.

На підставі акту камеральної перевірки від 29.09.2023 № 95/05-99-04-09/43267863 Головним управлінням ДПС у Донецькій області 29.09.2023 року прийнято рішення № 122/05-99-04-09/43267863 про анулювання реєстрації платника єдиного податку щодо ТОВ «М-82». Підставою анулювання реєстрації платника єдиного податку є наявність податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів відповідно до абз. 3 п. 299.10 ст. 299 Податкового кодексу України.

Не погоджуючись із рішенням від 29.09.2023 року № 122/05-99-04-09/43267863 позивачем 18.10.2023 було подано скаргу. Рішенням Державної податкової служби України від 15.12.2023 №37054/6/99-00-06-03-03-06 скаргу залишення без задоволення, рішення - без змін.

Позивач вважає рішення від 29.09.2023 року № 122/05-99-04-09/43267863 протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки:

- акт камеральної перевірки та рішення про анулювання реєстрації платником єдиного податку були прийняті і оформлені в один день, що є порушенням вимог ст. 86 ПК України;

- в акті камеральної перевірки не враховані сплачені ТОВ «М-82» 29.09.2023 року платежі по оплаті податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 88487,75 грн., та земельного податку з юридичних в сумі 33441,66 грн.;

- відповідно до підпунктів 69.14, 69.22 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України (у редакції до 06.05.2023 року) передбачалось що, не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності), за земельні ділянки (земельні частки (паї), податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти нежитлової нерухомості, у тому числі їх частки, що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії.

Тому з метою захисту своїх прав та інтересів позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Відповідно до абз. 2 п. 294.1 ст. 294 ПК України податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої групи є календарний квартал.

Податковий (звітний) період починається з першого числа першого місяця податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем останнього місяця податкового (звітного) періоду (п. 294.2 ст. 294 ПК України).

Згідно з п. 295.3 ст. 295 ПК України платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

У разі наявності податкового боргу у розмірі, що перевищує суму, визначену абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу, на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, в останній день другого із двох послідовних кварталів (п. 8 п.п. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПК України).

Відповідно до п. 299.10 ст. 299 ПК України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу.

Пунктом 299.11 статті 299 ПК України передбачено, що у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

Таким чином, наявність у платника єдиного податку третьої групи податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів є обставиною, з якою ПК України пов`язує можливість анулювання свідоцтва платника єдиного податку, а відтак, у справах цієї категорії істотне значення має встановлення обставин наявності такого податкового боргу.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що контролюючий орган приймає рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку першої-третьої групи у разі встановлення випадків передбачених пунктами 299.10, 299.11 статті 299 ПК України. При цьому, реєстрація платника єдиного податку анулюється з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням відповідача від 29.09.2023 № 122/05-99-04-09/43267863 позивача виключено з реєстру платника єдиного податку.

Зі змісту вищевказаного рішення вбачається, що воно прийнято на підставі абз. 3 п. 299.10 ст. 299 ПК України у зв`язку тим, що у позивача наявний податковий борг на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів.

Згідно з долученого до матеріалів справи акта перевірки від 29.09.2023 № 95/05-99-04-09/ НОМЕР_1 вбачається, що підприємство за період з 01.04.2023 по 29.09.2023 має заборгованість по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки 60634,71 грн., земельного податку з юридичних осіб 33441,66 грн.

Позивач зазначає, що акт камеральної перевірки від 29.09.2023 95/05-99-04-09/ НОМЕР_1 та рішення про анулювання реєстрації платником єдиного податку від 29.09.2023 № 122/05-99-04-09/ НОМЕР_1 були прийняті і оформлені в один день, що є порушенням вимог ст. 86 ПК України. Крім того в акті камеральної перевірки не враховані сплачені ТОВ «М-82» 29.09.2023 року платежі по оплаті податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 88487,75 грн., та земельного податку з юридичних в сумі 33441,66 грн.

Верховний Суд при розгляді аналогічних адміністративних справ сформував наступні висновки: реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у встановлених законом випадках. При цьому, прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної документальної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході останньої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (постанови від 26.02.2019 у справі № 805/1396/17-а, від 05.02.2019 у справі № 805/206/17-а, від 24.01.2019 у справі № 813/1346/18, від 05.06.2018 у справі № 813/4266/17). Відповідно, єдиним законним способом реалізації владних управлінських функцій є проведення документальної перевірки на підставі якої встановлюється, що платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку), як наслідок - прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку, шляхом виключення з реєстру платників цього податку.

Згідно з п. 75.1 ст. 75 ПК України (в редакції на дату проведення перевірки) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Пунктом 75.1.1 ст. 75 ПК України, камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

Предметом камеральної перевірки також можуть бути: 1) своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків); 2) своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних; 3) своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах; 4) повнота нарахування та своєчасність сплати податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі невідповідності резидента Дія Сіті вимогам, визначеним пунктами 2, 3 частини першої та пунктом 10 частини другої статті 5 Закону України "Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні"; 5) своєчасність подання заяви про взяття на облік фінансових агентів відповідно до вимог статті 39-3 цього Кодексу; 6) своєчасність подання фінансовими агентами звітів про підзвітні рахунки, виправлених звітів про підзвітні рахунки; 7) своєчасність надання фінансовими агентами відповіді на запити (повідомлення) контролюючого органу, що надсилаються у випадках, визначених статтею 39-3 цього Кодексу; 8) своєчасність подання повідомлення про структуру власності та кінцевих бенефіціарних власників відповідно до вимог пункту 44-1.2 статті 44-1 цього Кодексу; 9) своєчасність подання особою, яка здійснює управління або адміністрування трасту, повідомлення про укладення договору щодо управління або адміністрування трасту або про припинення такого договору, фінансової звітності, копій первинних документів та іншої інформації щодо трасту на запит контролюючого органу у випадках, передбачених статтею 44-2 цього Кодексу; 10) своєчасність надання інформації на запит контролюючого органу відповідно до пункту 44-1.3 статті 44-1, підпунктів 6-8 підпункту 73.3.1 пункту 73.3 статті 73 цього Кодексу; 11) своєчасність та повнота сплати узгодженої суми грошового зобов`язання у вигляді авансового внеску з податку на прибуток підприємств, визначеного відповідно до пункту 141.13 статті 141 цього Кодексу, на підставі даних Реєстру пунктів обміну іноземної валюти.

Таким чином, як слідує зі змісту наведеної правової норми, контролюючий орган має право шляхом проведення камеральної перевірки проконтролювати своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Порядок проведення камеральної перевірки визначений статтею 76 ПК України.

Відповідно до пунктів 76.1, 76.2 статті 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Згідно пунктів 86.2, 86.7 статті 86 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

У разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).

Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

Відповідно до пункту 86.7.1 статті 86 ПК України акт перевірки, заперечення до акта перевірки та/або додаткові документи і пояснення, у разі їх подання платником податку у визначеному цим пунктом порядку (далі - матеріали перевірки), розглядаються комісією такого контролюючого органу з питань розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок (далі - комісія з питань розгляду заперечень), яка є постійно діючим колегіальним органом контролюючого органу. Склад комісії та порядок її роботи затверджуються наказом керівника контролюючого органу.

Розгляд матеріалів перевірки здійснюється комісією з питань розгляду заперечень контролюючого органу протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів і пояснень відповідно до цього пункту (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у запереченнях, додаткових документах та поясненнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Отже, нормами Податкового кодексу України передбачено право платника податків у разі незгоди з висновками камеральної перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті перевірки, подати протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта, до контролюючого органу, який проводив таку перевірку, свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності, які є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

Судом встановлено, що відповідачем складено акт камеральної перевірки 29.09.2023, рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку щодо ТОВ «М-82» прийняте також 29.09.2023.

Крім того, як зазначає відповідач у відзиві, акт про результати камеральної перевірки ТОВ «М-82» щодо порушення платником єдиного податку умов перебування на спрощеній системі оподаткування від 29.09.2023 № 95/05-99-04-09/43267863 та рішення від 29.09.2023 №122/05-09-04-09/43267863 про анулювання реєстрації платника єдиного податку, надіслано ТОВ «М-82» рекомендованим листом від 03.10.2023 №4329/6/05-99-04-09 з повідомленням про вручення за податковою адресою: вул. Двірцева, 23, м. Краматорськ, Донецька область, 84301 та отримано представником позивача за довіреністю Федоровою 10.10.2023.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач порушив приписи статті 86 ПК України, не надавши позивачу можливості подати свої заперечення до акта та/або додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документів, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності, які є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

Прийнявши спірне рішення 29.09.2023 одночасно із складанням акта перевірки 29.09.2023, податковий орган всупереч наведеним положенням позбавив позивача права брати участь у процесі розгляду матеріалів перевірки та надати свої заперечення на акт перевірки.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 15.01.2019 року у справі № 826/3576/15, від 28.09.2020 року у справі № 520/2305/19, від 14.01.2021 у справі № 808/9011/15, від 15.01.2021 року у справі 824/563/19-а, від 24.02.2022 року у справі №560/8920/20, від 12.07.2023 року у справі №200/4704/21.

При цьому п. 9 ч. 2 ст. 2 КАС України передбачає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

У цій справі судом встановлено, що відповідачем обставини щодо складання акта перевірки та винесення спірного рішення в один день 29.09.2023 не заперечуються.

Водночас, такий підхід контролюючого органу свідчить про незабезпечення відповідачем права позивача на участь у процесі прийняття рішення за наслідками проведеної камеральної перевірки (шляхом подання заперечень на акт перевірки до прийняття такого рішення) та суперечить наведеним положенням п. 9 ч. 2 ст. 2 КАС України.

Крім того, суд зазначає, що в акті камеральної перевірки відповідачем не враховані сплачені ТОВ «М-82» 29.09.2023 року платежі по оплаті податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 88487,75 грн., та земельного податку з юридичних осіб в сумі 33441,66 грн., що підтверджується випискою з АТ «ПриватБанк» від 17.10.2023 за період з 29.09.2023 по 29.09.2023.

Суд також наголошує, що в силу вимог пункту 14.1 підпункту 14.1.175 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

За правилами пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), а заходи, спрямовані на погашення (стягнення) податкового боргу, не застосовуються, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків. Строк давності, визначений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу для стягнення податкового боргу, у такому випадку розпочинається не раніше дня виникнення податкового боргу у сумі, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так як п. 8 п.п. 298.2.3 п. 298.2 статті 298 ПК України пов`язує втрату особою статусу платника єдиного податку із наявністю податкового боргу, а п. 59.1 ст. 59 ПК України передбачає, що наявність податкового боргу фіксується податковою вимогою і надіслання останньої є обов`язковим, то відповідач повинен був надіслати позивачу податкову вимогу, чого у даному випадку не вчинив. Жодних доказів зворотного відповідачем суду не надано і матеріали справи не містять.

Таким чином, рішення про виключення з реєстру платників єдиного податку від 29.09.2023 № 122/05-99-04-09/43267863 прийняте щодо позивача з порушенням вимог статті 86 ПК України, що є окремою підставою для його скасування.

Щодо твердження відповідача про наявний станом на 01.10.2023 року за ТОВ «М-82» податковий борг (залишок несплаченої пені) у сумі 1881,00 грн., в т.ч. з земельного податку в сумі 1881,00 грн., то суд зазначає, що цей борг не може бути підставою для анулювання реєстрації платника єдиного податку, оскільки зазначена пеня у сумі 1881,00 грн. була нарахована податковим органом безпосередньо 29.09.2023 року, вже після сплати ТОВ «М-82» у повному обсязі земельного податку та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. При цьому відповідач у відзиві зазначає, що пеня була нарахована на погашене податкове зобов`язання, що підтверджується інтегрованою карткою платника податків, а відтак вказаний борг не може бути підставою для анулювання реєстрації платником єдиного податку.

Щодо твердження позивача про те, що відповідно до підпунктів 69.14, 69.22 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України (у редакції до 06.05.2023 року) передбачалось що, не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності), за земельні ділянки (земельні частки (паї), податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти нежитлової нерухомості, у тому числі їх частки, що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Наступними Указами Президента України, від 14.03.2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 року № 2119-IX; від 18.04.2022 року № 2593/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 року № 2212-IX; від 17.05.2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 року № 2263-IX; від 12.08.2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 року № 2500-IX; від 07.11.2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 року № 2738-IX; від 06.02.2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 року № 2915-IX; від 01.05.2023 року № 254/23, затвердженим Законом України від 02.05.2023 року № 3057-IX; від 26.07.2023 року № 451/2023, затвердженим Законом України від 27.07.2023 року № 3275-IX; від 06.11.2023 року № 734/2023, затвердженим Законом України від 08.11.2023 року № 3429-IX; від 05.02.2024 року № 49/2024, затвердженим Законом України від 06.02.2024 року № 3564 -IX воєнний стан продовжений зокрема з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

Отже, в Україні діє воєнний стан, правовий режим якого визначається Законом України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 року № 389-VIII.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Верховною Радою України 15.03.2022 року був прийнятий Закон України № 2120-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану", яким пункт 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України був доповнений, зокрема, підпунктом 69.14 такого змісту:

"Тимчасово, на період з 1 березня 2022 року по 31 грудня року, наступного за роком, у якому припинено або скасовано воєнний, надзвичайний стан, не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, а також за земельні ділянки (земельні частки (паї), визначені обласними військовими адміністраціями як засмічені вибухонебезпечними предметами та/або на яких наявні фортифікаційні споруди.

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, визначається Кабінетом Міністрів України".

Таким чином, за змінами підпункту 69.14 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, не підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності): 1) за земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб та: розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації; 2) за земельні ділянки (земельні частки (паї), визначені обласними військовими адміністраціями, як засмічені вибухонебезпечними предметами та/або на яких наявні фортифікаційні споруди.

24.03.2023 року Верховною Радою України був прийнятий Закон України № 2142-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану", яким пункт 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України був доповнений, зокрема, підпунктом 69.22 такого змісту:

"Тимчасово положення статті 266 цього Кодексу застосовуються з урахуванням таких особливостей:

тимчасово, на період з 1 березня 2022 року по 31 грудня року, в якому припинено або скасовано воєнний стан, введений Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, не нараховується та не сплачується податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти нежитлової нерухомості, у тому числі їх частки, що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації. При цьому платники податку - юридичні особи протягом шести календарних місяців після місяця, в якому припинено чи скасовано воєнний стан, введений Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, мають право подати уточнюючу податкову декларацію, в якій відображаються зміни розміру податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за відповідний податковий період. Для платників податку - фізичних осіб контролюючий орган самостійно обчислює податкове зобов`язання за період з 1 січня по 1 березня 2022 року.

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії та територій тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, визначається Кабінетом Міністрів України".

Таким чином, за згідно підпункту 69.22 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, не підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету плата за нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти нежитлової нерухомості, у тому числі їх частки, що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації.

25.04.2022 року Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України (далі - Міністерство реінтеграції) було прийнято Наказ № 75 "Про затвердження переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)" пізніше Наказ втратив чинність на підставі Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій № 309 від 22.12.2022.

Слід зазначити, що Наказ № 309 прийнятий на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 6 грудня 2022 року № 1364. Відповідно до п. 1 цієї постанови Кабінет Міністрів України постановляє установити, що: перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (далі - перелік), затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій.

Згідно розділу 1 Наказу № 309 Краматорська міська територіальна громада з 24.02.2022 віднесена до території можливих бойових дій.

Відповідно до п. 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року N 2102-IX, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених, зокрема пунктом п. п. 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, а саме:

у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, платники податків звільняються від передбаченої ПК України відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Порядок підтвердження можливості чи не можливості виконання платником податків обов`язків, визначених нормами п. п. 69.1 п. 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України та переліку документів на їх підтвердження, затверджені наказом Міністерства фінансів України № 225 від 29.07.2022 зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.08.2022 за № 967/38303 (далі - Порядок № 225), який набрав чинності 06.09.2022.

Отже, у разі неможливості виконання податкового обов`язку, платник податків повинен був подати не пізніше 30 вересня 2022 року заяву про відсутність такої можливості, разом з повним переліком документів (копій документів), інформації до контролюючого органу в порядку, передбаченому п. 8 розділу II Порядку № 225.

Разом з тим, судом встановлено, що позивач не звертався до контролюючого органу з відповідною заявою як передбачено Порядком № 225 та не надавав документи відповідачу про обставини, що призвели до неможливості виконання податкового обов`язку, а тому у позивача відсутні підстави звільнення від передбаченої ПК України відповідальності.

Тому твердження позивача про звільнення його від сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та земельного податку з юридичних осіб не знайшли свого підтвердження.

Отже, аналізуючи наведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що контролюючим органом порушено умови та порядок прийняття оскаржуваного рішення про виключення з Реєстру платника єдиного податку позивача, не дотримано процедуру виключення позивача з реєстру платників єдиного податку, а тому рішення від 29.09.2023 № 122/05-99-04-09/43267863 є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача поновити статус платника єдиного податку ТОВ «М-82» з 01 жовтня 2023 року, суд зазначає наступне.

Частиною 4 статті 245 КАС України передбачено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Згідно пункту 193.1 статті 193 ПК України до функцій державних податкових інспекцій належать, зокрема:

- здійснюють сервісне обслуговування платників податків;

- формують та ведуть Державний реєстр фізичних осіб - платників податків, Єдиний банк даних про платників податків - юридичних осіб, реєстри, ведення яких покладено законодавством на контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу;

- виконують інші функції сервісного обслуговування платників податків, визначені законом.

Відповідно до пункту 299.1 статті 299 ПК України реєстрація суб`єкта господарювання, як платника єдиного податку, здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Отже, з метою відновлення права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача поновити статус платника єдиного податку ТОВ «М-82» з 01 жовтня 2023 року.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно із статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову в розмірі 3028,00 грн.

Враховуючи викладене, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 2, 77, 78, 94, 139, 241-246, 257-258, 262 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "М-82" (адреса: 84301, Донецька область, м. Краматорськ, пр-т Незалежності, 23; ) до Головного управління ДПС у Донецькій області (адреса: 87515, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59; ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Донецькій області № 122/05-99-04-09/43267863 від 29.09.2023 року про анулювання реєстрації платника єдиного податку Товариства з обмеженою відповідальністю "М-82".

Зобов`язати Головне управління ДПС у Донецькій області поновити статус платника єдиного податку Товариству з обмеженою відповідальністю "М-82" з 01 жовтня 2023 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області (адреса: 87515, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "М-82" (адреса: 84301, Донецька область, м. Краматорськ, пр-т Незалежності, 23; ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень 00 коп.).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя О.С. Духневич