Справа № 607/2768/24
Суддя: Черніцька І. М.
Дата ухвалення: 2024-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.03.2024Справа №607/2768/24

15 березня 2024 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

-головуючої судді Черніцької І.М.

-за участю секретаря судового засідання Демборинського М.Р.

-з участю: представника позивача адвоката Никитюка Р.І.,

представника відповідача Кондрат Л.Р.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Никитюк Ростислав Ігорович, до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Никитюк Р.І., звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1290276 від 22 січня 2024 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено штраф у розмірі 510 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що 22 січня 2024 року командиром взводу 2 роти 2 лейтенантом поліції Гулевським О.Г. винесено оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, якою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Згідно оскаржуваної постанови, 22 січня 2024 року по провулку Цегельний, 2 у м. Тернопіль він керував транспортним засобом, обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутим ременем безпеки, чим порушив вимоги п. 2.3 (в) ПДР України.

З оскаржуваною постановою він не погоджується, вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що з відеозапису відеореєстратора поліцейського автомобіля вбачається, що о 11 год 57 хв. на зустріч службовому автомобілю поліції здійснював рух транспортний засіб «Nissan Altima», державний номерний знак НОМЕР_1 . Однак, із вказаного відеозапису не вбачається, що він керував транспортним засобом, будучи не пристебнутим ременем безпеки. Окрім того, з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що на момент коли до нього підійшов поліцейський він був непристебнутим, однак вказані обставини не доводять факту керування ним транспортним засобом, будучи не пристебнутим, оскільки ремінь безпеки він відстібнув вже після зупинки працівником поліції його автомобіля.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази вчинення ним адміністративного правопорушення.

Посилаючись на наведене, просив задовольнити позов.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 лютого 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

13 грудня 2023 року представник відповідача подала відзив на адміністративний позов.

Вказала, що позивач 22 січня 2024 року о 11 год 57 хв. керував автомобілем «Nissan Altima», державний номерний знак НОМЕР_1 , який обладнаний засобами пасивної безпеки та був непристебнутий ременем безпеки, чим порушив вимоги п. 2.3 (в) ПДР України.

Зазначила, що згідно відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, останнім було виявлено, а водієм не заперечувалось, що під час керування позивач не був пристебнутий паском безпеки. Більше того, позивач надав пояснення про те, що тільки виїхав та не встиг пристебнутися.

Посилаючись на наведене, просила відмовити у задоволенні позову.

У судове засідання позивач не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений у встановленому законом порядку.

Присутній в судовому засіданні представник позивача адвокат Никитюк Р.І. позов підтримав та просив задовольнити. Вказав, що ПДР України позивач не порушував та під час керування транспортним засобом був пристебнутий ременем безпеки. Посилаючись на наведене, просив скасувати постанову, а провадження у справі закрити.

Представник відповідача Кондрат Л.Р. в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позов.

Судом встановлено, що 22 січня 2024 року командиром 2 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП лейтенантом поліції Гулевським О.Г. була винесена постанова серії ЕНА №1290276 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Із змісту оскаржуваної постанови встановлено, що 22 січня 2024 року о 11 год 57 хв. по провулку Цегельний, 2 у м. Тернопіль, позивач керував транспортним засобом «Nissan Almera», державний номерний знак НОМЕР_1 , який обладнаний засобами пасивної безпеки та був непристебнутим ременем безпеки, чим порушив вимоги п. 2.3. (в) ПДР України порушення правил користування ременями безпеки.

З досліджених в судовому засіданні відеозаписів з відеореєстратора патрульного автомобіля та нагрудної камери працівника поліції вбачається, що 22 січня 2024 року працівником поліції був зупинений транспортний засіб «Nissan Almera», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням позивача. На відеозаписі з нагрудної камери поліцейського зафіксовано, що після зупинки вказаного автомобіля працівник поліції підійшов до його водійських дверей, за кермом транспортного засобу перебував позивач та був не пристебнутий ременем безпеки. Водночас, із вказаних відеозаписів не встановлено, що на момент керування транспортним засобом «Nissan Almera», державний номерний знак НОМЕР_1 позивач був не пристебнутий ременем безпеки. Після зупинки транспортного засобу та коли працівник поліції підійшов до водійських дверей вказаного автомобіля, позивач руху транспортним засобом не здійснював.

Суд, розглянувши справу, вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В силу вимог п. 2.3. (в) ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними та не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Положеннями ч. 5 ст. 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, в тому числі, за порушення правил користування ременями безпеки.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до вимог частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з вимогами частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу вимог ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Судом встановлено, що оскаржувану постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідності за ч. 5 ст. 121 КУпАП не обґрунтовано належними доказами.

З долучених до матеріалів справи відеозаписів з відеореєстратора патрульного автомобіля та нагрудної камери працівника поліції не підтверджується факт керування позивачем транспортним засобом, будучи непристебнутим ременем безпеки, а тому твердження представника відповідача в цій частині є безпідставними. З вказаних відеозаписів вбачається лише той факт, що після зупинки транспортного засобу, коли працівник поліції підійшов до автомобіля позивача, останній був не пристебнутий. Водночас, чинним законодавством не перебачено обов`язку водія бути пристебнутим ременем безпеки під час зупинки транспортного засобу, оскільки такий обов`язок виникає у водія виключно у випадку керування (здійснення руху) автомобілем.

Окрім того, у позові позивач зазначив, що ремінь безпеки він відстібнув вже після зупинки його автомобіля працівником поліції. Вказані доводи позивача представником відповідача не спростовані.

Таким чином, долучені відповідачем відеозаписи з відеореєстратора поліцейського автомобіля та нагрудної камери працівника поліції не підтверджують обставин, викладених в оскаржуваній постанові, зокрема щодо керування позивачем транспортним засобом без ременя безпеки.

Інших доказів на підтвердження наявності в діях позивача адміністративного правопорушення суду не надано.

Сама лише постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності серії ЕНА №1290276 від 22 січня 2024 року не є доказом вчинення адміністративного правопорушення, а лише рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення.

Водночас, суд не приймає до уваги доводи представника відповідача, як на підставу для відмову у задоволенні позовних вимог, про те, що відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції підтверджується факт визнання позивачем вчинення ним інкримінованого йому правопорушення.

Згідно висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 15 травня 2019 року у справі № 537/2088/17, сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності. З`ясування обставин, за яких вчинено адміністративне правопорушення, яке позивачу поставлено за провину, буде неповним і поверховим, якщо не дослідити його в усіх тих аспектах, про які зазначено вище.

Таким чином, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність прийняття постанови серії ЕНА №1290276 від 22 січня 2024 року, не надано належних та достатніх доказів на підтвердження вчинення позивачем правопорушення, зазначеного в оскаржуваній постанові.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень та закрити провадження у справі.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні докази, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку відповідача доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №1290276 від 22 січня 2024 року слід скасувати, а провадженні у справі закрити.

В силу вимог частини першої статті 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на його користь з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції за рахунок їх бюджетних асигнувань.

Керуючись ст. 55 Конституції України, ст. ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Никитюк Ростислав Ігорович, до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1290276 від 22 січня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Тернопільській області в користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, вул. Котляревського, 24, м. Тернопіль; .

Повне рішення складено 15 березня 2024 року.

Головуюча І.М. Черніцька