Справа № 380/13905/23
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2024-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2024 рокусправа № 380/13905/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Костецького Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ), у якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (м. Краматорськ) (Військова частина НОМЕР_3 ) щодо не нарахування та невиплати у повному обсязі ОСОБА_1 збільшеної до 100000,00 грн. додаткової винагороди відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за 27 діб грудня 2022 року та за 31 добу січня 2023 року;

- зобов`язати НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (м. Краматорськ) (Військова частина НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» збільшену до 100000,00 грн. додаткову винагороду за 27 діб грудня 2022 року (з урахуванням виплаченої додаткової винагороди за 7 діб грудня 2022 року) та за 31 добу січня 2023 року;

- визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (м. Краматорськ) (Військова частина НОМЕР_3 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 збільшеної до 50000,00 грн. додаткової винагороди відповідно до абзацу 2 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період виконання ОСОБА_1 бойових (спеціальних) завдань у складі органу військового управління (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснював оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) у періоди лютий 2023, березень 2023 та квітень 2023 року;

- зобов`язати НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (м. Краматорськ) (Військова частина НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 відповідно до абзацу 2 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» збільшену до 50000,00 грн. додаткову винагороду за період виконання ОСОБА_1 бойових (спеціальних) завдань у складі органу військового управління (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснював оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) у періоди лютий 2023, березень 2023 та квітень 2023 року (пропорційно до дати виключення зі списків особового складу військової частини та з урахуванням виплачених сум).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у період з 13.08.2022 по 23.04.2023 проходив військову службу у складі НОМЕР_2 прикордонного загону (м. Краматорськ) (Військова частина НОМЕР_3 ) Державної прикордонної служби України. Водночас відповідач не забезпечив належне нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 за період грудень 2022 - квітень 2023. Відтак просить суд зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити у повному обсязі додаткову винагороду.

Ухвалою суду від 23.06.2023 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач щодо задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зазначає, що позивач був включений до наказу про виплату збільшеної додаткової винагороди до 100000 грн. за грудень 2022 року, збільшена додаткова винагорода за грудень 2022 року нарахована та виплачена пропорційно часу участі військовослужбовця у бойових діях або відповідних заходах, згідно наданих підтверджуючих документів такої участі, тобто позивач у грудні 2022 частково приймав участь і набув право на пропорційну (часткову) виплату, що прямо визначено ПКМУ №168. Стосовно січня 2023 року, відповідач зазначає, що другим абзацом пункту 1 наказу Адміністрації ДПСУ від 09.12.2022 №628-АГ визначено, що додаткова винагорода збільшується до 100 000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів. У свою чергу м. Краматорськ у період з 01.01.2023 по 31.01.2023 не входило (не включено) в район ведення воєнних (бойових) дій згідно наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 02.02.2023 №26 (зі змінами від 14.02.2023 №35) «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій», у зв`язку з чим позивача не включено до наказу про виплату збільшеної додаткової винагороди за січень 2023 року у зв`язку із тим, що військовослужбовець у січні 2023 року виконував обов`язки саме в м. Краматорськ, тобто за межами району ведення бойових дій, відповідно не набув право на виплату 100000 грн., що прямо визначено ПКМУ №168. Щодо виплати додаткової винагороди збільшеної до 17557,000 грн., відповідач зазначає, що НОМЕР_2 прикордонний загін та особовий склад у період з грудня 2022 року до квітня 2022 року входили до сил та засобів ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », згідно бойового розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України №94гриф від 11.06.2022, на виконання бойового розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 10.06.2022 №3939.

У свою чергу, на адресу НОМЕР_2 прикордонного загону надійшов лист вищестоящого органу (лист Східного регіонального управління від 06.05.2023 №25/2716-23-Вих.), з роз`ясненням щодо нарахування та виплати збільшеної додаткової винагороди до 17557,000 грн., відповідно до якого положення постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168, наказу Міністерства внутрішніх справ України від 26 січня 2023 року №36 «Про затвердження Порядку та умов виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України», зареєстрований у Міністерстві юстиції України 31 січня 2023 року за №196/39252, пунктів 2, 5, 6, 7 розділу XXXIV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стані» Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за №745/32197 стосуються виключно військовослужбовців Державної прикордонної служби України, яких відряджено та включено до органів військового управління, перелік яких затверджено Головнокомандувачем Збройних сил України або начальником Генерального штабу ЗСУ.». Враховуючи вимоги вищестоящого органу, позивач не був включено до наказу на виплату збільшеної додаткової винагороди у розмірі до 50 000 гривень, у зв`язку з тим, що позивач не перебував у відрядженні в органі військового управління (органи військового управління - оперативне-тактичне угрупування (далі - ОТУ) «Лиман», ОТУ «Донецьк», ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 »), позивач перебував і виконував завдання у складі НОМЕР_2 прикордонного загону в м. Краматорськ. З наведених підстав просить відмовити в задоволенні позову.

У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що оскільки наказ Адміністрації Державної прикордонної служби України № 628/0/81-22- АГ зачіпає соціально-економічні права, свободи й законні інтереси військовослужбовців, які проголошені й гарантовані Конституцією та законами України, тому вказаний наказ підлягав державній реєстрації в Міністерстві юстиції України у встановленому порядку. Проте, такий наказ не містить відомостей про його реєстрацію в Міністерстві юстиції України у встановленому порядку. Отже, незареєстрований в Міністерстві юстиції України наказ №628/0/81-22-АГ не пройшов правової експертизи та не набув чинності у порядку, встановленому законодавством, і не може прийматись до виконання та не викликає правових наслідків. Таким чином, відповідач при виплаті позивачу додаткової винагороди за грудень 2022 року мав керуватися положеннями безпосередньо постанови КМУ від 28.02.2022 № 162, а не вказаним наказом Адміністрації ДПСУ.

Щодо посилання відповідача на те, що м. Краматорськ у період січня 2023 не було включено в район ведення воєнних (бойових) дій згідно з наказом Головнокомандувача Збройних Сил України (в аспекті додаткової винагороди за січень 2023), зазначає, що позовна заява містить детальне обґрунтування того, що позивач набув право на виплату збільшеної до 100000,00 грн. додаткової винагороди у січні 2023 з посиланням на правильність застосування до спірних правовідносин Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309, як станом на 22.12.2022 так і станом на 27.01.2023, згідно якого Краматорська міська територіальна громада включена до території, на яких ведуться (велися) бойові дії. Наведеним доводами відповідач у відзиві на позовну заяву не надає жодної оцінки, як і доводам про нерелевантність застосування до спірних правовідносин визначеного Головнокомандувачем Збройних Сил України переліку районів ведення воєнних (бойових) дій у січні 2023 як такого, що безпідставно позбавляє позивача на отримання додаткової винагороди за здійснення ним у січні 2023 заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, оскільки був прийнятий у зв`язку зі зміною нормативного порядку виплати додаткової винагороди військовослужбовця з лютого 2023.

Щодо посилання відповідача на лист Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, яким стверджується про те, що положення про виплату додаткової винагороди за вказаний період поширюються виключно на військовослужбовців, яких відряджено та включено до органів військового управління (у частині додаткової винагороди за лютий, березень та квітень 2023), зауважує, що лист Східного регіонального управління ДПСУ від 06.05.2023 № 25/2716-2З-Вих. не можна вважати таким, що змінює порядок виплати додаткової винагороди відповідно по постанови КМУ від 28.02.2022 № 168, оскільки він не є нормативно-правовим актом, а тільки стосується тлумачення положень чинного законодавства.

У додаткових поясненнях представник позивача просив застосувати до спірних правовідносин судову практику.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та надав їм правову оцінку.

Позивач проходив військову службу в НОМЕР_2 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) у період з 13.08.2022 по 23.04.2023.

Відповідно до витягу з наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону ДПСУ від 22.04.2023 №221-ОС «Про особовий склад», позивача з 23.04.2023 виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення та направлено для подальшого проходження служби до НОМЕР_5 прикордонного загону ДПСУ.

Позивач вважає, що відповідач не забезпечив належне нарахування та виплату додаткової винагороди відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 за період грудень 2022 - квітень 2023, що стало підставою для його звернення із позовом до суду.

Вирішуючи справу суд керується таким.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-ХІІ від 25 березня 1992 року (далі - Закон №2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Права, пільги та соціальні гарантії військовослужбовців визначаються Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII від 20 грудня 1991 року (далі - Закон № 2011-XII).

Частиною першою статті 9 Закону №2011-XII обумовлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частинами другою та третьою статті 9 Закону №2011-XII встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Абзацами першим та другим частини четвертої вказаної статті встановлено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Також, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №1294 від 07 листопада 2007 року грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Щодо виплати додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2023 року №168 у розмірі до 100000 грн., суд зазначає наступне.

Указом Президента України від 24.02.2022 року за №64/2022 з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на всій території України введений воєнний стан у зв`язку із військовою агресією Російської федерації проти України.

Указом Президента України від 24.02.2022 року за №69/2022 оголошено загальну мобілізацію.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України було видано Постанову від 28 лютого 2022 року №168 (далі Постанова №168).

Пунктом 1 Постанови №168 визначено - «Установити, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.».

Пунктом 2-1 Постанови №168 визначено: «Установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів». Постанову доповнено пунктом 2 згідно з Постановою КМ № 793 від 07.07.2022 - застосовується з 24 лютого 2022року.

На виконання Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та пункту 2-1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», з метою врегулювання порядку і умов здійснення виплат військовослужбовцям Державної прикордонної служби України додаткової винагороди під час дії воєнного стану Адміністрацією Державної прикордонної служби України було видано наказ від 09 грудня 2022 року №628-АГ.

Пункт 2 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 09.12.2022 року №628-АГ (далі Наказ №628-АГ) визначає заходи, які відносяться до безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів, а саме:

- відповідно до абзацу 1 п. 1 Наказу №628-АГ додаткова винагорода збільшується до 100 000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів;

- відповідно до п. 2 Наказу №628-АГ до безпосередньої участі у бойових діях або заходах належать виконання військовослужбовцем у районах ведення бойових дій: бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань органом Держприкордонслужби (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) під час перебування у складі штабу відповідного органу військового управління Збройних Сил України, угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угруповань військ (сил), та за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником; бойових (спеціальних) завдань із усебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які згідно з бойовим розпорядженням виконують завдання у складі органів військового управління, військової частини (підрозділів), угрупувань військ, інших складових сип оборони, та за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником; бойових завдань з відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються, нанесення вогневого ураження на об`єкти, що охороняються (у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти), звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, за умови безпосереднього вогневого контакту з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час збройного нападу (вогневого ураження); бойових (спеціальних) завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) в умовах безпосереднього зіткнення або взаємного вогневого контакту з противником; бойових завдань з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей; польотів, ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту згідно з бойовими розпорядженнями; бойових (спеціальних) завдань екіпажами кораблів, катерів, суден забезпечення Держприкордонслужби в морській та річковій акваторіях, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником, а також при виконанні бойових завдань щодо пошуку (тралення) та знешкодження (знищення) мін, вибухонебезпечних предметів;

- відповідно до п. 3 Наказу №628-АГ документами, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або заходах, є: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно- вахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки, бойове донесення або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад чи копії або витяги з них; рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (групи, загону, екіпажу) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях або заходах.

Пунктами 4-14 Наказу № 628-АГ визначено порядок і умови виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України під час дії воєнного стану.

Відповідно до пункту 15 Наказу № 628-АГ цей наказ набирає чинності та застосовується з 01 грудня 2022 року.

Отже, Наказом № 628-АГ встановлені додаткові, не передбачені Постановою № 168, підстави для виплати збільшеної до 100000,00 грн. щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах), - за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником.

Оскільки пунктом 2-1 Постанови № 168 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 07 липня 2022 року № 793 Про внесення змін до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168, яка застосовувалася у період з 24 лютого 2022 року по 20 січня 2023 року) уповноважено Адміністрацію Державної прикордонної служби України визначити виключно порядок і умови виплати додаткової винагороди, передбаченої цією постановою, визначені в пункті 2 Наказу № 628-АГ додаткові підстави для виплати збільшеної до 100000,00 грн. щомісячної додаткової винагороди - за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником, виходять за межі наданих Адміністрації Державної прикордонної служби України повноважень.

У зв`язку з цим суд не застосовує до спірних правовідносин пункт 2 Наказу № 628-АГ в частині, яка змінює визначені Постановою № 168 підстави для виплати збільшеної до 100000,00 грн. щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах), та вимагає для такої виплати умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником.

Відповідно до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 10 грудня 2022 року, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75 (у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 15.12.2022 № 297) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.04.2022 за № 453/37789, територіальні громади Донецької та Луганської областей є територіальними громадами, які розташовані в районні проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за № 1668/39004 (зі змінами), територіальні громади Донецької та Луганської областей є територіальними громадами, які віднесені до територій, на яких ведуться (велись) бойові дії (територій можливих бойових дій).

Відповідно до наказів Головнокомандувача Збройних Сил України від 02.01.2023 № 1 Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій (грудень), від 02.02.2023 № 26 (зі змінами, внесеними наказом від 14.02.2023 № 35) Луганська та Донецька області в період з 01.12.2022 по 31.12.2022 та з 01.01.2023 по 31.01.2023 входять до переліку районів ведення воєнних (бойових) дій.

Наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 03.01.2023 № 1 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» визначено врахувати в організації виконання завдань органами Державної прикордонної служби України під час участі з відбиття збройної агресії російської федерації проти України такі райони ведення воєнних (бойових) дій з 01 по 31 грудня 2022 року: Чернігівська, Сумська, Харківська, Луганська, Донецька, Дніпропетровська, Запорізька, Херсонська, Миколаївська та Одеська області, акваторія Чорного та Азовського морів у межах територіальних вод України.

Наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 04.01.2023 № 105/0/8-23-ОД «Про склад органів та підрозділів, які брали участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій» визнано такі органи (підрозділи) Державної прикордонної служби України, які відповідно до розпоряджень (наказів, директив) Адміністрації Держприкордонслужби включені до складу угруповань військ (сил) Збройних Сил України з відсічі збройної агресії російської федерації проти України, брали участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій у період з 01.12.2022 по 31.12.2022: зокрема, НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України.

З огляду на викладене, за наслідками судового розгляду судом встановлено, що позивач у період з 01.12.2022 по 31.12.2022, та з 01.01.2023 по 31.01.2023 брав безпосередню участь у бойових діях та забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України, що підтверджується витягами з журналу бойових дій НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України №153гриф та №165гриф, інформацією відповідача щодо обліку ОСОБА_1 в бойових розпорядженнях начальника НОМЕР_2 прикордонного загону з метою виконання завдань з оборони м. Краматорськ у визначеному районі відповідальності в грудні 2022 року та в січні 2023 року, відповідно, перебуваючи безпосередньо у період здійснення зазначених заходів в Донецькій області. Отже, позивач має право на отримання збільшеної додаткової винагороди до 100000,00 грн. пропорційно кількості діб проходження служби та виконання завдань, а саме за 27 діб грудня 2022 року (з урахуванням сплаченої додаткової винагороди за 7 діб грудня 2022 року) та за 31 добу січня 2023 року.

Щодо виплати збільшеної до 50000 грн. додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2023 року №168, суд зазначає наступне.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 визначено, що особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки), розмір додаткової винагороди може бути збільшений відповідно до умов та розмірів, визначених Міністерством оборони, але не більше ніж до 50000 грн.

НОМЕР_2 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_3 ) та особовий склад у період з грудня 2022 року до квітня 2023 року входили до сил та засобів ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », згідно бойового розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України №94гриф від 11.06.2022, на виконання бойового розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 10.06.2022 №3939, про що було повідомлено відповідачем у листі від 31.05.2023 №22-4538-23-Вих у відповідь на адвокатські запити представника позивача від 11.05.2023 та від 20.05.2023.

Статтею 6 Закону України «Про Дисциплінарний статут служби Збройних Сил України» встановлено, право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження. Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк. Відповідальність за наказ несе командир, який його віддав. У разі непокори чи опору підлеглого командир зобов`язаний для відновлення порядку вжити всіх передбачених статутами Збройних Сил України заходів примусу аж до притягнення його до кримінальної відповідальності.

Статтею 37 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України визначено, що військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін.

У свою чергу на адресу НОМЕР_2 прикордонного загону надійшов лист вищестоящого органу (лист Східного регіонального управління від 06.05.2023 №25/2716-23-Вих.), з роз`ясненням щодо нарахування та виплати збільшеної додаткової винагороди, а саме:

«Адміністрацією Державної прикордонної служби України направлено лист від 02.05 2023 №25/19896/23-вих у якому повідомляється, що порядок здійснення виплати військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно - стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстанні виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) додаткової винагороди у розмірі до 50 000 гривень (в розрахунку на місяць, пропорційно часу участі у таких діях та заходах) врегульовано наступними нормативно-правовими актами:

постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №№168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»; наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26 січня 2023 року №36 «Про затвердження Порядку та умов виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України», зареєстрований у Міністерстві юстиції України 31 січня 2023 року за №196/39252;

пунктами 2,5, 6,7 розділу XXXIV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стані» Порядку виплати грошового забезпечння військовослужбовцям Збройних сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за №745/32197».

Суд звертає увагу на те, що зазначені положення стосуються виключно військовослужбовців Державної прикордонної служби України, яких відряджено та включено до органів військового управління, перелік яких затверджено Головнокомандувачем Збройних сил України або начальником Генерального штабу ЗСУ.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивача не було включено відповідачем до наказу на виплату збільшеної додаткової винагороди у розмірі до 50000,00 грн. у зв`язку із тим, що позивач не перебував у відрядженні в органі військового управління ОТУ «Лиман», оскільки позивач перебував і виконував завдання у складі НОМЕР_2 прикордонного загону в м. Краматорськ.

Таким чином суд висновує про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо виплати збільшеної до 50000 грн. додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2023 року №168, внаслідок чого такі задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 2 ст. 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково.

Що стосується витрат на професійну правничу допомогу, то суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 4 ст. 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У відповідності до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 17557,00 грн. до матеріалів справи надано договір №б/н від 09.05.2023 року про надання правової допомоги, ордер на надання правничої (правової) допомоги адвокатом Серії АО №1091462 від 13.06.2023 року, рахунок №003052 від 14.06.2023 на суму 12381,00 грн., акт виконаних робіт №003052 від 14.06.2023 на суму 12381,00 грн., рахунок №003202 від 03.08.2023 на суму 5176,00 грн., акт виконаних робіт №003202 від 03.08.2023 на суму 5176,00 грн., квитанцію №НМ86-8НСЕ-4767-В226 від 03.08.2023 щодо сплати позивачем вартості юридичних (адвокатських) послуг на суму 17557,00 грн.

Відповідачем подано до суду письмові пояснення на заяву про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, у яких вважає, що позивачем не доведений факт складності справи, виконаних адвокатом робіт (наданих послуг). Зазначає, що надання правової допомоги клієнту в даному випадку передбачає ухвалення остаточного рішення, а тому відповідач вважає, що сплачені позивачем витрати на правову допомогу не можуть бути стягнені за рахунок бюджетних асигнувань відповідача за результатами розгляду справи лише судом першої інстанції. З наведених підстав просить відмовити у задоволенні заяви про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу.

Суд звертає увагу, що при встановленні розміру гонорару за надання професійної правничої допомоги враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року N 3477- IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача, має бути встановлено, що позов позивача задоволено, а також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Тобто, суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи викладене, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг, суд висновує, що визначення вартості послуг адвоката у сумі 3000,00 грн. є обґрунтованим, об`єктивним і таким, що підпадає під критерій розумності.

Щодо судового збору, суд зазначає, що оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» і такий фактично не сплачувався, відсутні підстави для вирішення питання про відшкодування судового збору відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) щодо не нарахування та невиплати у повному обсязі ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) збільшеної до 100000,00 грн. додаткової винагороди відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за 27 діб грудня 2022 року та за 31 добу січня 2023 року.

3. Зобов`язати НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_3 ) ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» збільшену до 100000,00 грн. додаткову винагороду за 27 діб грудня 2022 року (з урахуванням виплаченої додаткової винагороди за 7 діб грудня 2022 року) та за 31 добу січня 2023 року.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст судового рішення складено 12.03.2024 року.

СуддяКостецький Назар Володимирович