Справа № 580/7050/23
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/7050/23
13 березня 2024 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача: Кузьмишиної О.М.,
суддів: Кобаля М.І., Костюк Л.О.,
розглянувши у письмовому провадженні заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Лучинович Інни Віталіївни про ухвалення додаткової постанови в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишено без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2023 року - без змін.
Представник позивача - адвокат Лучинович І.В. 01.03.2024 року звернулася до суду апеляційної інстанції із заявою, у якій просить ухвалити додаткову постанову про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
В свою чергу, заявник зазначає, що у поданому відзиві на апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області останній зазначав, що у зв`язку із розглядом справи понесено судові витрати на професійну правову допомогу у розмірі 5000,00 грн.
Для розгляду поданої заяви з Черкаського окружного адміністративного суду витребувано матеріали справи, які надійшли до Шостого апеляційного адміністративного суду 11 березня 2024 року (передані судді-доповідачу 12.03.2024).
Перевіривши матеріали справи, доводи заяви про ухвалення додаткового судового рішення, колегія суддів вважає можливим заяву представника позивача - адвоката Лучинович Інни Віталіївни задовольнити частково, виходячи із наступного.
Згідно зі статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Положеннями пункту 3 частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
За правилами частин першої, третьої статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
За правилами частин першої, третьої статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Як вбачається із змісту поданого відзиву, представник позивача, дійсно, просив суд вирішити питання щодо відшкодування йому понесених судових витрат, зокрема на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.
Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
За змістом частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною четвертою наведеної статті передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частини п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
З аналізу положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.
При цьому, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвокатом надано до суду:
- копію договору про надання правової допомоги від 28.07.2023 №28.07.2023;
- додаткову угоду №1-1 до договору про надання правової допомоги №28/07/2023;
- рахунок-фактуру №1 від 25.10.2023 року;
- платіжну інструкцію №@2PL043200 від 26.01.2024 року;
- детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом на виконання умов договору про надання правової допомоги №28/07/2023 від 28.07.2023;
- акт приймання-передачі наданих послуг №1-1 від 30.01.2024;
- ордер на надання правничої (правової) допомоги серії СА №1076135.
Відповідно до додаткової угоди №1-1 до договору про надання правової допомоги №28/07/2023 від 25.10.2023 року вартість послуг (гонорару) з надання правової допомоги клієнту як позивачу у справі №580/7050/23 щодо звернення до суду з відзивом на апеляційну скаргу відповідача, визначається у фіксованому розмірі та складає 5000,00 (п`ять тисяч) гривень.
Згідно акту приймання-передачі наданих послуг №1-1 від 30.01.2024 року адвокат передав, а клієнт отримав наступні послуги: правова допомога згідно з договором №28/07/2023 від 28.07.2023, в редакції додаткової угоди №1-1 в розмірі 5000, 00 грн.
Подані докази судова колегія бере до уваги, аналізуючи обґрунтованість суми, заявленої до відшкодування витрат на правничу допомогу в апеляційній інстанції.
При цьому колегія суддів зауважує, що з огляду на предмет спору, аналізу неминучості понесення певних витрат вказана справа за складом учасників, підставами виникнення спору, позовними вимогами та законодавством, яке регулює спірні правовідносини, не потребує глибокого вивчення правової бази та судової практики.
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, та враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо, а від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною, а не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права.
У пункті 269 рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції У справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).
Правова позиція Верховного Суду щодо необхідності доведення та врахуванням того чи були витрати на правничу допомогу фактичними, а їх розмір обґрунтованим та розумним викладена, зокрема у постановах від 05.05.2018 року у справі № 821/1594/17 та від 01.09.2020 року у справі № 620/6209/19.
Так, з матеріалів справи вбачається, що представником позивача за написання відзиву на апеляційну скаргу заявлено до відшкодування 5 000,00 грн.
Водночас, такий відзив складений на 8 аркушах та містить фактичні обставини справи та цитування висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, у поєднанні з доводами, які були викладені у позовній заяві.
Відтак, заявлена до відшкодування сума за підготовку та подачу відзиву на апеляційну скаргу у розмірі 5 000,00 грн. є явно неспівмірною зі складністю та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).
Враховуючи викладене, представником позивача значно перебільшено витрати на професійну правничу допомогу, витрачені на представництво інтересів позивача у суді апеляційної інстанції.
Отже, оцінюючи заявлені позивачем до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, виходячи із обставин розгляду справи, її складності та виконаної роботи, критерію необхідності вчинення відповідних дій адвокатом Лучинович І.В. та значимості таких дій у справі, колегія суддів приходить до висновку, що співмірними є витрати на професійну правничу допомогу на суму 2 500,00 грн, виходячи із складності справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) у суді апеляційної інстанції, що відповідає критерію реальності таких витрат.
Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 317, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -
П О С Т А Н О В И В:
Заяву представника позивача - адвоката Лучинович Інни Віталіївни про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.
Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Суддя-доповідач О.М. Кузьмишина
Судді М.І. Кобаль