Справа № 280/5471/23
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2024-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 лютого 2024 року м.Дніпросправа № 280/5471/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року у справі № 280/5471/23 (суддя Бойченко Ю.П., справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач) щодо обчислення розміру пенсії за віком ОСОБА_1 без застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020, 2021, 2022 роки;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020, 2021, 2022 роки, з 09.06.2023, із урахуванням різниці, що вже була виплачена;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо невиплати ОСОБА_1 грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти її місячних пенсій, обчислених із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020, 2021, 2022 роки;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти її місячних пенсій, обчислених із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020, 2021, 2022 роки.

Позовні вимоги було обґрунтовано тим, що позивач перебувала на обліку в пенсійному фонді у зв`язку з призначенням пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення». 09.06.2023, у зв`язку із набуттям права на пенсію за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії. Відповідачем переведено позивача з одного виду пенсії на інший, при цьому застосовано показник середньої заробітної плати, який враховувався під час обчислення пенсії за вислугу років, а не за 2020 2022 роки, як передбачено законодавством при призначенні пенсії за віком. Крім того вказує, що має право на отримання грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, в розмірі десяти місячних пенсій, передбаченої п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», проте відповідач протиправно відмовив у її виплаті.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України Запорізькій області щодо обчислення розміру пенсії за віком ОСОБА_1 без застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020, 2021, 2022 роки;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020, 2021, 2022 роки з 09.06.2023, із урахуванням різниці, що вже виплачена.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог, позивач подала апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, позивач просить скасувати рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивач вказує, що відповідачем не надано було доказів виплати їй будь-якого виду пенсії до часу звернення з заявою про призначення пенсії за віком.

Відповідачем також було подано апеляційну скаргу на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року, проте, ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 27 грудня 2023 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року у справі № 280/5471/23 повернуто скаржнику.

Відповідач своїм правом подати письмовий відзив на апеляційну скаргу позивача не скористався.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 26.08.2011 перебувала на обліку в органі Пенсійного фонду України у зв`язку з призначенням пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення». В подальшому нарахування пенсії за вислугу років припинено у зв`язку із працевлаштуванням за спеціальністю.

З 08.05.2023 ОСОБА_1 набула права на вихід на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

09.06.2023 позивачем подано заяву про призначення пенсії, на підставі якої відповідачем здійснено переведення ОСОБА_1 з одного виду пенсії на інший, при цьому не застосовано показник середньої заробітної плати за 2020 2022 роки.

Листом від 28.06.2023 № 0800-0204-8/40301 відповідач повідомив, що підстави для обчислення пенсії позивача із застосуванням заробітної плати за 2020 2022 роки відсутні. Крім цього, оскільки позивач отримувала пенсію за вислугу років, підстави для призначення та виплати грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій також відсутні.

Не погоджуючись з такою відмовою відповідача, позивач звернувся до суду із позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції зазначав, що оскільки ОСОБА_1 до 09.06.2023 не була пенсіонером в розумінні Закону №1058-ІV, відповідач в даному випадку мав призначити позивачу пенсію, а не перевести з одного виду пенсії на інший, та відповідно при призначенні пенсії застосувати середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2020 2022 роки. Крім того, з 26.08.2011 позивачу вже призначалася пенсія за вислугу років, виплата якої була припинена у зв`язку із працевлаштуванням за спеціальністю. Довідкою відповідача підтверджується, що пенсія позивачу за вислугу років за період з 26.08.2011 по 31.08.2011 виплачена 24.12.2011 у сумі 160,48 грн. через поштове відділення зв`язку 69005. Тобто, до призначення пенсії за віком позивач отримувала пенсію за вислугу років, що позбавляє її права на отримання грошової допомоги на підставі пункту 7-1 розділу Прикінцевих положень Закону №1058-IV.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, в частині відмови в задоволенні позовних вимог, враховуючи наступне.

Верховний Суд вже розглядав справи з таким предметом спору. Зокрема, у постановах від 22.02.2018 у справі № 310/3774/17, від 27.11.2018 у справі № 328/1619/17(2-а/328/80/17), від 11.07.2019 у справі № 350/294/16-а, обставини яких є подібними, Верховний Суд зазначив:

Відповідно до пункту 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Крім того, відповідно до пункту 5 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1191, грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

З аналізу наведених норм законодавства можна зробити висновок, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з 1) наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу (від 25 до 30 років) роботи на певних визначених законодавством посадах й 2) вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також 3) неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» будь-якого іншого виду пенсії.

Отже, підставою для відмови у виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій за віком є, зокрема, отримання до моменту призначення пенсії за віком будь-якої пенсії».

Також, Верховний Суд у постанові від 02.03.2020 у справі № 175/4084/16-а(2-а/175/86/16), обставини якої є подібними, дійшов наступного висновку:

« умовою наявності права на отримання вказаної грошової допомоги є не відсутність факту отримання особою будь-якого іншого виду пенсії на момент виходу на пенсію за віком, як помилково вважали суди попередніх інстанцій, а відсутність такого факту до моменту виходу на цю пенсію, тобто в будь-який момент до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. Слід зазначити і про те, що законодавство не ставить право особи на отримання такої допомоги в залежність від розміру або тривалості отримання нею пенсії та часу її призначення, якщо такі обставини мали місце до виходу на пенсію за віком».

У даній справі спірним є питання наявності у позивачки права на отримання означеної вище допомоги з огляду на факт призначення їй попередньо пенсії за вислугу років відповідно до п.«е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в цій частині, суд першої інстанції встановив, що позивачці раніше призначалася (з 26.08.2011) та виплачувалась пенсія за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення», тому дійшов висновку, що під час призначення пенсії за віком у позивача відсутнє право на отримання грошової допомоги, яка передбачена пунктом 7-1 розділу XV Закону № 1058-ІV.

Втім, встановлений судом першої інстанції факт виплати позивачці призначеної їй пенсії за вислугу років в розмірі 160,48 грн. 24.12.2011 за період з 26.08.2011 по 31.08.2011 позивачкою заперечується.

Дослідивши наявні у справі докази, колегія суддів погоджується з позивачем про не доведення відповідачем факту отримання позивачкою пенсії за вислугу років, по що вказує відповідач.

Порядок виплати пенсій підприємствами поштового зв`язку до 17.07.2009 визначався Інструкцією про порядок організації оформлення, фінансування та виплати пенсій, грошової допомоги підприємствами поштового зв`язку України, затвердженою спільним наказом Державного комітету зв`язку України, Міністерства праці та соціальної політики України, Пенсійного фонду України 02.07.98 № 101/123/67 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 09.08.1998 за №494/2934).

Відповідно до п.2 цієї Інструкції виплата пенсій здійснюється за відомостями за формою В1-М (додаток 1), разовими дорученнями за формою В2-М (додатки 2, 3), поштовими переказами (додаток 4). Для виплати пенсії можуть використовуватися бланки поштових переказів, виготовлені на ЕОМ.

Виплата пенсій (допомоги на поховання)провадиться листоношею (оператором) особисто одержувачу після звірення серії та номера пред`явленого паспорта з даними, зазначеними у відомості (разовому дорученні). За отримання грошей одержувач розписується у відомості (разовому дорученні) з проставленням дати одержання, а працівник зв`язку - за здійснення оплати. При оплаті пенсії за разовими дорученнями заповнюються також і відривні талони до цих доручень (п.38 Інструкції № 101/123/67).

Із відділень зв`язку оформлені належним чином відомості, разові доручення, відривні талони, реєстри за формою В3-М (два примірники), звіт за формою В5-М (два примірники) і реєстр за формою 10-а (один примірник) не пізніше 22 числа звітного місяця надсилаються поштамту (вузлу зв`язку) - п. 55 Інструкції № 101/123/67.

Після перевірки звітності всіх підприємств поштового зв`язку, поштамтами (вузлами зв`язку) складається «Звіт про виплату пенсії та грошової допомоги» за формою 57-а в трьох примірниках (додаток 19). Для заповнення звіту за формою 57-а підбиваються підсумки з відповідних граф звітів за формою В5-М (п.57 Інструкції № 101/123/67).

Відповідно до п.62 Інструкції № 101/123/67 після перевірки виплатної документації органи соціального захисту населення на всіх примірниках звіту за формою 57-а роблять напис "Звіт перевірено, належить до оплати_______грн._______коп." (сума цифрами і прописом) і завіряють його підписами керівника, головного бухгалтера органу соціального захисту населення в Центрах з нарахування і виплати пенсій та допомог начальника операційного відділу, старшого спеціаліста) та печаткою. Один примірник звіту повертається до поштамту (вузла зв`язку), а другий примірник надсилається до Пенсійного фонду, третій залишається у справах органу соціального захисту населення.

Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за звітним, органи соціального захисту населення надають органам Пенсійного фонду довідки за формою додатку 20 для проведення взаєморозрахунків із поштамтами (вузлами зв`язку), в яких належна до оплати органами Пенсійного фонду сума розшифровується в розрізі джерел фінансування.

На даний час порядок виплати пенсій підприємствами поштового зв`язку визначено Інструкцією про виплату та доставку пенсій, соціальних допомог національним оператором поштового зв`язку, затвердженою наказом від 28.04.2009 № 464/156 Міністерства транспорту та зв`язку України, Міністерства праці та соціальної політики України, постановою правління Пенсійного фонду України від 28.04.2009 № 14-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 липня 2009 року за № 592/16608).

Відповідно до п.5.3 вказаної Інструкції виплата пенсій, соціальних допомог провадиться працівником зв`язку особисто одержувачу після звірення даних пред`явленого паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, з даними, зазначеними органом Пенсійного фонду, органом праці та соціального захисту населення у відомості за формою В1-М (разовому дорученні за формами В2-М та В3-М). За отримання грошей одержувач розписується у відомості за формою В1-М (разовому дорученні за формами В2-М та В3-М) і проставляє дату одержання, а працівник зв`язку розписується за здійснення виплати.

У разі виплати пенсій, соціальних допомог за разовими дорученнями за формами В2-М та В3-М заповнюються також і відривні талони до цих доручень.

Виходячи із законодавчо встановленого порядку виплати пенсії підприємствами поштового зв`язку, колегія суддів не погоджується з судом першої інстанції, що подана відповідачем довідка (а.с. 36) є належним та допустимим доказом в розумінні ст.73, 74 КАС України.

Належні докази на підтвердження виплати позивачці пенсії за вислугу років в розмірі 160,48 грн. відповідачем, як того вимагає ч.2 ст.77 КАС України, не подані.

Таким чином, фактичні обставини свідчать, що за заявою позивача їй з 26.08.2011 призначена пенсія за вислугу років, яка відповідно до статті 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» фактично нею не отримувалась. Докази на підтвердження факту виплати позивачці призначеної їй пенсії за вислугу років, на який посилався відповідач і з яким погодився суд першої інстанції, в матеріалах справи відсутні.

Доводи, наведені скаржником в апеляційній заяві з цього приводу, відповідачем не спростовані, відтак твердження відповідача, що позивачем отримувалась пенсія за вислугу років, не відповідає матеріалам справи.

Як зазначено вище, пункт 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пов`язує позбавлення права на отримання одноразової грошової допомоги з фактом отриманням особою будь-якої іншої пенсії до виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а не з фактом призначення іншої пенсії.

За таких обставин, оскільки позивач після призначення пенсії за вислугу років не отримувала цю пенсію, то, відповідно до вимог п.7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV, вона має право на виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії за віком.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що наявні підстави для задоволення апеляційної скарги позивача, скасування рішення суду першої інстанції в оскарженій частині з прийняттям нового про задоволення цієї частини позовних вимог.

При вирішенні питання розподілу судових витрат, колегія суддів враховує положення ч.1 ст.139 КАС України, з огляду на що, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача слід стягнути витрати на сплату судового збору за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст.311, п.2 ч.1 ст.315, п.4 ч.1 ст.317, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року у справі № 280/5471/23 - скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити нове судове рішення про задоволення цієї частини позову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо невиплати ОСОБА_1 грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти її місячних пенсій, відповідно до п. 7-1 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», обчислених із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020, 2021, 2022 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти її місячних пенсій, відповідно до п. 7-1 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», обчислених із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020, 2021, 2022 роки.

В іншій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року у справі № 280/5471/23 - залишити без змін.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області () сплачений судовий збір у сумі 2 147,2 грн (дві тисячі сто сорок сім гривень двадцять копійок).

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак