Справа № 140/2749/24
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2024-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

13 березня 2024 року ЛуцькСправа № 140/2749/24
Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Андрусенко О. О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

12.03.2024 через систему «Електронний суд» до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, у якій просить винести ухвалу із забороною звільнення Головному управлінню Державної казначейської служби України у Волинській області головного спеціаліста юридичного відділу ОСОБА_1 на період провадження в адміністрований справі по встановленню факту мобінгу у Головному управлінні Державної казначейської служби України у Волинській області.

В обґрунтування необхідності вжиття заходу забезпечення позову ОСОБА_1 зазначає, що в кінці 2023 року та в січні-лютому 2024 року під час проходження державної служби щодо неї застосовується мобінг з боку безпосереднього керівника-начальника юридичного відділу Гережун Н. Д., який проявляється у зневажливому ставленні до неї, зокрема, неодноразово в робочому кабінеті в присутності трудового колективу юридичного відділу по відношенню до неї начальник юридичного відділу образливо зверталася до неї (Іди звідси!!!, Щось не подобається, іди звідси!!!), також під час виконання своїх посадових обов`язків, її документи у лютому місяці 2024 року через сервіс електронного документообігу АСКОД повертаються на доопрацювання, хоча у 2023 році жодного документу не було повернуто на доопрацювання. Також заявник зазначає, що на неї готується за лютий 2024 року компромат, постійно надаються на виконання каверзні завдання, документи, які не підлягають виконанню, службова в результаті скасовується, крім того, результатами оцінювання службової діяльності державних службовців за 2023 рік заявника було виокремлено і виставлено «позитивну» оцінку, а всім решта працівникам юридичного відділу «відмінну», всім премія була виплачена, а їй - ні, це і був початок мобінгу. Вказує, що всі її спроби врегулювати конфлікт мирним шляхом, не вдавався. В заявника є припущення, що на її посаду є намір призначити іншу особу, яка перебуває в близьких відносинах з начальником юридичного відділу ОСОБА_2 . З початку 2024 року у Головному управлінні Державної казначейської служби України у Волинській області змінились істотні умови, зокрема змінився розмір заробітної плати та заплановане скорочення штату Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області. З урахуванням наведеного зазначає, що їй на робочому місці створено всі умови для того щоб вона самовільно написала заяву на звільнення, колектив юридичного відділу наляканий звільненням, тому виконує всі вказівки начальника юридичного відділу. Таким чином, мобінг щодо неї переслідує мету припинення ОСОБА_1 державної служби звільнення.

Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відтак, розгляд заяви про забезпечення позову розглянуто судом без повідомлення учасників справи.

Заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Відповідно до частини першої, другої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Згідно з частиною першою статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до частини другої статті 151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 151 КАС України не допускається забезпечення позову шляхом: зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

В розумінні наведених норм закону, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Розглядаючи та вирішуючи подану заяву, суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може ускладнити або призвести до неможливості виконання судового рішення. Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому судового рішення, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Суд звертає увагу, що у заяві про забезпечення позову не йдеться про ефективний захист порушених прав, за захистом яких позивач звернеться до суду. Обгрунтування заявника базуються виключно на її припущеннях, а отже її власні побоювання щодо можливого звільнення не є беззаперечним свідченням необхідності вжиття заходів забезпечення позову. Також відсутні обставини, які б вказували на неможливості виконання рішення суду, якщо останнє буде прийнято на користь позивача.

Щодо «очевидності» ознак протиправності дій відповідача та порушення прав позивача, то пропри те, що такі ознаки не мають окреслених меж, йдеться насамперед про їх «якість»: вони повинні свідчити про протиправність оскаржуваного рішення (оскаржуваних дій) поза обґрунтованим сумнівом. Суд, який застосовує заходи забезпечення позову з підстав очевидності ознак протиправності оскарженого рішення, на основі наявних у справі доказів повинен бути переконаний, що рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, передбаченими частиною другою статті 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам цього порушення.

При цьому, твердження про «очевидність» порушення до розгляду справи по суті є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед. Тому застосування заходів забезпечення позову з цієї підстави допускається у виключних випадках.

Безумовно, рішення чи дії/бездіяльність суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які заявник оцінює негативно. Проте суд звертає увагу, що відповідно до статті 150 КАС України зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.

Тобто, в даному випадку заявником не надано доказів унеможливлення захисту порушених прав, свобод та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову, або доказів, що в майбутньому для відновлення цих прав, свобод та інтересів необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також доказів очевидності ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, що в свою чергу, має бути досліджено при вирішенні справи по суті та стане предметом розгляду справи в суді.

Також суд звертає увагу, що вимоги, сформульовані у заяві про забезпечення позову про заборону звільнення Головному управлінню Державної казначейської служби України у Волинській області, не корелюються із позовними вимогами, які ОСОБА_1 має намір заявити у позові про визнання дій начальника юридичного відділу Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області Гережун Н.Д. протиправними, встановивши факт мобінгу на державній службі, що має місце в Головному управлінні Державної казначейської служби України у Волинській області з боку начальника юридичного відділу Гережун Н.Д. до головного спеціаліста юридичного відділу ОСОБА_1 , та визнання незаконним проведене оцінювання начальником юридичного відділу та скасувати накази (дати/номери буде надано в позові) Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області, якими затверджено висновки щодо оцінювання результатів службової діяльності за 2023 рік працівників юридичного відділу.

За таких підстав та враховуючи, що позивачем не доведено існування обставин, вказаних у частині другій статті 150 КАС, у суду відсутні підстави вважати, що невжиття судом заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів позивача, а тому заява ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 150-154, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О. О. Андрусенко