Справа № 380/5956/23
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2024-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2024 рокусправа № 380/5956/23
м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соцзахисту населення Золочівської районної державної адміністрації, Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивачка, ОСОБА_1 ) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Управління соцзахисту населення Золочівської районної державної адміністрації (далі відповідач-1), у якій просить:

- визнати протиправним і скасувати рішення відповідача від 14.02.2023 про відмову у призначенні ОСОБА_2 компенсації фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі позивачці;

- зобов`язати відповідача призначити ОСОБА_2 компенсацію фізичній особі, яка надає послуги з догляду на непрофесійній основі ОСОБА_1 з січня 2023 року;

- стягнути з відповідача на користь позивачки 100000 (сто тисяч) грн. компенсації моральної шкоди.

Ухвалою від 03.04.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 26.07.2023 залучено до участі в справі як співвідповідача Красненську селищну раду Золочівського району Львівської області (80560 Львівська область Золочівський район смт. Красне вул. Івана Франка 2а; ) (далі відповідач-2).

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вона є особою з інвалідністю II групи, родичів не має. Повідомила, що позивачка страждає на посттравматичний церебральний арахноїдит задньої церебральної ямки з частими (6-7 разів на місяць) гіпертонічними кризами і частковою атрофією дисків зорових нервів. Вказала, що відповідно до довідки Буської Центральної райполіклініки від 07.06.2012 № 86 ОСОБА_1 потребує постійного стороннього догляду безтерміново. Зазначила також про наявність когнітивних порушень, а також про те, що їй рекомендовано до отримання соціальної послуги, що як стверджує позивачка підтверджується відповідними медичними документами. При цьому повідомила, що відповідно до висновку № 9 від 09.02.2023. про результати комплексного визначення індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, ОСОБА_1 не потребує надання послуг з догляду. Вказала, що на звернення ОСОБА_2 про призначення їй компенсації як такій, що надає соціальні послуги по догляду за ОСОБА_1 , повідомленням від 14.02.2023 № 238 Управління соцзахисту населення Золочівської РДА, їй було відмовлено, оскільки ОСОБА_1 не належить до жодної з груп рухової активності. Позивачка повідомила, що ОСОБА_2 є єдиною племінницею ОСОБА_1 та їй призначено спірну компенсацію у 2022 році, а у зв`язку із відмовою у призначенні компенсації позивачка залишилася без догляду. ОСОБА_1 вважає порушеним своє право на догляд, тому звернулася до суду із цим позовом. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачка покликається на ст. 1 Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та стверджує, що тлумачення поняття «майно» охоплює як поняття «наявне майно», так і активи, включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого «права власності». Тому позивачка вважає, що вона мала обґрунтовані очікування на те, що соціальні послуги по догляду за нею ОСОБА_2 , які ОСОБА_1 отримувала протягом тривалого часу будуть надаватися і після 31.12.2022, відповідачем не будуть вчинятися дії, спрямовані на скасування її виплати. Також зазначила, що у практиці ЄСПЛ порушення державою прав людини, що завдають психологічних страждань, розчарувань та незручностей зокрема через порушення принципу належного врядування, кваліфікуються як такі, що завдають моральної шкоди. Тому позивача заявила вимогу про стягнення на її користь моральної шкоди у розмірі 100000,00 грн. На підставі зазначено позивачка звернулася до суду із цим позовом.

Від відповідача-1 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 28562 від 24.04.2023) у якому проти позову заперечив. В обґрунтування такого вказав, що предметом позову є правомірність наявності підстав для призначення та виплати позивачці компенсації за надання соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі» № 859 від 23.09.2020 року. Зазначив, що відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 № 859 особа потребує надання соціальних послуг, якщо за результатами комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, їй установлено IV - V групу рухової активності. Повідомив, що для отримання компенсації фізичною особою, яка надає соціальні послуги, подаються до уповноваженого органу заява про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі та документи/відомості у паперовій або електронній формі, зазначені в пункті 7 цього Порядку. Водночас, як стверджує відповідач-1, 09.02.2023 проведено комплексне визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг ОСОБА_1 за результатами якого складено Висновок про результати комплексного визначення індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, яким встановлено, що за результатами комплексного визначення індивідуальних потреб встановлено, що позивачка не потребує надання соціальних послуг з догляду, сума балів становить 96,5. Відтак, у даному випадку управління не може призначати вищезгадану компенсацію, оскільки програма АСОПД-КОМТЕХ/СОЦ при заповненні даних для призначення допомоги автоматично відмовляє в призначені, оскільки сума балів індивідуальних потреб від 55 і більше. Також заперечив проти стягнення на користь ОСОБА_1 моральної шкоди, оскільки, на думку відповідача-1, вирішуючи вимоги про відшкодування моральної шкоди необхідно надавати оцінку тому, чим саме підтверджується факт заподіяння моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, чи існує причинний зв`язок, чи обґрунтовано грошовий вираз заявленої шкоди та інші обставини, що мають значення для вирішення спору в цій частині. Вказав, що позивачкою не доведено факт заподіяння їй моральних чи фізичних страждань, наявності причинного зв`язку між шкодою і протиправними діями заподіювана, а тому відсутні підстави для задоволення позову в цій частині. Просив у задоволенні позову відмовити.

Представниця позивачки надіслала на адресу суду відповідь на відзив (вх. № 31213 від 02.05.2023) у якій навела доводи, аналогічні тим, які викладені в позовній заяві. Просила позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач-2 надіслав на адресу суду відзив (вх. № 16805ел від 10.08.2023, № 63312 від 17.08.2023) у якому проти позову заперечив. В обґрунтування вказав, що оскільки заява про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі та заява про згоду отримувати соціальні послуги були подані до УСЗН Золочівської РДА 09.02.2023 прохання позивачки щодо зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_2 компенсацію фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі ОСОБА_1 з січня 2023 року, є безпідставним. Зазначив, що відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 № 859 особа потребує надання соціальних послуг, якщо за результатами комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, їй установлено IV чи V групу рухової активності. Повідомив, що 09.02.2023 фахівцем комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області спільно з представником закладу охорони здоров`я Комунальне некомерційне підприємство Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області «Красненська міська лікарня» в присутності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 здійснено комплексне визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг шляхом заповнення показників затверджених Порядком (далі - показники). Стверджує, що результати показників відображено у висновку про результати комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг від 09.02.2023 № 9 (далі - висновок). Відповідно до висновку, якщо за результатами комплексного визначення індивідуальних потреб сума балів становить більше ніж 54 бали, особа не потребує надання соціальних послуг з догляду, якщо сума балів становить від 0 до 54 - потребує. Вказав, що згідно з положеннями Порядку № 859 підставами для призначення компенсації є обов`язкова наявність двох критеріїв: подача необхідного пакету документів та відповідність особи за якою здійснюється догляд показникам, за якими здійснюється комплексне визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг. Як стверджує відповідач-2 відповідно до Висновку про результати комплексного визначення індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, ОСОБА_1 не потребує надання послуг, оскільки сума балів становить 96,5. Таклж зазначив, що до повноважень органів місцевого самоврядування належать повноваження щодо призначення та виплати компенсації. Враховуючи вище викладене, за результатами звернення ОСОБА_2 було встановлено, що у Красненської селищної ради, на дату звернення, відсутні правові підстави для призначення компенсації, оскільки відсутній один із критеріїв підставності такого призначення. Просив у задоволенні позову відмовити.

Суд дослідив матеріали справи, всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті та встановив таке.

ОСОБА_1 є особою з інвалідністю II групи, що підтверджується випискою з акта огляду серії ЛВВ Р-82 № 049449 від 01.02.1985.

У вказаній виписці встановлено діагноз позивачки: посттравматичний церебральний арахноїдит задньої церебральної ямки з частими (6-7 разів на місяць) гіпертонічними кризами і частковою атрофією дисків зорових нервів. Зазначена виписка містить запис про встановлення ОСОБА_1 другої групи інвалідності безтерміново.

Відповідно до довідки Буської центральної райполіклінніки від 07.06.2012 № 86 ОСОБА_1 потребує постійного стороннього догляду безтерміново.

Згідно з висновком ЛКК № 69 від 18.08.2021 про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, унаслідок яких вони потребують надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, ОСОБА_1 рекомендовано до отримання соціальної послуги. Висновок дійсний до 18.08.2022.

З Висновку ЛКК № 90 від 05.08.2022 про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, унаслідок яких вони потребують надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, ОСОБА_1 рекомендовано до отримання соціальної послуги. Висновок дійсний до 05.08.2023.

Відповідно до висновку № 9 від 09.02.2023 про результати комплексного визначення індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, ОСОБА_1 не потребує надання послуг з догляду, оскільки сума балів за результатами комплексного визначення індивідуальних потреб особи становить 96,5.

ОСОБА_2 звернулася до структурного підрозділу соціального захисту населення Золочівської РДА із заявою від 09.02.2023 № 46 про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 звернулася до структурного підрозділу соціального захисту населення Золочівської РДА із заявою від 09.02.2023 про згоду отримувати соціальні послуги від ОСОБА_2 .

Управління соціального захисту населення Золочівської районної державної адміністрації Львівської області листом від 14.02.2023 № 238 повідомило ОСОБА_2 про те, що права на призначення компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 № 859 немає, оскільки за результатами комплексного визначення індивідуальних потреб встановлено, що ОСОБА_1 не потребує надання соціальних послуг з догляду, не належить до жодної з груп рухової активності.

Красненська селищна рада Золочівського району Львівської області листом від 03.03.2023 № 266 повідомила позивачку про те, що постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2020 № 859 затверджено Порядок подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі (далі - компенсація). Відповідно до п. 7 Порядку, уповноважений орган після отримання заяв про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі та про згоду отримувати соціальні послуги здійснює комплексне визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, за показниками згідно з додатком. Комплексне визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, здійснюється фахівцями уповноваженого органу разом із представниками закладу охорони здоров`я, надавачів соціальних послуг із залученням особи, яка потребує надання соціальних послуг, та/або її законного представника. За результатами комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, уповноваженим органом готується висновок за формою згідно з додатком. Особа потребує надання соціальних послуг, якщо за результатами комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, їй установлено IV чи V групу рухової активності. Відповідно до листа управління соціального захисту населення Золочівської РДА від 14.02.2023, ОСОБА_1 відмовлено в призначенні компенсації, оскільки за результатами комплексного визначення індивідуальних потреб проведеного уповноваженим органом, встановлено, що позивачка не потребує надання соціальних послуг з догляду, оскільки не належить до жодної з груп рухової активності, що засвідчено особою, яка подавала заяву про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.

При цьому, листом від 01.02.2023 № 107 Красненська селищна рада Золочівського району Львівської області повідомила позивачку про те, що постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2020 № 859 затверджено Порядок подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі. У зв`язку з прийняттям вищезгаданої Постанови, втратила чинність постанова Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 р. № 558 Про затвердження Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги. Вказаним листом повідомлено, що п. 2 Постанови установлено, що фізичним особам, які надають соціальні послуги, щомісячні компенсаційні виплати, призначені відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 р. № 558 Про затвердження Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, проводяться до дати призначення таким фізичним особам іншої виплати на догляд, установленої законодавством, або до 31 грудня 2022 року. Рекомендовано позивачці звернутися за призначенням і виплатою компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2020 року № 859.

Позивачка не погодилася із рішенням відповідача-1 від 14.02.2023 про відмову у призначенні ОСОБА_2 компенсації фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі позивачці, відтак звернулася до суду із цим позовом.

При вирішенні спору по суті суд керується таким.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні організаційні та правові засади надання соціальних послуг, спрямованих на профілактику складних життєвих обставин, подолання або мінімізацію їх негативних наслідків, особам/сім`ям, які перебувають у складних життєвих обставинах визначає Закон України Про соціальні послуги від 17.01.2019 № 2671-VIII (далі - Закон № 2671-VIII).

Згідно з п. 17 ст. 1 Закону № 2671-VIII соціальні послуги - дії, спрямовані на профілактику складних життєвих обставин, подолання таких обставин або мінімізацію їх негативних наслідків для осіб/сімей, які в них перебувають. Особі/сім`ї можуть надаватися одна або одночасно декілька соціальних послуг. Порядок організації надання соціальних послуг затверджується Кабінетом Міністрів України.

Частиною 6 ст. 13 Закону № 2671-VIII передбачено, що фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є: 1) особами з інвалідністю I групи; 2) дітьми з інвалідністю; 3) громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями; 4) невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися; 5) дітьми, яким не встановлено інвалідність, але які є хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежні), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги. Перелік зазначених тяжких захворювань, розладів, травм, станів дітей, яким не встановлено інвалідність, затверджує Кабінет Міністрів України.

При цьому, ч. 7 ст. 13 Закону № 2671-VIII визначено, що фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, виплачується компенсація за догляд.

Порядок подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації за догляд затверджує Кабінет Міністрів України.

Кабінетом Міністрів України 23.09.2020 прийнято постанову № 859 "Деякі питання призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі", яка набрала чинності 25.09.2020.

Вказаною постановою затверджено Порядок подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі (далі - Порядок № 859).

Згідно з п. 1 Порядку № 859 цей Порядок встановлює механізм призначення і виплати компенсації за догляд (далі - компенсація), що призначається фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду без провадження підприємницької діяльності на непрофесійній основі, без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг особам із числа членів своєї сім`ї, які спільно з нею проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки та є: особами з інвалідністю I групи; дітьми з інвалідністю; громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями; невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися; дітьми, яким не встановлено інвалідність, але які є хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги відповідно до переліку тяжких захворювань, розладів, травм, станів, що дають право на одержання державної допомоги на дитину, якій не встановлено інвалідність, надання такій дитині соціальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2018 № 1161.

Відповідно до п. 3 Порядку № 859 компенсація призначається і виплачується структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних у м. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами сільських, селищних, міських рад (далі - уповноважені органи) за місцем проживання / перебування осіб, яким надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.

Пунктом 6 Порядку № 859 визначено, що для отримання компенсації фізичною особою, яка надає соціальні послуги, подаються до структурного підрозділу заява про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі та документи/відомості у паперовій або електронній формі, зазначені в пункті 7 цього Порядку.

При цьому, згідно з п. 7 Порядку № 859 уповноважений орган перевіряє подані/надіслані фізичною особою, яка надає соціальні послуги, документи/відомості, зазначає кількість прийнятих документів, порядковий номер заяви, дату її реєстрації, кількість неподаних документів, які необхідно подати, і дату, до якої такі документи повинно бути подано.

Повідомлення про прийняття заяви із пакетом документів видається особисто фізичній особі, яка надає соціальні послуги, під час подання заяви або надсилається їй протягом одного робочого дня із дати подання заяви на поштову або електронну адресу заявника.

Якщо до заяви не додано всіх необхідних документів, структурний підрозділ протягом трьох днів з дати отримання заяви надсилає на поштову або електронну адресу заявника повідомлення про те, які документи потрібно подати. Якщо їх буде подано не пізніше ніж через один місяць з дня отримання повідомлення, днем подання заяви вважатиметься день її прийняття структурним підрозділом або відправлення поштою.

Комплексне визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, здійснюється фахівцями уповноваженого органу разом із представниками закладу охорони здоров`я, надавачів соціальних послуг із залученням особи, яка потребує надання соціальних послуг, та/або її законного представника.

Показники, за якими здійснюється комплексне визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг (додаток до Порядку) визначаються на підставі вивчення питання щодо можливості виконання особою, яка потребує надання соціальних послуг, різних видів життєдіяльності здійснюється за допомогою анкетування, яке проводиться з використанням шкали оцінки можливості виконання елементарних дій (таблиця 1) та шкали оцінки можливості виконання складних дій (таблиця 2) з метою визначення: залежності від будь-якої сторонньої допомоги (фізичної, психологічної, нагляду); можливості самостійно задовольняти свої основні життєві потреби; ступеня залежності та передбачуваної тривалості індивідуальної потреби у сторонній допомозі, причини, що її викликають.

За результатами комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, уповноваженим органом готується висновок за формою згідно з додатком.

Особа потребує надання соціальних послуг, якщо за результатами комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, їй установлено IV чи V групу рухової активності.

Водночас, відповідно до висновку, якщо за результатами комплексного визначення індивідуальних потреб сума балів становить більше ніж 54 бали, особа не потребує надання індивідуальних соціальних послуг з догляду, що не дає право на призначення і виплату компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.

Отже, із аналізу вказаних правових приписів Порядку № 859 слідує, що для призначення виплати компенсації заявник подає відповідну заяву про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі та вичерпний перелік документів, передбачених пунктом 7 Порядку № 859.

При цьому, уповноважений орган має обов`язок прийняти та розглянути подані фізичною особою документи з визначенням ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг.

З доказів у справі судом встановлено, що з метою визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, уповноваженими особами відповідача-2 за участі ОСОБА_2 складено показники, за якими здійснюється комплексне визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг ( ОСОБА_1 ).

В результаті проведеної оцінки можливостей виконання елементарних та складних дій позивачки, яка звернулася за наданням соціальних послуг, сума балів за шкалами оцінки виконання елементарних та складних дій склала 95,5 балів. Із вказаними показниками, які визначають ступінь індивідуальних потреб особа, яка потребує надання соціальних послуг, погодилася ОСОБА_3 що підтверджується її підписом у висновку № 9 від 09.02.2023.

Отже, за результатами комплексного визначення індивідуальних потреб громадянки ОСОБА_1 , яка звернувся за наданням соціальних послуг, уповноваженими особами складено висновок про те, що вона не потребує надання постійних індивідуальних соціальних послуг з догляду, тому ОСОБА_2 немає права на призначення і виплату компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.

З огляду на те, що за результатами комплексного визначення індивідуальних потреб громадянки ОСОБА_1 , яка звернулася за наданням соціальних послуг, сума балів за шкалами оцінки виконання елементарних та складних дій склала 95,5, суд вважає правомірним оскаржене рішення відповідача-1 про те, що позивачка не потребує надання індивідуальних соціальних послуг з догляду, що не дає право на призначення і виплату компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, оскільки за результатами комплексного визначення індивідуальних потреб сума балів становить більше ніж 54 бали.

Водночас, як вже зазначалося судом вище, якщо за результатами комплексного визначення індивідуальних потреб сума балів становить більше ніж 54 бали, особа не потребує надання індивідуальних соціальних послуг з догляду, що не дає право на призначення і виплату компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.

Доводи позивачки про те, що до моменту виникнення спірних правовідносин громадянка ОСОБА_2 постійно надавала їй послуги з догляду та отримувала спірну компенсацію суд оцінює критично, з огляду на різне правове регулювання вказаних правовідносин.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2020 № 859 затверджено Порядок подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі. У зв`язку з прийняттям вищезгаданої постанови, втратила чинність постанова Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 р. № 558 Про затвердження Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, в якій порядок призначення спірної компенсації був іншим.

Відтак, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління соцзахисту населення Золочівської районної державної адміністрації, Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області про визнання протиправним і скасування рішення відповідача від 14.02.2023 про відмову у призначенні ОСОБА_2 компенсації фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі позивачці та зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_2 компенсацію фізичній особі, яка надає послуги з догляду на непрофесійній основі ОСОБА_1 з січня 2023 року слід відмовити.

Щодо стягнення на користь позивачки відшкодування моральної шкоди у розмірі 100000,00 грн, зазначає таке.

Положеннями статті 56 Конституції України гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 23 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.

Відповідно до загальних підстав цивільно - правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні.

Згідно з статтею 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 № 4 (пункт 3) визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрату немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Пунктами 4, 5 зазначеної Постанови встановлено, що у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, яким неправомірними діями чи бездіяльністю заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами цей розмір підтверджується. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Судом не встановлено вчинення відповідачами протиправних дій або прийняття протиправних рішень стосовно позивачки, тому вимоги щодо стягнення на користь ОСОБА_1 моральної шкоди задоволенню також не підлягають, оскільки є похідними від вимоги про визнання протиправним і скасування рішення відповідача від 14.02.2023 про відмову у призначенні ОСОБА_2 компенсації фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі позивачці та зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_2 компенсацію фізичній особі, яка надає послуги з догляду на непрофесійній основі ОСОБА_1 з січня 2023 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

У силу приписів ст. 139 КАС України судові витрати не розподіляються.

Керуючись ст. ст. 9, 72-77, 90, 139, 243-246, 255, 293, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судові витрати не розподіляються.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивачка: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач-1: Управління соціального захисту населення Золочівської районної державної адміністрації Львівської області (80700 Львівська область м. Золочів вул. Пачовського 7; ).

Відповідач-2: Красненська селищна рада Золочівського району Львівської області (80560 Львівська область Золочівський район смт. Красне вул. Івана Франка 2а; ).

Суддя Р.П. Качур