Справа № 300/7016/23
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2024-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" березня 2024 р. справа № 300/7016/23
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Біньковської Н.В.,
ВСТАНОВИВ:
Коломийська міська рада скористалася правом подання відзиву на позов, в якому стосовно задоволення позовних вимог заперечує. Зазначає, що судовому захисту підлягає тільки суб`єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах. Вважає, що укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 04.03.2016 договір володіння нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 не породжує жодних прав та обов`язків в силу приписів ч.1 ст.220, ч.2 ст.793 Цивільного кодексу України. Наголошує, що власником нежитлової будівлі (майстерні) в АДРЕСА_1 , є ОСОБА_2 ОСОБА_1 жодного разу від свого імені не зверталася до Коломийської міської ради із заяви чи клопотаннями про надання їй у користування земельної ділянки за вказаною адресою. Всі заяви позивач подавала від імені ОСОБА_2 та в її інтересах на підставі довіреності. Тобто, жодних прав та інтересів ОСОБА_1 Коломийською міською радою при прийнятті оскаржуваних рішень не було порушено. 21.02.2023 ОСОБА_2 звернулася із заявою до Коломийської міської ради про передачу їй в оренду земельної ділянки площею 1085 га, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , до якої було долучено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, який розроблявся нею без прийняття рішення міською радою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Вказаний проект рішення було винесено на засідання сесії Коломийської міської ради 23.03.2023, однак рішення з цього питання не прийнято у зв`язку із тим, що не набрало необхідної кількості голосів для прийняття рішення, про що ОСОБА_2 повідомлено листом від 23.03.2023. Звертає увагу, що 19.09.2022 до Коломийської міської ради надійшла колективна заява жителів АДРЕСА_2 , із проханням передбачити заїзд до земельних ділянок які розташовані в АДРЕСА_3 , АДРЕСА_1 з відповідними кадастровими номерами та оформити на заїзд право комунальної власності. Стверджує, що при розгляді заяви ОСОБА_2 враховувалося зазначене колективне звернення жителів вул. Української, до земельних ділянок яких відсутні заїзди. Земельна ділянка для обслуговування нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 не була сформована, не було визначено її розміру, а тому не була об`єктом цивільних прав та обов`язків в розумінні ст. 79-1 ЗК України. Ця земельна ділянка була внесена до Державного земельного кадастру лише 11.11.2022 на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Стверджує, що Коломийська міська рада, як власник земельної ділянки, має повне право на розпорядження нею, в тому числі на здійснення її поділу. Позивачем не зазначено, які норми були порушення Коломийською міською радою при прийнятті рішень від 23.03.2023 та від 18.05.2023. Позивач не наводить абсолютно жодних фактів порушень її прав міською радою, тим більше завдання міською радою їй психологічних страждань. Вважає, що спір стосується приватноправових відносин і підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Просить в задоволенні позову відмовити (а.с. 50 т. 2).
Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області скористалося правом подання відзиву на позов, в якому стосовно задоволення позовних вимог заперечує. Зазначає, що не вчиняло жодних неправомірних дій зі свого боку, та не проводило жодних дій всупереч чинному законодавству. Функціональна можливість програми, якою користується державний кадастровий реєстратор, не дозволяє скасовувати державну реєстрацію земельних ділянок за іншими підставами, ніж зазначені в законодавстві, зокрема, за рішенням суду, в інших випадках, передбачених в ч. 10 ст. 24 Закону України «Про ДЗК». Стверджує, що державний реєстратор самостійно приймає рішення про внесення відомостей до державного земельного кадастру, надання таких відомостей, про відмову у здійсненні таких дій (а.с.158 т.2).
Державний реєстратор центру надання адміністративних послуг Матеївецької сільської ради Бичик У.В. правом подання відзиву на позов не скористалася.
У відповідях на відзиви позивач не погоджується із доводами відповідачів з підстав, аналогічних позовній заяві (а.с.191-211 т.2).
Третя особа ОСОБА_2 надала суду пояснення, в яких підтримує заявлені ОСОБА_3 позовні вимоги з підстав, аналогічних позовній заяві (а.с.186 т.2).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою суду повернуто без розгляду заяву позивача від 07.03.2024 про забезпечення позову.
Стосовно клопотання позивача про розгляд справи у судовому засіданні із викликом сторін, суд зазначає, що враховуючи зміст заявлених до відповідачів позовних вимог, обсяг та зміст доказів у справі, суть спору, суд вважає, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у цій справі не вимагає проведення судового засідання, а відтак, у відповідності до ч.6 ст.262 КАС України, клопотання про розгляд справи з викликом сторін суд залишає без задоволення.
У відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними в справі матеріалами.
Суд, розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши в сукупності письмові докази, встановив наступне.
03.11.2005 між ТОВ «Агропромисловий комплекс Доброта», в особі засновника ОСОБА_4 (Продавець) та ОСОБА_5 (Покупець), яка діє за згодою своїх законних опікунів: батька ОСОБА_4 та матері ОСОБА_1 , укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення (майстерні). Відповідно до пунктів 1.1., 1.2 цього договору Продавець зобов`язується передати майно у власність Покупцю, а Покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього обговорену грошову суму. Нежитлове приміщення (майстерня), загальною площею 106,3 кв.м., розташоване в АДРЕСА_1 (а.с.8 т.1).
04.03.2016 між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 укладено договір володіння приміщенням, відповідно до пункту 1.1. якого Власник надає у володіння та користування нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . Володілець зобов`язаний дбати про передане йому приміщення (а.с.106 т.1).
Згідно свідоцтва про шлюб від 19.05.2016 серії НОМЕР_1 ОСОБА_6 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 19.05.2016. Прізвище дружини після укладення шлюбу ОСОБА_2 (а.с.114 т.2)
28.07.2022 ОСОБА_1 , в інтересах ОСОБА_2 подано до Коломийської міської ради клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду (а.с.11 т. 1).
Коломийська міська рада листом від 08.09.2022 №41/01.10-19/87 у відповідь на запит ОСОБА_1 від 02.09.2022 надала їй викопіювання з генерального плану АДРЕСА_1 . Земельна ділянка по АДРЕСА_1 знаходиться в межах території садибної житлової забудови (а.с.12 т.1).
13.09.2022 ОСОБА_2 звернулася до Коломийської міської ради із заявою про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки площею 1085 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.75 т.2).
19.09.2022 жителі АДРЕСА_2 , звернулися із заявою до Коломийської міської ради, в якій просили передбачити заїзд до земельних ділянок, які розташовані в АДРЕСА_2 , та оформити на заїзд право комунальної власності (а.с.137 т.2).
13.10.2022 Коломийська міська рада за результатами розгляду колективного звернення від 19.09.2022 повідомила про те, що 13.09.2022 надійшло звернення ОСОБА_2 про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Вказані звернення будуть розглядатися комплексно на засіданні постійної комісії міської ради з питань екології, використання земель, природних ресурсів та регулювання земельних відносин (а.с.138 т.2).
17.10.2022 ОСОБА_2 звернулася до ФОП ОСОБА_7 із заявою, в якій просила виготовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель закладів побутового обслуговування за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.73 т.2).
17.10.2022 ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернулася до Коломийської міської ради із заявою, в якій повідомила про початок виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а.с.19 т.1).
Рішенням Коломийської міської ради від 16.02.2023 №2547-42/2023 «Про землекористування у АДРЕСА_1 » затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером 261060000:11:007:0124 площею 0,1085 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель закладів побутового обслуговування (а.с.39 т.1).

За змістом витягу з протоколу І пленарного засідання 42 сесії Коломийської міської ради Восьмого демократичного скликання від 16.02.2023 до порядку денного було включено питання: «Про землекористування у АДРЕСА_1 ». Голосували за 0. Вирішили: рішення не прийнято. Також до порядку денного було включено питання «Про землекористування у АДРЕСА_1 ». Голосували за 35. Вирішили: рішення міської ради №2547-42/2023 (а.с.38 т.1).

Коломийська міська рада листом від 20.02.2023 №535/02.18-06 повідомила ОСОБА_2 про те, що питання затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачі в оренду земельної ділянки, яка розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , розглянуто на сесії міської ради від 16.02.2023. Рішення із вказаного питання не прийнято у зв`язку із тим, що не набрало необхідної кількості голосів для прийняття рішення (а.с.15 т.2).

21.02.2023 ОСОБА_2 звернулася до Коломийської міської ради із заявою про передачу в оренду земельної ділянки площею 0,1085 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Коломийської міської ради від 23.03.2023 №2656-43/2023 «Про поділ земельної ділянки на АДРЕСА_1 » надано дозвіл Коломийській міській раді на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки з кадастровим 261060000:11:007:0124, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1085 га із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель закладів побутового обслуговування з метою продажу незабудованої земельної ділянки на земельних торгах, на три земельні ділянки: площею 0,0506 га, площею 0,0296 га, площею 0,0283 га (а.с.66 т.1).

За змістом витягу з протоколу 43 сесії Коломийської міської ради Восьмого демократичного скликання від 23.03.2023 до порядку денного було включено питання: «Про поділ земельної ділянки по АДРЕСА_1 ». Голосували за 23. Вирішили: рішення міської ради №2656-43/2023. Також до порядку денного було включено питання «Про землекористування у АДРЕСА_1 ». Голосували за 0. Вирішили: рішення не прийнято (а.с.64 т.1).

Коломийська міська рада листом від 23.03.2023 №88/02.18-06 повідомила ОСОБА_2 про те, що надання в оренду земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , розглянуто на сесії міської ради від 23.03.2023. Рішення із вказаного питання не прийнято у зв`язку із тим, що не набрало необхідної кількості голосів для прийняття рішення (а.с.139 т.2).

Рішенням Коломийської міської ради від 18.05.2023 №2730-44/2023 «Про внесення змін у рішення Коломийської міської ради» внесено в рішення Коломийської міської ради від 23.03.2023 «2656-43/2023 «Про поділ земельної ділянки на АДРЕСА_1 », такі зміни: доповнено п. 2 такого змісту: «Управлінню земельних відносин та майнових ресурсів (Олександр Яворський) вчиняти необхідні дії для виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки». Також п.2 та п.3 цього рішення вважати п.3 та п.4 відповідно (а.с.94 т.1).

23.06.2023 ОСОБА_1 звернулася до Коломийської міської ради із запитом про надання належним чином засвідчених копій рішень Коломийської міської ради від 23.03.2023 №2656-43/2023 «Про поділ земельної ділянки на АДРЕСА_1 », від 18.05.2023 №2730-44/2023 «Про внесення змін у рішення Коломийської міської ради в частині п.3, п.3.1. п.3.2.» та від 21.10.2021 №1325-21/2021 «Про надання дозволу на викуп земельної ділянки для сільськогосподарського призначення» (а.с.17 т.1).

Коломийська міська рада листом від 06.07.2023 №С/2876 повідомила ОСОБА_1 та голову Івано-Франківської обласної державної адміністрації про те, що 30.12.2022 від ОСОБА_2 до Коломийської міської ради надійшло клопотання про надання в оренду земельної ділянки площею 0,85 га за адресою АДРЕСА_1 . За результатами розгляду цього питання постійною комісією з питань екології, використання земель, природних ресурсів та регулювання земельних відносин було прийнято рішення ОСОБА_2 по заяві відмовити. Проект рішення Коломийської міської ради про надання ОСОБА_2 зазначеної земельної ділянки площею 0,1085 га був винесений на розгляд засідання сесії Коломийської міської ради 16.02.2023, але не набрав необхідної кількості голосів для прийняття рішення, про що ОСОБА_2 було повідомлено листом від 20.02.2023 №535/02.18-06. Земельна ділянка площею 0,1085 га за адресою АДРЕСА_1 , не віднесена до земель приватної чи державної власності, отже Коломийська міська рада має повне право приймати рішення щодо розпорядження нею. Так, з метою раціональної організації використання земель комунальної власності відповідно до рішення Коломийської міської ради від 18.05.2023 №2755-44/2023 «Про поділ земельної ділянки» шляхом поділу земельної ділянки з кадастровим номером :11:007:0124, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , були сформовані наступні земельні ділянки: площею 0,0283 га, з кадастровим номером :11:007:0125 з цільовим призначенням 03.13 для будівництва та обслуговування будівель закладів побутового обслуговування; площею 0,0296 га, з кадастровим №:11:007:0126 з цільовим призначенням 03.13 для будівництва та обслуговування будівель закладів побутового обслуговування; площею 0,0283 га, з кадастровим номером :11:007:0127 з цільовим призначенням 03.13 для будівництва та обслуговування будівель закладів побутового обслуговування. Зазначено, що для вирішення питання щодо отримання в оренду земельної ділянки заявник може звернутися до міської ради із відповідним клопотанням щодо оформлення прав на земельну ділянку під нерухомим майном, яке належить заявнику на праві власності (а.с.18 т.1).

За змістом довіреності від 04.03.2016 ОСОБА_5 уповноважила ОСОБА_1 , управляти (користуватися) всім рухомим і нерухомим майном, із чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося, укладати всі передбачені законом угоди по управлінню цим майном, без права розпорядження. Довіреність видана строком на три роки і дійсна до 04.03.2019 (а.с.102 т.1).

Згідно довіреності від 24.08.2022 ОСОБА_2 уповноважила ОСОБА_1 , зокрема, представляти її інтереси в органах державної влади та органах місцевого самоврядування, здійснювати усі необхідні дії щодо проведення державної реєстрації права власності на належне її рухоме та нерухоме майно в порядку встановленому чинним законодавством України, в тому числі з правом отримання витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.135 т.2).

Згідно довіреності від 27.07.2023 ОСОБА_2 уповноважила Соколюк Г.Ю. бути її представником та вести від її імені усі справи, зокрема, в усіх державних, громадських, господарських та інших підприємствах, установах, організаціях, незалежно від їх форм власності, підпорядкування, галузевої належності (а.с.7 т.1).

Надаючи правову оцінку спірним правовим відносинам, суд виходить із наступного.

Згідно із частиною 2 статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

За приписами частини 1 статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються, серед іншого, питання щодо регулювання земельних відносин.

Відповідно до пунктів "а", "в" частини 1 статті 12 Земельного кодексу України (надалі також - ЗК України) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу

Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб (частина 1 статті 122 ЗК України).

Відповідно до частин 1, 2, 6, 16 статі 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Земельні ділянки державної та комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна, що перебувають у державній чи комунальній власності, передаються особам, зазначеним у пункті "а" частини другої статті 92 цього Кодексу, лише на праві постійного користування. Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Згідно частин 1 - 3 статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В рішенні Конституційного Суду України від 25 листопада 1997 року № 6-зп Суд зазначив, що частину другу статті 55 Конституції України необхідно розуміти так, що кожен, тобто громадянин України, іноземець, особа без громадянства має гарантоване державою право оскаржити в суді загальної юрисдикції рішення, дії чи бездіяльність будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх рішення, дія чи бездіяльність порушують або ущемляють права і свободи громадянина України, іноземця, особи без громадянства чи перешкоджають їх здійсненню, а тому потребують правового захисту в суді.

Окрім того, Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини 2 статті 55 Конституції України, в Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статей 2, 5 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення.

Таким чином, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Неодмінним елементом правовідносин є їх зміст, тобто суб`єктивне право особи та її юридичний обов`язок. Відтак, судовому захисту підлягає суб`єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах.

У рішенні від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004 Конституційний суд України розтлумачив, що поняття охоронюваний законом інтерес треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Суд наголошує, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року N 3-рп/2003).

За правилами частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

У пунктах 8 - 9 частини 1 статті 4 КАС України визначено позивача як особу, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, або адміністратора за випуском облігацій, який подає позов до адміністративного суду на захист прав, свобод та інтересів власників облігацій відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", а також суб`єкта владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду. При цьому відповідачем може бути суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Згідно з частинами 1 - 2 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 6 КАС України встановлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Отже, обов`язковою ознакою дій суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер. Адміністративне судочинство спрямоване на справедливе вирішення судом спорів з метою захисту саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Обов`язковою умовою визнання протиправними рішень суб`єкта владних повноважень є доведеність позивачем порушення його прав та інтересів цим рішенням суб`єкта владних повноважень. Для відновлення порушеного права у зв`язку із прийняттям рішення суб`єктом владних повноважень особа повинна довести, яким чином відбулось порушення її прав.

Порушення вимог Закону рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх судом протиправними, оскільки обов`язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушення його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями чи рішенням з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

Аналогічний висновок, сформований у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 802/2474/17-а.

Таким чином, суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин. Визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень можливе лише за позовом особи, право якої порушені цим рішенням.

Звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

Відсутність у особи прав чи обов`язків у зв`язку із вчиненням оскаржуваних дій (прийняттям оскаржуваних рішень чи допущенням оскаржуваної бездіяльності) не породжує для останнього і права на захист, тобто права на звернення із таким адміністративним позовом. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові. Також, якщо позивач не довів факту порушення особисто своїх прав чи інтересів, то навіть у разі, якщо дії суб`єкта владних повноважень є протиправними, підстав для задоволення позову немає.

Вищенаведені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, що міститься, зокрема, в постановах від 15 серпня 2019 року в справі № 822/450/16, від 16 жовтня 2020 року в справі №910/12787/17, від 10 лютого 2021 року в справі № 640/14623/20, від 18 березня 2021 року в справі № 826/3932/17, від 19 травня 2021 року в справі № 826/13229/16, від 21 грудня 2021 року в справі №370/2759/18, від 14 лютого 2022 року в справі № 210/3729/17 та від 28 липня 2022 року в справі № 640/31850/20, від 14 березня 2023 року в справі №140/13065/21.

Зі змісту витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно слідує, що власником нежитлового приміщення (майстерні), загальною площею 106,3 кв. м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_2 (а.с.35 т.1).

Як встановлено судом, із клопотанням від 28.07.2022 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності орієнтовною площею 0,1085 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 звернулася до Коломийської міської ради в інтересах ОСОБА_2 .

13.09.2022 ОСОБА_2 звернулася до Коломийської міської ради із заявою про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки площею 1085 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , а 17.10.2022 ОСОБА_2 звернулася до приватного підприємця із заявою про виготовлення проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель закладів побутового обслуговування.

17.10.2022 ОСОБА_1 діючи в інтересах ОСОБА_2 повідомила Коломийську міську раду про початок виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

30.12.2022 ОСОБА_2 звернулася до Коломийської міської ради із заявою про затвердження проекту землеустрою.

Питання затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачі в оренду ОСОБА_2 земельної ділянки, яка розташовано за адресою АДРЕСА_1 , розглянуто на сесії Коломийської міської ради 16.02.2023. Також на цій сесії розглядалось колективне звернення жителів вулиці Української, 29 а, 33 щодо встановлення заїзду до земельних ділянок, які розташовані в АДРЕСА_2 . За результатами розгляду цих питань рішення із питання затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачі в оренду ОСОБА_2 вказаної земельної ділянки не прийнято у зв`язку із тим, що не набрало необхідної кількості голосів для прийняття рішення. Разом з тим, прийнято рішення №2547-42/2023 «Про землекористування у АДРЕСА_1 », яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером 261060000:11:007:0124 площею 0,1085 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель закладів побутового обслуговування (а.с.39 т.1).

21.02.2023 ОСОБА_2 звернулася до Коломийської міської ради із заявою про передачу в оренду земельної ділянки площею 0,1085 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Коломийської міської ради від 23.03.2023 №2656-43/2023 «Про поділ земельної ділянки на АДРЕСА_1 » надано дозвіл Коломийській міській раді на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки з кадастровим 261060000:11:007:0124, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1085 га із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель закладів побутового обслуговування з метою продажу незабудованої земельної ділянки на земельних торгах, на три земельні ділянки: площею 0,0506 га, площею 0,0296 га, площею 0,0283 га (а.с.66 т.1).

Коломийська міська рада листом від 23.03.2023 №88/02.18-06 повідомила ОСОБА_2 про прийняте 23.03.2023 рішення №2656-43/2023 «Про поділ земельної ділянки на АДРЕСА_1 » (а.с.139 т.2).

Також, рішенням Коломийської міської ради від 18.05.2023 №2730-44/2023 «Про внесення змін у рішення Коломийської міської ради» внесено в рішення Коломийської міської ради від 23.03.2023 «2656-43/2023 «Про поділ земельної ділянки на АДРЕСА_1 », такі зміни: доповнено п. 2 такого змісту: «Управлінню земельних відносин та майнових ресурсів ( ОСОБА_8 ) вчиняти необхідні дії для виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки». Також п.2 та п.3 цього рішення вважати п.3 та п.4 відповідно (а.с.94 т.1).

Таким чином, як встановлено судом, та не заперечується сторонами, власником нежитлового приміщення розташованого за адресою АДРЕСА_1 , є ОСОБА_2 , яка і зверталася до Коломийської міської ради із заявами про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки, про затвердження проекту землеустрою та про надання земельної ділянки, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , їй в оренду.

ОСОБА_1 зверталася до Коломийської міської ради із певними заявами в інтересах ОСОБА_2 . Позивач не зверталася до Коломийської міської ради із заявами про надання саме їй в користування земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачем не наведено жодного належного доводу в підтвердження того, що рішення Коломийської міської ради від 16.02.2023 №2547-42/2023 «Про землекористування у АДРЕСА_1 », від 23.03.2023 №2656-43/2023 «Про поділ земельної ділянки на АДРЕСА_1 » та від 18.05.2023 №2730-44/2023 «Про внесення змін у рішення Коломийської міської ради» створюють безпосередньо для позивача негативні правові наслідки у вигляді порушення її прав, свобод чи інтересів. Наявність таких обставин не вбачається і з наявних в матеріалах справи доказів.

ОСОБА_1 вважає, що оскаржені рішення порушують її права як жительки Коломийської територіальної громади. Однак, ОСОБА_1 не обґрунтувала існування реального негативного впливу на її конкретні права, свободи та/чи інтереси внаслідок прийняття вказаних рішень.

У спірному випадку оскаржувані рішення прямо не застосовуються відносно ОСОБА_1 та не породжують для неї жодних прав чи обов`язків, не зачіпають її інтересів оскільки не містять жодних приписів правовстановлюючого або зобов`язального характеру щодо позивача. На переконання суду обставини, на які посилається позивач, не свідчать про порушення з боку суб`єкта владних повноважень саме її прав. Наявність в матеріалах справи договору володіння приміщенням від 04.03.2016 не спростовує факту належності такого приміщення на праві власності саме ОСОБА_2 . Ймовірне порушення прав ОСОБА_2 , яка уповноважила позивача здійснювати представництво її інтересів на підставі довіреності, не може бути свідченням порушення прав позивача у цих правовідносинах.

Відтак, судом не встановлено порушення оскаржуваними рішеннями Коломийської міської ради від 16.02.2023 №2547-42/2023, від 23.03.2023 №2656-43/2023, від 18.05.2023 №2730-44/2023 прав, свобод чи інтересів ОСОБА_1 .

Суд зазначає, що відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 910/15262/18, від 03.03.2020 у справі №910/6091/19.

Отже, в спірному випадку відсутнє порушення прав позивача, яке потребує судового захисту, що є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

З огляду на це, відсутні підстави для задоволення похідних позовних вимог про визнання незаконними та скасування рішення про державну реєстрацію земельної ділянки: кадастровий номер №:11:007:0125, рішення №67937551 від 08.06.2023; №:11:007:0126, рішення №67937237 від 08.06.2023; №:11:007:0127, рішення №67937027 від 08.06.2023 та стягнення моральної шкоди в розмірі 50000,00 грн.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.12.2023 про відкриття спрощеного провадження в адміністративній справі позивачу відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у цій справі.

21.02.2024 ОСОБА_1 надано суду квитанцію №ПН3019883 від 21.02.2024 про сплату нею судового збору в розмірі 5368,00 грн., які зараховані до спеціального фонду Державного бюджету України із відповідним призначенням платежу (а.с.218-219 т.2).

Відтак, враховуючи сплату позивачем судового збору у розмірі 5368,00 грн. до прийняття рішення в цій справі та відмову в задоволенні позову, відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_1 судового збору за подання цього позову до суду на користь Державного бюджету України.

Також позивач долучила до матеріалів справи квитанцію про сплату судового збору в розмірі 908,40 грн. від 11.03.2024 №1024-6591-4055-5742, що є зайво сплаченою сумою судового збору.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Згідно з частиною 2 статті 7 Закону України Про судовий збір у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

Частиною 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Пунктом 3 частини 6 статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено право суду в рішенні вказати про повернення судового збору.

Судом встановлено, що кошти сплачені згідно квитанції від 11.03.2024 №1024-6591-4055-5742, зараховані до спеціального фонду Державного бюджету України із призначенням платежу «судовий збір, за позовом ОСОБА_1 , Івано-Франківський окружний адміністративний суд, рахунок отримувача UA4009612; отримувач ГУК в Ів.-Фр.об./ТГ Ів.-Фр./22030101, код отримувача 37951998».

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що слід повернути ОСОБА_1 зайво сплачений судовий збір в розмірі 908,40 грн.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) зайво сплачений судовий збір згідно квитанції від 11.03.2024 №1024-6591-4055-5742 в розмірі 908,40 грн. (дев`ятсот вісім гривень 40 копійок), що зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_4 ),

відповідач 1 - Коломийська міська рада (, проспект М. Грушевського, 1, м. Коломия, Івано-Франківська область, 78203),

відповідач 2 - Державний реєстратор центру надання адміністративних послуг Матеївецької сільської ради Бичик Уляна Василівна (вул. Відродження, 10, с. Матеївці, Коломийський район, Івано-Франківська область, 78267),

відповідач 3 - Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області (, вул. А. Сахарова, 34, м. Івано-Франківськ, 76014),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_5 ).

Суддя /підпис/ Біньковська Н.В.