Справа № 209/624/24
Суддя: Багбая Є. Д.
Дата ухвалення: 2024-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ 209/624/24
Провадження № 2-а/209/12/24
РІШЕННЯ

Іменем України

"13" березня 2024 р. м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Багбая Є.Д.

за участі секретаря Полухіної Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ВБДР УПП в Дніпропетровській області Мартиненко Олега Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить: скасувати постанову серії БАД №795930 від 26.01.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 121 КУпАП, а провадження закрити за відсутністю складу правопорушення.. В обґрунтування доводів позову вказує на те, що 26 січня 2024 року о 12.45 год. керуючи автомобілем MАNА 21 д/з НОМЕР_1 рухаючись по бул. Будівельників, 3Е був зупинений інспектором ВБДР УПП ст. лейтенантом поліції Мартиненко О.С. з невідомих причин, так як правила дорожнього руху він не порушував. За порушення вимог п. 31.1 ПДР та п.6.8.5 ДСТУ 3649:2010 на нього було накладено штраф за порушення ч. 2 ст. 121 КУпАП у розмірі 680 грн. Вказує, що наявність тріщини на лобовому склі не є підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки положення п. 31.1 ПДР України містить вичерпний перелік несправностей, при яких рух транспортного засобу заборонений, тріщини на лобовому склі не є такою підставою. Вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 21 лютого 2024 року провадження по справі було відкрито та призначено судове засідання в порядку спрощеного провадження на 13 березня 2024 року о 11.00 годині.

Позивач в судове засідання з`явився, позов підтримав, просить скасувати вищезазначену постанову, провадження по справі закрити згідно обставин викладених в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду письмові пояснення та диск з відеозаписом /а.с. 33-44/, згідно якого позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні, оскільки винесена постанова повністю відповідає вимогам, встановленим п. 5 Розділу 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015. Вказують, що п. 6.8.5 ДСТУ 3649:2010 визначено, що на вітровому склі ктз не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників. Отже, технічний стан транспортного засобу позивача та його обладнання не відповідають вимогам стандартів, а тріщина на лобовому склі у зоні дії склоочисників відноситься до технічних несправностей, за яких заборонено експлуатація транспортного засобу, тому позивача і було притягнуто до адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні встановлені судом обставини та визначені до них правовідносини:

Судом встановлено, що 26.01.2024 року інспектором ВБДР УПП ст. лейтенантом поліції Мартиненко О.С. була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 795930 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП та накладення на ного адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. /а.с.25/. Згідно вказаної постанови, 26.01.2024 року о 12.35 годині ОСОБА_1 керував автомобілем MАN А 21 д/з НОМЕР_1 рухаючись по бул. Будівельників, 3 Е на лобовому склі якого наявні сколи (тріщини) у зоні дії склоочисника, чим порушив р. 6.8.5 ДСТУ 3649:2010.

Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з таких мотивів.

У відповідності до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно ч. 1,2 ст. 121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 1 ДСТУ 3649:2010, цей стандарт поширюють на колісні транспортні засоби (надалі - КТЗ) категорій M, MG,N, NG, O, призначені для перевезення вантажів та (або) пасажирів, а також на КТЗ, які за своєю конструкцією та обладнанням призначені для виконання спеціальних робочих функцій, або призначені для перевезення пасажирів чи вантажів певних категорій, на дорогах загального користування. Стандарт установлює вимоги щодо безпечності та методи контролювання технічного стану КТЗ, що перебувають в експлуатуванні.

Згідно з п.6.8.5 ДСТУ 3649:2010, на вітровому склі КТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників. Отже, ДСТУ 3649:2010 передбачає вимоги до технічного стану автотранспортних засобів, які знаходяться в експлуатації, елементів конструкції автотранспортного засобу, відповідно до яких на вітровому склі КТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників (п.6.8.5). Разом з тим, як приписами ДСТУ 3649:2010, так і ПДР України такі пошкодження не віднесено до технічної несправності автомобіля.

Пунктом 1.1 ПДР України встановлено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пункт 31 ПДР України визначає технічний стан транспортних засобів та їх обладнання, в тому числі п. 31.4 чітко визначено при наявності яких технічних несправностей і невідповідностей вимогам забороняється експлуатація транспортного засобу.

Пунктом 31.4.4 ПДР України вказано, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: склоочисники й склоомивачі вітрового скла: а) не працюють склоочисники; б) не працюють передбачені конструкцією транспортного засобу склоомивачі.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Верховний Суд у постанові від 23.10.2019 у справі № 357/10134/17 звертає увагу судів на приписи ст. 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються.

Суд не приймає подані відповідачем у поясненнях аргументи, оскільки п. 6.8.5 ДСТУ 3649:2010 не містить заборони експлуатації транспортного засобу, а п. 31.4 ПДР України не містить заборони експлуатації транспортного засобу при наявності сколи чи тріщини на лобовому склі.

Сама собою наявність технічних несправностей не є достатньою підставою для притягнення до відповідальності. Такі технічні несправності обов`язково повинні бути віднесені законом до таких, з якими експлуатація транспортного засобу забороняється. При цьому, саме порушення Правил дорожнього руху України, а не стандартів ДСТУ є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином, зі змісту 31.4 ПДР слідує, що тріщина на склі відсутня у переліку вимог, які забороняють експлуатацію транспортного засобу, а відтак суд відхиляє доводи відповідача про порушення позивачем п. 31.1 ПДР України. Крім того, у спірній постанові поліцейським взагалі не зазначено, який саме з підпунктів п. 31 ПДР України було порушено позивачем.

На можливість застосування принципу презумпції невинуватості у справах про адміністративні правопорушення звернув увагу Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 «справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» (пункт 4).

Тому в силу дії вказаного конституційного принципу всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова серії БАД № 795930 від 26.01.2024 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП підлягає скасуванню.

Відповідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивач не просив стягнути з відповідача судові витрати, суд приходить до висновку, що їх слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 73, 74, 77, 90, 139, 242-246, 286 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 ) до інспектора ВБДР УПП в Дніпропетровській області Мартиненко Олега Сергійовича (місце знаходження м. Дніпро, Троїцька площа, буд.2А) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовільнити повністю.

Постанову серія БАД № 795930 від 26 січня 2024 року по справі притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП від 26 січня 2024 року закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи безпосередньо до Третього адміністративного апеляційного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя

Дніпровського районного суду

м. Дніпродзержинська Є.Д. Багбая