Справа № 215/5332/22
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2024-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 березня 2024 року м. Дніпросправа № 215/5332/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Білак С.В., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 травня 2023 року в адміністративній справі №215/5332/22 (головуючий суддя першої інстанції Лозицька І.О.) за позовом ОСОБА_1 до Директора департаменту соціальної політики виконавчого комітету Криворізької міської ради Благун Інеси Михайлівни про встановлення наявності компетенції (повноважень),-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 30.12.2022 року звернулась до Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до Директора департаменту соціальної політики виконавчого комітету Криворізької міської ради Благун І.М., в якій просила:

- встановити наявність компетенції (повноважень) директора Департамента соціальної політики виконавчого комітету Криворізької міської ради Благун І.М. за результатом розгляду заяви від 06.06.2022 року вх.С-2053-П у сфері управління приготувати проект рішення в розумінні п.19 ч.1 ст. 4 КАСУ, де зазначити причини відмови співробітничати з ОСОБА_1 відповідно до правового порядку ст.92 Конституції України, ст.13 Закону України «Про соціальні послуги», постанови КМУ від 06.10.2021 року №1040 в межах заяви від 27.01.2022 року вх.С-226-П і визнати відмову від такої процедури протиправною бездіяльністю та зобов`язати таку процедуру виконати;

- встановити наявність компетенції (повноважень) директора Департамента соціальної політики виконавчого комітету Криворізької міської ради Благун І.М. за результатом розгляду заяви від 06.06.2022 року вх.С-2053-П у сфері управління надати перелік організацій, які здійснюють навчання для надання соціальної послуги з догляду на професійній основі і визнати відмову від такої процедури протиправною бездіяльністю та зобов`язати утриматися від такої процедури

- встановити наявність компетенції (повноважень) директора Департамента соціальної політики виконавчого комітету Криворізької міської ради ОСОБА_2 за результатом розгляду заяви від 06.06.2022 року вх.С-2053-П у сфері управління зобов`язати УПСЗН виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради дати направлення до центру соціальних служб під час війни, включивши вибрану ОСОБА_1 особу до переліку фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду на професійній основі особі з інвалідністю до правової позиції постанови КМУ від 06.10.2021 року №1040, 07.05.22 року №591 і визнати відмову від такої процедури протиправною бездіяльністю та зобов`язати таку процедуру виконати;

- встановити наявність компетенції (повноважень) директора Департамента соціальної політики виконавчого комітету Криворізької міської ради Благун І.М. за результатом розгляду заяви від 06.06.2022 року вх.С-2053-П у сфері управління зобов`язати УПСЗН виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради надати направлення вибраній ОСОБА_1 особі на навчання для надання соціальної послуги з догляду на професійній основі в межах заяви від 27.01.2022 року вх.С-226-П і визнати відмову від такої процедури протиправною бездіяльністю та зобов`язати таку процедуру виконати.

Ухвалою Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 квітня 2023 року матеріали справи №215/5332/22 за позовом ОСОБА_1 передано за підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду (а.с.8-9).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 травня 2023 року відмовлено у відкритті провадження за вказаною вище позовною заявою.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків, викладених судом обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просила скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до іншого суду за встановленою підсудністю.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що ухвала суду суперечить статтям 3, 22, 64 Конституції України, приписам Кодексу адміністративного судочинства України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Скаржник зазначає, що висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваній ухвалі, не відповідають положенням адміністративного процесуального законодавства та є необґрунтованими.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до частини другої статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 5-7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відмовляючи у відкритті провадження за вказаним адміністративним позовом, суд першої інстанції виходив з того, що під компетенційними спорами розуміються спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління (публічної адміністрації), у тому числі делегованих повноважень. Особливістю таких спорів є те, що сторонами у них - як позивачем, так і відповідачем - є суб`єкти владних повноважень. Позивач (фізична особа) не є суб`єктом владних повноважень та не наділена адміністративною процесуальною дієздатністю на пред`явлення позову щодо встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) у відповідача. Суд зазначив, що розгляд цього спору про встановлення наявності компетенції (повноважень) у відповідача з урахуванням його предмету і суб`єктивного складу перебуває поза межами не лише юрисдикції адміністративних судів, а й не належить до юрисдикції жодного іншого суду.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Відповідно пунктами 1, 2 частини 1 сттті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому:

- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

- хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

- хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Згідно із пунктом 3 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, у спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

Компетенція - це сукупність повноважень, прав та обов`язків державного органу, установи або посадової особи, які вони зобов`язані використовувати для виконання своїх функціональних завдань.

Разом з тим, особливою ознакою спорів щодо встановлення наявності компетенції (повноважень) є те, що сторонами у них - як позивачем, так і відповідачем - є суб`єкти владних повноважень.

Отже, позивачем у компетенційних спорах є суб`єкт владних повноважень, якщо він вважає, що інший суб`єкт владних повноважень - відповідач своїм рішенням або діями втрутився у його компетенцію, або що прийняття такого рішення чи вчинення дій є його прерогативою.

Вказана вище правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 року у справі № 820/3713/17, від 12.06.2019 року у справі 9901/70/19, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі №461/10234/15-а, від 26.05.2020 року у справі №808/4327/15, від 29.04.2020 року у справі № 160/1106/19, від 07.10.2020 року у справі № 320/1360/19, від 23.02.2021 року у справі №808/1259/18, від 18.11.2021 року у справі №280/9295/20.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З тексту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 просить встановити наявність компетенції (повноважень) у відповідача (суб`єкта владних повноважень), у тому числі делегованих повноважень та, як наслідок, зобов`язати його вчинити певні дії.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, у вказаній справі позивач не є суб`єктом владних повноважень, а, тому, остання не наділена адміністративною процесуальною дієздатністю на пред`явлення позову щодо встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) у відповідача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що розгляд цього спору про встановлення наявності компетенції (повноважень) у відповідача з урахуванням його предмету і суб`єктивного складу не тільки не підпадає під юрисдикцію адміністративних судів, а й не належить до юрисдикції жодного іншого суду.

Щодо вимоги позивача направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю відповідно до ст.315 КАС України, апеляційний суд зазначає, що питання підсудності даної справи Дніпропетровському окружному адміністративному суду було вирішено ухвалою Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.01.2023 року відповідно до приписів ст.ст. 20, 29 КАС України. Вказана ухвала позивачем в апеляційному порядку не оскаржувалась.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду відсутні.

Керуючись статтями 243, 250, 294, 308, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 травня 2023 року в адміністративній справі №215/5332/22 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 травня 2023 року в адміністративній справі №215/5332/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Білак

суддя А.В. Суховаров