Справа № 120/14302/23
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

13 березня 2024 р. Справа № 120/14302/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заброцької Людмили Олександрівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 до Калинівського відділу управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 (далі - позивачі) з адміністративним позовом до Калинівського відділу управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги законний представник ОСОБА_1 зазначив, що по досягненню його дочкою 14 - річного віку в серпні 2023 року вони звернулися до відповідача із заявою, в якій просили оформити і видати неповнолітній ОСОБА_2 паспорт громадянина України у формі книжечки, в зв"язку з відмовою за релігійними переконаннями від отримання паспорта у формі ID картки та у зв"язку з незгодою на обробку персональних даних.

Проте, відповідач листом від 10.08.2023 за №0521/159/0521.1-23 відмовив у видачі такого паспорта, посилаючись на те, що відповідно до п. 1 розділу 3 Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затверджено наказом МВС від 06.06.2019 № 456, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 14.06.2019 за № 620/33591, для оформлення паспорта у формі книжечки зразка 1994 року необхідно рішення суду. А тому, за відсутності відповідного рішення суду відсутні правові підстави для оформлення та видачі ОСОБА_3 паспорта громадянина України зразка 1994 року у формі книжечки.

Вважаючи таку відмову протиправною, з метою захисту прав та інтересів своєї неповнолітньої дитини, законний представник звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами, також встановлено сторонам строки для подання заяв по суті позову.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому він заперечує щодо задоволення даного позову. Окремо зазначає, що ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 звернувся до відділу з неповним переліком документів, який передбачений розділом 3 Тимчасового порядку № 456, зокрема не надано рішення суду. Крім того, представник вказує, що відповідно до чинного законодавства по досягненню 14-річного віку оформлюється паспорт громадянина України, який містить безконтактний електронний носій. Відтак відповідач зауважує, що позивачі звернулися з заявою про оформлення і видачу паспорта громадянина України у формі книжечки передчасно, адже неповнолітньою ОСОБА_3 не досягнуто відповідного віку. Крім того представник відповідача вказує, що позивачами не дотримано порядку звернення в частині надання необхідних документів для отримання паспорта громадянина України зразка 1994 року, що передбачені розділом 3 Тимчасового порядку №456.

Також відповідач вважає, що його письмова відповідь від 10.08.2023 не є рішення суб`єкта владних повноважень, оскільки відповідь надана саме за результатами розгляду звернення громадянина в порядку Закону України "Про звернення громадян".

Отже, на думку відповідача, за відсутності відмови суб`єкта владних повноважень відсутній і предмет спору, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Позивачами надано відповідь на відзив, в якій, посилаючись на висновки Великої Палати Верховного Суду у зразковій справі № 806/3265/17 від 19.09.2018, вважають відмову відповідача у видачі неповнолітній ОСОБА_2 паспорта у формі книжечки протиправною. Також зазначають, що ними подано усі необхідні документи для оформлення паспорта у формі книжечки.

Заперечення на відповідь на відзив відповідачем не подавались.

Суд, з`ясувавши доводи сторін, викладені в поданих заявах по суті справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як зазначає позивач, в серпні 2023 року він разом з своєю неповнолітньою дочкою ОСОБА_2 звернулися до відповідача із письмовою заявою про оформлення та видачу паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки, в зв`язку з досягненням останньою 14 - річного віку. При цьому заява мотивована релігійними переконаннями позивачі та відмовою від обробки персональних даних.

Разом із тим, листом від 10.08.2023 за №0521/159/0521.1-23 відповідач відмовив у видачі такого паспорта, посилаючись на те, що відповідно до п. 1 розділу 3 Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом МВС від 06.06.2019 № 456, що зареєстрований у Міністерстві юстиції України 14.06.2019 за №620/33591, для оформлення та видачі паспорта громадянина України у формі книжечки зразка 1994 року необхідно подати, зокрема рішення суду. А тому, за відсутності відповідного рішення суду, у територіального органу ДМС України відсутні правові підстави для оформлення та видачі ОСОБА_2 паспорта громадянина України зразка 1994 року у формі книжечки.

Не погоджуючись з такою відмовою, позивачі звернулись до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив з такого.

Статтею 5 Закону України "Про громадянство України" № 2235-III від 18.01.2001 визначено, що документом який підтверджує громадянство України, є зокрема паспорт громадянина України.

Згідно з п. 1 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України № 2503-ХІІ від 26.06.1992 (далі Положення № 2503-ХІІ), паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт є дійсним для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

20.11.2012 прийнято Закон України № 5492-VI "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" (далі Закон № 5492-VI), яким визначено правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи.

В силу положень ч. 1, 2, 4, 5, 6 ст. 14 Закону № 5492-VI форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклету. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі книжечки здійснюється за технологією лазерного гравіювання та лазерної перфорації.

Персоналізація документів у формі картки виконується за технологією термодруку або лазерного гравіювання. Персоналізація документів здійснюється централізовано у Державному центрі персоналізації документів. Відцифрований образ обличчя особи в документах у формі книжечки розміщується на сторінці даних і виконується за технологією лазерного гравіювання та дублюється в центрі сторінки даних за технологією лазерної перфорації.

За змістом частини першої статті 13 Закону № 5492-VI документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру, відповідно до їх функціонального призначення поділяються на документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, до яких відноситься паспорт громадянина України.

Згідно з ч. 3 ст. 13 Закону № 5492-VI паспорт громадянина України містить безконтактний електронний носій.

Водночас частиною четвертою статті 13 Закону № 5492-VI особам гарантується право на відмову від внесення відцифрованих відбитків пальців рук до безконтактного електронного носія, що міститься у паспорті громадянина України. Таке право реалізується шляхом подання заяви відповідному уповноваженому суб`єкту про внесення або відмову від внесення відцифрованих відбитків пальців рук особи до безконтактного електронного носія.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону № 5492-VI паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

Частинами другою-четвертою статті 21 Закону № 5492-VI визначено, що кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України. Паспорт громадянина України оформляється особам, які не досягли вісімнадцятирічного віку, на чотири роки, а особам, які досягли вісімнадцятирічного віку, на кожні 10 років. Паспорт громадянина України виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.

Оформлення паспорта громадянина України здійснюється розпорядником Реєстру. Прийняття заяв-анкет для внесення інформації до Реєстру, видача паспорта громадянина України здійснюються розпорядником Реєстру або уповноваженими суб`єктами, передбаченими пунктом 4 частини 1 статті 2 цього Закону (ч. 5 ст. 21 Закону № 5492-VI).

При цьому згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 21 Закону № 5492-VI оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 302 "Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України" затверджено Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України (далі Порядок № 302).

Пунктом 2 Порядку № 302 запроваджено із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру з 1 січня 2016 року оформлення і видачу паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм та паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразки бланків яких затверджено цією постановою, громадянам України, яким паспорт громадянина України оформляється вперше, з урахуванням вимог пункту 2 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-XII.

Згідно з пунктами 2-3 Порядку № 302 паспорт виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. Кожен громадянин України, який досяг 14-ти річного віку, зобов`язаний отримати паспорт.

Відповідно до п. 7 Порядку № 302 оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта здійснюються, зокрема, особі, яка досягла 14-ти річного віку на підставі заяви-анкети, поданої нею особисто.

Водночас, як встановлено судом, законний представник ОСОБА_1 разом з неповнолітньою дочкою ОСОБА_2 звернулись до Калинівського відділу управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області з заявою, в якій просили оформити неповнолітній ОСОБА_2 паспорт громадянина України у формі паспортної книжечки на підставі Постанови Верховної Ради від 26.06.1992 № 2503-ХІІ "Про затвердження Положення про паспорт громадянина України", без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру.

Так, згідно з п. 2 Положення № 2503-ХІІ паспорт громадянина України видається кожному громадянинові України центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства після досягнення 16-річного віку.

Крім того, відповідно до п. 3 Положення № 2503-ХІІ бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, за змістом норм Положення № 2503-ХІІ право на оформлення паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення № 2503-ХІІ виникає в особи після досягнення нею 16-річного віку, за умови особистого звернення з відповідною заявою за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України.

Разом із тим, частиною 2 статті 21 Закону № 5492-VI чітко встановлено, що кожен громадянин України, який досяг 14-річного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України.

Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядком № 302 також визначено, що кожен громадянин України, який досяг 14-річного віку, зобов`язаний отримати паспорт.

Таким чином, положення Тимчасового порядку № 456 у частині правила про оформлення та видачу паспорта громадянина України особам, що досягли 16-річного віку, не відповідають ані Закону № 5492-VI, ані Порядку № 302. Тому, в силу частини 3 статті 7 КАС України, яка передбачає, що у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України, суд не застосовує положення Тимчасового порядку № 456 в частині щодо оформлення паспорту зразка 1994 року особам після досягнення 16-річного віку.

У такому випадку, при визначенні віку особи із якого виникає право на отримання паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки, слід застосовувати норми Закону № 5492-VI та Порядку № 302, які передбачають, що кожен громадянин України який досяг 14 - ти річного віку може отримати паспорт громадянина України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.12.2022 року в справі №420/5353/20.

Крім того, в контексті правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених в постанові від 19.09.2018 в зразковій справі 806/3265/17 (Пз/9901/2/18), які належить застосовувати в адміністративних справах щодо звернення осіб до суду з позовом до територіальних органів ДМС України з вимогами видати паспорт громадянина України у формі книжечки, у зв`язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних, відповідно до Положення про паспорт № 2503-XII, та зважаючи на наявність у громадянина України права на отримання паспорту у формі книжечки суд вказує, що кожен громадянин України, який досяг 14-річного віку, має право на отримання паспорту громадянина України зразка 1994 року.

Оскільки, відповідач листом від 10.08.2023 року відмовив позивачам в оформленні та видачі паспорта громадянина України у формі книжечки, то таку відповідь суд вважає неправомірною відмовою у вчиненні дій щодо оформлення та видачі паспорта у формі книжечки.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у спосіб визнання протиправними дії відповідача, що полягають у відмові ОСОБА_2 в оформленні та видачі паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-XII та зобов`язання відповідача оформити та видати ОСОБА_2 паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-XII.

Водночас суд зазначає, що у позовній заяві законний представник не ототожнює лист - відмову відповідача із формою рішення суб`єкта владних повноважень, а оскаржує дії територіального органу Державної міграційної служби України щодо не оформлення його неповнолітній дочці ОСОБА_2 паспорта громадянина України у формі книжечки. Тому, аргументи відповідача про те, що спірна відмова не є рішенням відповідача та не може бути оскаржена у встановленому КАС України порядку, оцінюються судом як помилкові.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Перевіривши доводи сторін, надавши оцінку наявним у справі доказам, суд доходить переконання про наявність підстав для задоволення позову.

У зв`язку із відсутністю доказів понесених судових витрат, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову Калинівського відділу управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області у видачі ОСОБА_2 паспорта громадянина України зразка 1994 року у формі паспортної книжечки.

Зобов`язати Калинівський відділ управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року у формі паспортної книжечки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 )

Відповідач: Калинівський відділ Управління державної міграційної служби у Вінницькій о бласті (вул. Незалежності, 8, м. Калинівка, 22400, )

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна