Справа № 607/2679/24
Суддя: Стельмащук П. Я.
Дата ухвалення: 2024-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.03.2024 Справа №607/2679/24 Провадження №2-а/607/105/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Стельмащука П.Я., за участю секретаря судового засідання Крупи А.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Тернопільського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Тернопільського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки про скасування постанови №61/76 від 25.01.2024 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.210 КУпАП.

Позов обґрунтовано тим, що згідно з оскаржуваною постановою 25.01.2024 позивач, близько 13 год. 00 хв. був доставлений до Тернопільського ОМТЦК та CП за адресою: м. Тернопіль, вул. Тролейбусна, 5, працівниками Національної поліції, як такий, що перебуває в базі розшуку Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ITC «Інформаційний портал Національної поліції України» за скоєння правопорушення за ст.210 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Під час звіряння військово-облікових даних встановлено, що позивач перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_1 з 18.02.2008. У мотивувальній частині постанови №61/76 від 25.01.2024 зазначено, що згідно наявних у ІНФОРМАЦІЯ_1 даних, позивач з 2008 року і по теперішній час, в порушення вимог пп.10 п.1 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» не прибував для звірки власних персональних даних з обліковими даними ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, позивач до 25.01.2024 не отримував жодної повістки чи повідомлення із військомату чи ІНФОРМАЦІЯ_1 із вимогою прибути для звіряння військово-облікових даних та проходження військово-лікарської комісії. Також, він не вибував в іншу місцевість до нового місця проживання, за межі України на постійне місце проживання, не змінював місця проживання в межах міста з переїздом на територію іншого адміністративного району. Протягом дії воєнного стану не виїжджав за межі України. На військовому обліку перебуває, що підтверджується оскаржуваною постановою.

Правила військового обліку призовників і військовозобов`язаних, які діяли до 05.01.2023 не містили вимоги про звірку персональних даних із обліковими даними ТЦК та СП не рідше одного разу на 5 років. Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які містять таку вимогу, діють з 05.01.2023. Тому положення пп.10 п.1 Правил до правовідносин, які мали місце до набрання чинності Правилами 05.01.2023 не може бути застосовано. Правила діють з 05.01.2023 і, відповідно, п`ятирічний строк, протягом якого (не рідше) необхідно провести звірку персональних даних в ТЦК та СП, розпочав свій перебіг з 05.01.2023.

Ухвалою судді від 08.02.2024 відкрито провадження у вищевказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Гнат Н.А. не з`явились, представник подала заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача Тернопільського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Курило Л.В. в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі.

Зважаючи на встановлені законом строки розгляду справи, враховуючи вимоги ст.205 КАС України, суд вважає за можливе розгляд справи провести без участі сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 4 статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву та наявні у справі докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних міркувань.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

25.01.2024 тимчасово виконуючим обов`язки начальника Тернопільського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки підполковником Бобчуком В.М. була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП (вчинення порушення в особливий період) №61/76, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення були встановлені наступні обставини: 25.01.2024 (зазначення 2023 року є опискою) громадянин ОСОБА_1 близько 13 год. 00 хв. був доставлений до Тернопільського ОМТЦК та СП за адресою АДРЕСА_1 , працівниками Національної поліції як таких, що перебуває у базі розшуку Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ІТС «Інформаційний портал Національної поліції України» за скоєння правопорушення за ст.210 КУпАП. Під час звіряння військово-облікових даних встановлено, що громадянин ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_1 з 18.02.2008. Згідно даних, наявних у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки ОСОБА_1 з 2008 року і по теперішній час, в порушення вимог пп.10 п.1 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» не прибував для звірки власних даних з обліковими даними Тернопільського ОМТЦК та СП.

У зв`язку із вказаним ОСОБА_1 здійснив триваюче правопорушення в особливий період (особливий період здійснив триваюче правопорушення в особливий період (особливий період в Україні діє з моменту оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року №30-3/2014 «Про часткову мобілізацію» (набрав чинності з дня опублікування в газеті «Голос України» від 18 квітня 2014 року №49), який затверджений Законом України від 17.03.2014 №1126-VII та буде закінченим з прийняттям Президентом України відповідного рішення, щодо переведення всіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу), чим здійснив порушення вимог абз.4 ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та підпункту 10 пункту 1 «Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних» (додаток 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30 грудня 2022 року зі змінами). Таким чином своїми діями громадянин ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.210 КУпАП.

Судом взято до уваги те, що ч. 1 ст. 210 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Частина 2 ст. 210 КУпАП, передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період.

За змістом оскаржуваної постанови кваліфікуючою ознакою вчиненого адміністративного правопорушення є порушення правил військового обліку в особливий період.

Згідно із абзацом одинадцятим статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указами Президента України № 64/2022 та №69/2022 від 24.02.2022 в Україні оголошено воєнний стан та загальну мобілізацію, які діють і по цей час.

Тобто, на дату винесення оскаржуваної постанови в Україні діяв особливий період.

Диспозиція ч.1 ст. 210 КУпАП є бланкетною, тобто передбачає вказівку про порушення вимог іншого нормативно-правового акта.

Відповідно до пп.10 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є Додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 №1487 (набрав чинності 05.01.2023), призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні звіряти не рідше одного разу на п`ять років власні персональні дані з обліковими даними районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки.

Суд зазначає, що обов`язок звіряти не рідше одного разу на п`ять років власні персональні дані з обліковими даними районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, був впроваджений з прийняттям вищевказаних «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а саме 05.01.2023, та до прийняття цих Правил у позивача, як військовозобов`язаного, був відсутній.

Відтак, суд вважає, що позивачем не порушено вимог пп.10 п.1 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», оскільки з моменту вступу в законну силу вищевказаних Правил, п`ятирічний строк, протягом якого позивач зобов`язаний здійснити звірку власних персональних даних з обліковими даними районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, не минув.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Тому, керуючись приписами наведених норм законодавства, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо складання оскаржуваної постанови, та вважає, що постанова підлягає скасуванню, а справа закриттю.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

18.03.2020 Велика Палата Верховного Суду ухвалила постанову у справі №543/775/17, де дала роз`яснення, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України «Про судовий збір», які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Такі висновки Великої Палати Верховного Суду суд першої інстанції зобов`язаний враховувати відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

На даний момент 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 605,60 грн. Позивач сплатив за подачу позову 1211,20 грн., що вбачається з квитанції №68492793 від 02.02.2024.

Таким чином із відповідача Тернопільського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки на користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути судові витрати у розмірі 605,60 грн.

При цьому, решту суми судового збору, а саме 605,60 грн. позивач може повернути в порядку передбаченому ст.7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 90, 242, 244-246, 257, 271, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Тернопільського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення (вчинення порушення в особливий період) №61/76 від 25.01.2024, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн., скасувати, а провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Тернопільського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки на користь ОСОБА_1 605,60 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_2 .

Відповідач: Тернопільський об`єднаний міський територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, , місцезнаходження - вул. Тролейбусна, 5, м. Тернопіль.

Рішення складено та підписано 06.03.2024.

Головуючий суддяП. Я. Стельмащук