Справа № 300/3651/23
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2024-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2024 р. справа № 300/3651/23

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Біньковської Н.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, відповідно до змісту якого просить: визнати протиправним рішення від 17.05.2023 №62 про відмову у призначенні пенсії за віком; зобов`язати зарахувати до страхового стажу час роботи з 01.01.2004 по 31.08.2006 в НФТЦ м. Харків, за 2006 період роботи в науковому фізико-технологічному центрі Міносвіти та АН України, періоди роботи в обласному центрі соціальних служб для дітей, сім`ї та молоді, за 2017 в Івано-Франківській ДЮСШ, період з 01.09.1982 по 01.07.1987 навчання в Харківському державному університеті ім. Горького О.М. та повторно розглянути заяву від 17.11.2022 про призначення пенсії за віком.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.02.2023 у справі №300/5346/22 відповідачем повторно розглянуто заяву від 17.11.2022 про призначення пенсії за віком. Однак, після повторного розгляду заяви 17.05.2023 протиправно прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком. Вважає, що недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на її особисті права. Позивач зазначає, що відсутність інформації про сплату страхових внесків з 01.01.2004 по 31.08.2006, а за 2006, 2015 та 2017 роки наявні місяці зі сплатою страхових внесків, які є меншими, ніж мінімальний страховий внесок, не є підставою для незарахування до страхового стажу при призначенні пенсії позивача періодів її роботи, оскільки позивач не повинна відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків. Просить позов задовольнити.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області скористалося правом подання відзиву на позовну заяву, в якому стосовно заявлених позовних вимог заперечує. Зазначає, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 28 років 3 місяці 25 днів. Стверджує, що до страхового стажу позивача не зараховано наступні періоди: період роботи з 01.01.2004 по 31.08.2006 - відсутня інформація про сплату страхових внесків, згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу за 2006, 2015 та 2017 рік наявні місяці зі сплатою страхових внесків, які є меншими, ніж мінімальний страховий внесок; період навчання, оскільки в матеріалах справи відсутній документ, який би підтверджував період навчання на денному відділенні.

Заяв про розгляд справи з викликом сторін суду не надходило. У відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними в справі матеріалами.

Суд, розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши в сукупності письмові докази, встановив наступне.

17.11.2022 позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком (а.с.69).

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.02.2023 в адміністративній справі №300/5346/22, яке набрало законної сили 11.05.2023, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 25.11.2022 № 362 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи з 01.12.1990 по 08.04.1991 в малому підприємстві "Мета" та з 04.01.1993 по 30.06.2000 в Прикарпатському науковому фізико-технологічному центрі Міносвіти та АН України та повторно розглянути заяву від 17.11.2022 про призначення пенсії за віком, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 17.05.2023 №62 у призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відмовлено. Зазначено, що згідно із наданими документами страховий стаж становить 28 років 3 місяці 25 днів.

За результатами повторного перегляду звернення та документів, доданих до заяви, до страхового стажу згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 05.06.1980 зараховано всі періоди. Періоди роботи з 01.12.1990 по 08.04.1991 та з 04.01.1993 по 30.06.2000 зараховано відповідно до рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.02.2023, справа №300/5346/22. Вказано, що в індивідуальних відомостях про застраховану особу за період роботи з 01.01.2004 по 31.08.2006 відсутня інформація про сплату страхових внесків, а за 2006, 2015 та 2017 роки наявні місяці зі сплатою страхових внесків, які є меншими, ніж мінімальний страховий внесок. Також зазначено, що до страхового стажу не зараховано період навчання, оскільки в матеріалах справи відсутній диплом чи інші документи, які б підтверджували період навчання на денному відділенні (а.с.63).

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області листом від 26.05.2023 за №0900-0302-8/23957 повідомило позивача про прийняте 17.05.2023 рішення про відмову у призначенні пенсії за віком (а.с.29).

Відповідно до розрахунку страхового стажу ОСОБА_1 її страховий стаж становить 28 років 3 місяці 25 днів (а.с.65).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, надалі також - Закон №1058-ІV).

Статтею 1 зазначеного Закону визначено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом. Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески. Страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Відповідно до частин 1, 2 статті 26 Закону 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Згідно із частиною 4 статті 26 Закону 1058-IV у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, необхідного страхового стажу на дату досягнення віку, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, пенсію за віком може бути призначено після набуття особою страхового стажу, визначеного частинами першою - третьою цієї статті на дату досягнення відповідного віку.

Наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

Згідно із статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (надалі також - Порядок №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків.

Пунктом 3 вказаного Порядку визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження стажу роботи приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

20.06.1974 постановою Державного комітету СРСР з праці та соціальних питань № 162 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах та організаціях (надалі також - Інструкція №162, яка діяла у період навчання позивача з 1982 року по 1987 рік).

Відповідно до абзацу 1 пункту 1.1. Інструкції №162 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників та службовців.

Згідно з абзацами першим, другим, четвертим пункту 2.2. Інструкції № 162 заповнення трудової книжки вперше здійснюється адміністрацією підприємства у присутності робітника не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу. До трудової книжки вносяться відомості про роботу: прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Аналогічні вимоги містить також Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджена наказом Міністерства праці України № 58 від 29.07.1993 (надалі також - Інструкція №58, в редакції, чинній у періоди роботи позивача з 01.01.2004 по 31.08.2006 та у 2006, 2015 та 2017 роках).

Згідно пункту 1.1. цієї Інструкції №58 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. До трудової книжки вносяться відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу,звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди (п.п.2.2 Інструкції №58).

Згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 05.06.1980 позивач у спірний період (а.с.15-28):

- 24.11.1981 зарахована слухачем стаціонару на підготовче відділення Харківського державного університету імені Л.М. Горького, згідно наказу №2501-3/277 від 24.11.1981;

- 05.01.1987 призначена тимчасово - до кінця навчального року вчителем фізики Люблінської восьмирічної школи №7, на підставі наказу №2312-К від 26.12.1986, наказ по школі №1 від 05.01.1987;

- 08.06.1987 звільнена із займаної посади вчителя фізики у зв`язку із закінченням терміну трудового договору, згідно наказу №26 від 08.06.1987;

- 02.10.1987 призначена тимчасово - на період декретної відпустки вчителем фізики та інформатики в Люботинській середній школі №5, на підставі наказу №2086-4 від 02.10.1987;

- 26.08.1989 звільнена із займаної посади вчителя фізики за власним бажанням у зв`язку зі зміною місця проживання, на підставі наказу №253-к від 26.08.1989;

- 01.08.2000 прийнята на посаду наукового співробітника до Наукового фізико-технологічного центру Національної академії наук України Міністерства освіти України по переводу з Прикарпатського філіалу НФТУ, згідно наказу №61-к від 03.08.2000;

- 15.03.2007 звільнена за власним бажанням згідно статті 38 КЗпП України, на підставі наказу №15-к від 15.03.2007;

- 08.09.2014 призначена на посаду провідного спеціаліста відділу методичного забезпечення соціальної роботи до Обласного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, в порядку переведення, як така, що пройшла стажування, згідно наказу від 08.09.2014 за №01-07/17;

- 08.09.2015 звільнена з посади провідного спеціаліста відділу методичного забезпечення соціальної роботи обласного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді за угодою сторін згідно пункту 1 статті 36 КЗпП України, згідно наказу від 08.09.2015 за №01-07/26;

- 01.02.2017 прийнята на посаду інспектора відділу кадрів Івано-Франківської обласної ДЮСШ, на підставі наказу №10/01-03/2 від 31.01.2017;

- 02.01.2018 переведена на посаду інструктора методиста, згідно наказу №02/01-03/2 від 02.01.2018.

Пенсійний орган у спірному рішенні зазначає про наявність у позивача 28 років 3 місяців 25 днів страхового стажу.

За змістом абзацу 1 частини 2 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч.4 ст.24 Закону №1058-IV).

Згідно з частиною 1, 4, 10, 12 статті 20 Закону № 1058-IV страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків із сум, виражених в іноземній валюті, здійснюється шляхом перерахування зазначених сум у національну валюту України за курсом валют, установленим Національним банком України на день обчислення страхових внесків.

Сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Відповідно до статті 106 Закону № 1058-IV виконавчі органи Пенсійного фонду накладають на посадових осіб, які вчинили правопорушення, адміністративні стягнення у разі, зокрема, несплати або несвоєчасної сплати страхових внесків, у тому числі авансових платежів.

Страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За змістом вищезазначених норм, обов`язок зі сплати страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Частина 2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (надалі також - Закон №2464-VI) у сукупності з пунктом 1 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI також покладає обов`язок своєчасного та в повному обсязі нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску на роботодавців.

Отже, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несплату, несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків, законом покладено на страхувальника, який здійснив нарахування цього внеску та утримання його із заробітної плати позивача.

Зі змісту рішення про відмову у призначенні пенсії від 17.05.2023 слідує, що в індивідуальних відомостях про застраховану особу за період роботи з 01.01.2004 по 31.08.2006 відсутня інформація про сплату страхових внесків, а за 2006, 2015 та 2017 роки наявні місяці зі сплатою страхових внесків, які є меншими, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно із розрахунком стажу позивача до її страхового стажу зараховано, зокрема, такі періоди: з 01.08.2000 по 31.12.2003, з 01.09.2006 по 31.12.2006, з 01.01.2007 по 31.03.2007, з 01.04.2007 по 14.09.2009, з 01.07.2013 по 05.09.2014, з 08.09.2014 по 08.09.2015, з 01.02.2017 по 31.12.2017, з 01.01.2018 по 30.09.2022.

Як зазначалося судом вище, позивач з 01.08.2000 по 15.03.2007 працювала в Науковому фізико-технологічному центрі Національної академії наук України Міністерства освіти України. Однак, до її страхового стажу цей період зарахований частково, а саме з 01.08.2000 по 31.12.2003, а також зараховано період з 01.09.2006 по 31.12.2006, з 01.01.2007 по 31.03.2007, з 01.04.2007 по 14.09.2009. Період з 01.01.2004 по 31.08.2006 до страхового стажу не зараховано у зв`язку із відсутністю інформації про сплату страхових внесків.

Отже, фактично внаслідок невиконання Науковим фізико-технологічним центром Національної академії наук України Міністерства освіти України обов`язку по сплаті страхових внесків позивач позбавлена соціальної захищеності та страхового стажу за час роботи у вказаному центрі, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Водночас позивач не повинна відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо обов`язкового порядку взяття на облік страхувальника як платника страхових внесків та належної сплати страхових внесків, а отже, несплата страхувальником страховим внесків не може бути підставою для незарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивача періодів його роботи на такому підприємстві.

Вказаний висновок узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними, зокрема, у постановах від 17.07.2019 у справі №144/669/17, від 20.03.2019 у справі №688/947/17, від 23.03.2020 у справі № 535/1031/16-а, від 09.10.2020 у справі №341/460/17, від 01.03.2021 у справі №423/757/17, від 27.05.2021 у справі №343/659/17 та від 08.04.2022 у справі №242/1568/17.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що період роботи позивача з 01.01.2004 по 31.08.2006 в Науковому фізико-технологічному центрі Національної академії наук України Міністерства освіти України підлягає зарахуванню до загального страхового стажу ОСОБА_1 для призначення пенсії за віком.

З 08.09.2014 по 08.09.2015 ОСОБА_1 працювала в Обласному центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді. Вказаний період зараховано до страхового стажу позивача, що підтверджується розрахунком стажу роботи ОСОБА_1 .

З 01.02.2017 позивач працює в Івано-Франківській обласній ДЮСШ. Згідно розрахунку стажу роботи позивача до її страхового стажу роботи зараховано період з 01.02.2017 по 31.12.2017.

З огляду на вказане, позовні вимоги позивача про зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу періоди роботи в обласному центрі соціальних служб для дітей, сім`ї та молоді та за 2017 в Івано-Франківській ДЮСШ задоволенню не підлягають, оскільки періоди роботи в Івано-Франківській обласній ДЮСШ з 01.02.2017 по 31.12.2017 та в Обласному центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді з 08.09.2014 по 08.09.2015 зараховані до її страхового стажу.

Щодо зарахування до стажу роботи періоду навчання з 01.09.1982 по 01.07.1987 в Харківському державному університеті ім. Горького О.М., суд зазначає наступне.

Зі змісту оскаржуваного рішення слідує, що до страхового стажу позивача не зараховано період навчання, оскільки в матеріалах справи відсутній диплом чи інші документи, які б підтверджували період навчання на денному відділенні.

Згідно розрахунку стажу позивача до її страхового стажу, зокрема, зараховано такі періоди: з 01.07.1986 по 04.01.1987 (догляд за дитиною до досягнення трьох років), з 05.01.1987 по 08.06.1987, з 09.06.1987 по 01.10.1987 (догляд за дитиною до досягнення трьох років).

Згідно з пунктом "д" частини 3 статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи, що дає право на пенсію, зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Відповідно до пункту 8 Порядку №637 період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Отже зі вказаного Порядку №637 слідує, що при відсутності у дипломі особи відомостей щодо часу навчання, приймаються довідки про тривалість навчання в учбовому закладі у відповідні роки при умові, якщо у цих документах є дані про закінчення повного навчального періоду чи окремих їх етапів.

Під час навчання позивача діяли норми Інструкції № 162, пункт 2.15 якої передбачав, що студентам, особам, які навчаються, аспірантам та клінічним ординаторам, що мають трудові книжки, учбовий заклад (науковий заклад) вносить запис про час навчання на денних відділеннях (в тому числі підготовчих) вищих і середніх спеціальних учбових закладах, в партійних школах і школах профруху. Підставою для таких записів є накази учбового закладу (науковий заклад) про зарахування або відрахування студента, особи, яка навчається, аспіранта, клінічного ординатора.

Як встановлено судом, згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 05.06.1980 ОСОБА_1 24.11.1981 зарахована слухачем стаціонару на підготовче відділення Харківського державного університету імені Л.М. Горького.

Згідно диплому серії НОМЕР_3 від 25.06.1987 позивач у 1982 році вступила до Харківського державного університету імені О.М. Горького та в 1987 році закінчила повний курс названого університету за спеціальністю «радіофізика та електроніка». Рішенням Державної екзаменаційної комісії від 18.06.1987 ОСОБА_1 присвоєно кваліфікацію «радіофізик». Дата видачі диплому 25.06.1987 (а.с.35).

Суд звертає увагу, що згідно розрахунку стажу позивача до її страхового стажу, зокрема, зараховано період з 01.07.1986 по 01.10.1987 (догляд за дитиною до досягнення трьох років).

Таким чином, період, який просить зарахувати позивач (з 01.09.1982 по 01.07.1987) в частині перетинається із періодом догляду за дитиною до досягнення нею трьох років (з 01.07.1986 по 01.10.1987).

Суд наголошує, що відповідно до абзацу 9 частини 3 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

Крім того, позивач просить зарахувати до її страхового стажу період навчання з 01.09.1982 по 01.07.1987, однак рішенням Державної екзаменаційної комісії від 18.06.1987 ОСОБА_1 присвоєно кваліфікацію радіофізик. Дата видачі диплому - 25.06.1987.

В матеріалах справи відсутні докази звернення до Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна (попередня назва Харківський державний університет імені О. М. Горького) про періоди навчання та його форми здобуття освіти. В трудовій книжці позивача записи про навчання з 01.09.1982 по 01.07.1987 відсутні.

Отже, оскільки позивач не підтвердила факт свого навчання у вищому навчальному закладі саме на денній формі навчання та беручи до уваги факт часткового перетинання періоду навчання із періодом догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, пенсійний орган правомірно не врахував вказаний період до її страхового стажу. Відтак, в задоволенні цієї позовної вимоги слід відмовити.

Водночас суд зауважує, що негативні наслідки для позивача пов`язані виключно з відсутністю необхідних додаткових підтверджуючих документів періоду навчання позивача в Харківському державному університеті імені О.М. Горького.

Оскільки пенсійним органом протиправно не зараховано до страхового стажу позивача період роботи з 01.01.2004 по 31.08.2006 в Науковому фізико-технологічному центрі Національної академії наук України Міністерства освіти України, відтак, слід визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 17.05.2023 №62 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Підсумовуючи наведене вище, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Згідно із частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн., відтак підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений судовий збір в сумі 751,52 грн. (70% задоволених позовних вимог). Доказів понесення інших судових витрат суду не надано.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 17.05.2023 №62.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області () зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) до страхового стажу періоди роботи з 01.01.2004 по 31.08.2006 в Науковому фізико-технологічному центрі Національної академії наук України Міністерства освіти України та повторно розглянути її заяву від 17.11.2022, із врахуванням встановлених обставин та викладених судом висновків у цій справі.

В задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 751,52 грн. (сімсот п`ятдесят один гривня 52 копійки).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя /підпис/ Біньковська Н.В.