Справа № 175/9355/23
Суддя: Ребров С. О.
Дата ухвалення: 2024-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 175/9355/23
Провадження № 2-а/175/83/23
Рішенням

Іменем України

07 березня 2024 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Реброва С.О.

при секретареві Гейко К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Краматорського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України про скасування постанови -

встановив:

У грудні 2024 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову № 731, яка винесена 27.10.2023 року начальником територіального центру комплектування та соціальної підтримки Краматорського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства Оборони України Притковим В.О., та якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 210-1 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити. Стягнути на його користь судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ним отримана рекомендованим поштовим відправленням постанова (вих. №01/12759 від 27.10.2023 року, 507 ДП «Укрпошта» 18.11.2023), за якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 3400,00 грн.

Постановою про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.210-1 КУпАП покладено обов`язок протягом 15 календарних днів з дати отримання постанови сплатити штраф до державного бюджету за вказаними реквізитами.

В обґрунтування постанови Краматорським ТРЦК та СП зазначено, що згідно мобілізаційного розпорядження рядовий ОСОБА_1 на підставі ч. З ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як військовозобов`язаний в умовах дії на території України воєнного стану, який введений відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року за номером 69/2022 не прибув до Краматорського РТЦК та СП Донецької області. Таким чином, в моїх діях вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП.

Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною з наступних підстав.

Звертає увагу, що статтею 210-1 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

В силу ч. 2 ст. 210-1 КУпАП повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Просить звернути увагу суду, що його не було притягнуто жодного разу до адміністративної відповідальності за вказаною статтею, ані до 24.02.2022 року, ані після введення в Україні військового стану.

Разом з тим, в оскаржуваній постанові указано, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210-1 КУпАП. Проте, слід зауважити, що дана норма описує кілька дій у межах однієї частини статті: 1) повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також 2) вчинення такого порушення в особливий період. Натомість, ні в постанові, що оскаржується, ні в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, за якою саме ознакою кваліфіковані дії позивача: повторність вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, чи вчинення такого порушення в особливий період.

Звертає увагу, що з 01.05.2021 року, він є інвалідом 3 групи за загальним захворюванням, що підтверджує довідкою медико-соціальної експертної комісії серія 12 ААВ 545364 та довідкою військово-лікарської комісії № 265/4214 від 26.10.2023 року.

Наголошує, що з 24.02.2022 року по 01.03.2022 року позивач знаходився в пригніченому емоційному стані та вирішував питання насамперед безпеки свого неповнолітнього сина.

На думку позивача, станом на 24.02.2022 року він не підлягав будь-якому призову чи мобілізації.

Крім цього, зазначає, що відповідно до положень статті 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2023 року у справі було відкрито провадження.

До початку розгляду справи відповідачем - Краматорським районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки Міністерства Оборони України було подано відзив на позов, в якому відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що постанова № 731 від 27.10.2023 року винесена з дотриманнях вимог законодавства.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача Краматорського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства Оборони України в судове засідання не з`явився, в своєму відзиві просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, 26.10.2023 року штаб-сержантом 3 категорії відділення офіцерів запасу і кадрів Краматорського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки ОСОБА_2 складено протокол № 731 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.210-1 КУпАП, а саме:

Згідно мобілізаційного розпорядження рядовий ОСОБА_1 на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з оголошенням мобілізації був зобов`язаний негайно, не чекаючи повістки від територіального центру комплектування та соціальної підтримки, з`явитися до РТЦК та СП.

В порушення вимог ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» військовозобов`язаний ОСОБА_1 в умовах дії на території України воєнного стану, який введений відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» за № 69/2022 від 24.02.2022 року не прибув до Краматорського РТЦК та СП Донецької області. Таким чином в діях ОСОБА_1 присутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

Обставиною, що обтяжує правопорушення є те, що воно скоєне під час дії в країні воєнного стану.

Вказаний протокол військовозобов`язаним ОСОБА_1 отримано особисто під підпис 26.10.2023 року, також у протоколі відзначено доведено та роз`яснено положення ст. 63 Конституції України, права та обов`язки, передбачені ст. 256 КУпАП, права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП про що свідчить особистий підпис у протоколі. Також військовозобов`язаному громадянину ОСОБА_1 повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 26.10.2023 року о 10 год. 00 хв. в кабінеті № 1 у Краматорському районному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за адресом: АДРЕСА_1 , про що свідчить його особистий підпис у протоколі № 731 від 26.10.2023 року.

Відповідно до складеного протоколу адміністративна справа містить додатки, а саме: копія паспорта ОСОБА_1 , копія довідки РНОКПП, копія сторінок військового квитка 1, 2, 3, 4, 5, 10, 11, 18,19, копія мобілізаційного розпорядження, копія облікової картки військовозобов`язаного ОСОБА_1

27.10.2023 року начальником територіального центру комплектування та соціальної підтримки Краматорського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, полковником ОСОБА_3 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення військовозобов`язаного ОСОБА_1 винесено постанову про визнання військовозобов`язаного ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та накладенням на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 3 400,00 грн.

27.10.2023 року у 10.30 військовозобов`язаний ОСОБА_1 перебуваючи у приміщенні Краматорського РТЦК та СП, ознайомившись з постановою № 731 від 27.10.2023, за справою про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, відмовився від отримання копії постанови. Про що складено відповідний акт.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який продовжено Указами Президента України до сьогодні.

Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022, оголошено проведення загальної мобілізації.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оборону України" від 06 грудня 1991 року №1932- XII, особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Отже, в Україні з 24 лютого 2022 року діє особливий період. Визначено обставина має своє відображення у третьому абзаці мотивувальної частини протоколу № 731 від 26.10.2023 та у третьому абзаці мотивувальної частини Постанови № 731 від 27.10.2023.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21 жовтня 1993 року №3543-ХІІ, громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період (ч. 1).

Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту) (ч. 3).

Як вбачається з матеріалів справи, що 26.10.2023 р. Краматорським РТЦК та СП відносно ОСОБА_1 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, у зв`язку із неявкою до органу оборони і мобілізації.

Так, обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що є особою, яка з врахуванням гарантій, встановлених ч. 4 ст. 35 Конституції України , на підставі абз. 16 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, а тому на переконання позивача, останній не мав обов`язку з`являтись у військову частину, що свідчить про безпідставність ухвалення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення.

Так, за приписами частини першої статті 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Також, відповідно до протоколу від 26.10.2023 р. позивачу було роз`яснено ст. 63 Конституції України, його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, повідомлено про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, що підтверджується підписом останнього.

Так, відповідно до ч.2 ст.210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів.

Відповідно до статті 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Тобто за змістом статті 38 КУпАП початком відліку строку для накладення адміністративного стягнення є день вчинення адміністративного правопорушення або день виявлення триваючого правопорушення.

Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення не містить визначення поняття «триваюче» правопорушення.

Разом із тим, у теорії адміністративного права під триваючим правопорушенням розуміють тривале невиконання вимог правової норми у вигляді дії або бездіяльності.

При цьому характер триваючого правопорушення оцінюється у кожному конкретному випадку індивідуально.

Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 804/401/17 зазначив, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану, за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

В контексті правопорушення, передбаченого 210-1 КУпАП, поведінка особи (в даному випадку - позивача) набуває протиправного характеру після нез`явлення до Краматорського РТЦК та СП у строк, визначений у врученій повістці. Завершення цього строку не позбавляє позивача обов`язку з`явитися до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для вирішення питання щодо його призову на військову службу. Відтак його подальше нез`явлення без поважних причин свідчить про триваюче порушення законодавства про мобілізаційну підготовку і мобілізацію.

Отже, в даному випадку вчинення позивачем правопорушення мало триваючий характер, а тому строки притягнення його до адміністративної відповідальності необхідно обчислювати саме з моменту виявлення правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, було виявлено відповідачем 07.03.2023 року після його доставки до Краматорського РТЦК та СП, яким було встановлено в його діях наявність ознак адміністративного правопорушення та того ж дня складено протокол про адміністративне правопорушення.

Тому суд приходить до висновку, що у відповідача були підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

Суд звертає увагу, що згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 243-246, 250, 271, 286 КАС України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Краматорського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України про скасування постанови залишити без задоволення.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.О. Ребров