Справа № 480/7829/22
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2024-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Гелета С.М.

05 березня 2024 р.Справа № 480/7829/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Бегунца А.О. , Рєзнікової С.С. ,

за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційними скаргами військової частини НОМЕР_1 та представника позивача ОСОБА_1 адвоката Хайтова Павла Вячеславовича на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 09 травня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: військова частина НОМЕР_2 , про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и в:

У листопаді 2022 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Хайтов П.В. звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача військової частини НОМЕР_1 (далі в/ч НОМЕР_1 ) щодо невинесення наказів про нарахування та виплату позивачу у період починаючи з 24.02.2022 року та по час дії такої постанови додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 року № 168;

- визнати протиправними дії в/ч НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди у розмірі 100.000 гривень щомісячно, починаючи з 24.02.2022 року по 30.06.2022 року як такому, що ніс службу, розташованому в межах адміністративно-територіальних одиниць, па території яких надається допомога у рамках Програми «єПідтримка» та безпосередньо приймав участь у бойових діях при забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, які не було нараховано та не виплачено, щомісяця на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»,

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду в розмірі 100000 гривень щомісячно, починаючи з 24.02.2022 року і по 30.06.2022 року як такому, що ніс службу, розташованому в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка» та безпосередньо приймав участь у бойових діях при забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, яка не була нарахована та не виплачена, щомісяця на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;

- визнати протиправними дії в/ч НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень щомісячно, починаючи з 01.07.2022 року і до дати прийняття рішення судом першої інстанції по даній справі, як такому, що несе службу в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), пропорційно часу участі у таких діях та заходах, забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, винагороди в розмірі 100000 гривень;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду у розмірі 100000 гривень щомісячно, починаючи з 01.07.2022 року і до дати прийняття рішення судом першої інстанції по даній справі як такому, як такому що несе службу в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) пропорційно часу участі у таких діях та заходах, забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, винагороди в розмірі 100000 гривень.

В обґрунтування позовних вимог, представник позивача зазначає, що позивач є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 . Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року введено воєнний стан строком на 30 діб, а Указом № 69 - оголошено загальну мобілізацію. На виконання вказаних указів, Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 року прийнята постанова № 168, пунктом 1 якої (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми "єПідтримка", виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

У порушення вказаної норми, відповідачем не приймались накази про нарахування та виплату позивачу у період, починаючи з 24.02.2022 року та по час дії такої постанови додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 року № 168, додаткова винагорода позивачу не виплачувалась, не нараховувалася та не виплачувалася позивачу додаткова винагорода у розмірі 100000 гривень щомісячно, починаючи з 24.02.2022 по 30.06.2022 як такому, що ніс службу, розташованому в межах адміністративно-територіальних одиниць, па території яких надається допомога у рамках Програми «єПідтримка» та безпосередньо приймав участь у бойових діях при забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, які не було нараховано та не виплачено, щомісяця на підставі Указу Президента України від 22.02.2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». Крім того, позивач зазначає, що відповідачем не нараховувалася та не виплачувалася додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень щомісячно, починаючи з 01.07.2022 року, як такому, що несе службу в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), пропорційно часу участі у таких діях та заходах, забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, винагороди в розмірі 100.000 гривень.

У відзиві на адміністративний позов, відповідач в/ч НОМЕР_1 зазначає, що згідно картки особового складу військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 позивачем за 2022 рік отримувалася додаткова винагорода відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 року № 168. Дані виплати здійснювалися відповідно наказів командира в/ч НОМЕР_1 про виплати додаткових винагород за відповідні місяці 2022 року. Тому, вимога позивача про визнання протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 щодо невинесення наказів про нарахування та виплату позивачу у період починаючи з 24.02.2022 року додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 року № 168 є необґрунтованою.

Також відповідач зазначає, що наявність Сумської області у Переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми "єПідтримка" згідно Питань деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 не надає позивачу права на отримання додаткової винагороди в розмірі 100000 грн щомісячно.

За час виконання бойових розпоряджень вищого командування, позивачу було нараховано та виплачено частину додаткової винагороди від 100000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів. Щодо здійснення нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди в розмірі 100000 грн щомісячно, починаючи з 01.07.2022 року і до дати прийняття рішення судом першої інстанції по даній справі неможливо і така дія буде незаконною. Також позивач отримував 30000 грн додаткової винагороди відповідно до Питань деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 у відповідні місяці згідно наказів військової частини. Здійснювати виплату у повному обсязі суми 100000 грн на підставі Питань деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 позивачу в/ч НОМЕР_1 не має права.

Крім того, відповідач зазначив, що підтверджуючі документи щодо фактичного відпрацьованого часу позивачем з 24.02.2022 року надати в/ч НОМЕР_1 не може, оскільки відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», - військові навчання, походи кораблів, бойові стрільби та бойове чергування, несення служби в добовому наряді та інші заходи, пов`язані із забезпеченням боєготовності військових частин, здійснюються без обмеження загальної тривалості службового часу. Позивач у період із початку введення в Україні режиму воєнного стану по теперішній час постійно виконує обов`язки служби. Бойові накази та розпорядження у в/ч НОМЕР_1 відсутні, оскільки видаються вони не командиром даної військової частини, а вищим командуванням, журнали бойових дій (вахтовий журнал), журнал ведення оперативної обстановки у в/ч НОМЕР_1 не ведуться, бойові донесення, постові відомості під час охорони об`єкта, рапорти (донесення) командирів підрозділів про участь кожного військовослужбовця у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань у військовій частині НОМЕР_1 відсутні.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 09.05.2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволений частково.

Визнана протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди з розрахунку 100000 грн. на місяць пропорційно часу участі у заходах, визначених постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 року № 168, за період з 24.02.2022 по 28.02.2022, з 01.04.2022 по 30.04.2022, з 02.05.2022 по 03.05.2022, з 05.05.2022 по 05.05.2022, з 09.05.2022 по 09.05.2022, з 12.05.2022 по 13.05.2022, з 14.05.2022 по 15.05.2022, з 04.06.2022 по 05.06.2022, з 22.06.2022 по 22.06.2022, з 04.07.2022 по 05.07.2022, з 15.07.2022 по 16.07.2022, з 18.07.2002 по 19.07.2022, з 25.07.2022 по 26.07.2022, з 28.07.2022 по 29.07.2022, з 30.07.2022 по 31.07.2022, з 10.08.2022 по 11.08.2022, з 22.08.2022 по 31.08.2022.

Військова частина НОМЕР_1 зобов`язана здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, визначеної постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 року № 168 з розрахунку пропорційно на місяць 100000грн, зокрема за період з 24.02.2022 по 28.02.2022 , з 01.04.2022 по 30.04.2022, з 02.05.2022 по 03.05.2022, з 05.05.2022 по 05.05.2022, з 09.05.2022 по 09.05.2022, з 12.05.2022 по 13.05.2022, з 14.05.2022 по 15.05.2022, з 04.06.2022 по 05.06.2022, з 22.06.2022 по 22.06.2022, з 04.07.2022 по 05.07.2022, з 15.07.2022 по 16.07.2022 , з 18.07.2002 по 19.07.2022, з 25.07.2022 по 26.07.2022, з 28.07.2022 по 29.07.2022, з 30.07.2022 по 31.07.2022, з 10.08.2022 по 11.08.2022, з 22.08.2022 по 31.08.2022, з урахуванням попередньо виплачених сум додаткової винагороди за цей період.

У задоволенні вимог адміністративного позову ОСОБА_1 судом відмовлено.

Судове рішення вмотивовано тим, що на виконання Указів Президента України від 24.02.2022 р. № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 року прийнята постанова № 168, пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Ця постанова набрала чинності з моменту опублікування та застосовується з 24.02.2022.

Постановами Кабінету Міністрів України № 350 від 22.03.2022 року, № 754 від 01.07.2022 року, № 1066 від 27.09.2022 року, № 1146 від 08.10.2022 року до вказаної постанови № 168 від 28.02.2022 року були внесені відповідні зміни та доповнення.

Суд зазначив, що матеріалами справи, карткою особового рахунку військовослужбовця №336 за 2022 рік (а.с. 37), довідкою про доходи №165/Ф від 28.02.2023, №166/Ф від 28.02.2023 (а.с.81,82) підтверджується, що за час виконання бойових розпоряджень вищого командування, позивачу нараховувалася та виплачувалася додаткова винагорода на виконання постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 року № 168.

На виконання вимог суду, представником відповідача надано відповідні накази стосовно нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди за період з лютого 2022 року по день звернення до суду - листопад 2022 року, що спростовує твердження позивача щодо бездіяльності відповідача в частині невинесення наказів про нарахування та виплату позивачу у період починаючи з 24.02.2022 року додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28.02.2022 року № 168.

Суд звернув увагу позивача, що факт виконання позивачем у спірному періоді обов`язків військової служби (несення військової служби), без виконання умов визначених Постановою № 168, не покладає на відповідача обов`язок видавати наказ про нарахування та виплату позивачу додаткової грошової винагороди у розмірі 100000 грн.

Суд вказав, що позивач має право на нарахування та отримання додаткової винагороди збільшеної до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах відповідно до наказів, прийнятих командиром військової частини у вищезазначений період.

Разом із тим, матеріали справи не містять будь яких доказів безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах введення воєнних (бойових) дії інший, ніж ті, що підтверджується матеріалами справи періодах. Суд зазначив, що документи, що стосуються нарахуванню та виплати позивачу додаткової винагороди, зокрема накази командира військової частини, позивачем отримано особисто, а також направлено через поштове відділення, що підтверджується матеріалами справи. Від позивача чи представника позивача додаткових пояснень до суду не надходило. Суд зазначив, що позивач та його представник не надав суду жодних заперечень щодо неотримання вище вказаних сум нарахованої спірної грошової винагороди.

Факт виконання позивачем у спірному періоді обов`язків військової служби (несення військової служби), без виконання умов визначених Постановою №168, не покладає на відповідача обов`язок видавати наказ про нарахування та виплату позивачу додаткової грошової винагороди у розмірі 100000 грн., а відповідачем надано документи до матеріалів справи якими підтверджується період безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

Таким чином, із врахуванням вищезазначеного, суд, з метою відновлення порушеного права позивача на отримання належного розміру додаткової винагороди, визнав за необхідне обрати належний спосіб захисту порушеного права позивача та вважає за потрібне визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу спірної винагороди з розрахунку 100000 грн на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах за вказані періоди та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату додаткової винагороди визначеної Постановою №168 з розрахунку 100 000 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, зокрема за період з 24.02.2022 по 28.02.2022 , з 01.04.2022 по 30.04.2022, з 02.05.2022 по 03.05.2022, з 05.05.2022 по 05.05.2022, з 09.05.2022 по 09.05.2022, з 12.05.2022 по 13.05.2022, з 14.05.2022 по 15.05.2022, з 04.06.2022 по 05.06.2022, з 22.06.2022 по 22.06.2022, з 04.07.2022 по 05.07.2022, з 15.07.2022 по 16.07.2022 , з 18.07.2002 по 19.07.2022, з 25.07.2022 по 26.07.2022, з 28.07.2022 по 29.07.2022, з 30.07.2022 по 31.07.2022, з 10.08.2022 по 11.08.2022, з 22.08.2022 по 31.08.2022, з урахуванням попередньо виплачених сум додаткової винагороди за цей період.

Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі представник позивача просить його скасувати та прийняти нове судове рішення про задоволення вимог адміністративного позову.

Аргументи, наведені представником позивача в обґрунтування вимог апеляційної скарги, фактично аналогічні наведеному у позові.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити її без задоволення, а рішення суду, - без змін.

Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі в/ч НОМЕР_1 просить його скасувати та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволені вимог адміністративного позову ОСОБА_1 .

Аргументи, наведені представником позивача в обґрунтування вимог апеляційної скарги, фактично аналогічні наведеному у відзиві на позов.

На час розгляду справи, відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив, що не перешкоджає апеляційному перегляду справи.

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника позивача ОСОБА_1 адвоката Хайтова П.В. задоволенню не підлягає, апеляційна скарга в/ч НОМЕР_1 підлягає задоволенню, а судове рішення на підставі ст. 317 КАС України слід скасувати, з наступних підстав.

Відповідно до частин першої, другої ст. 2 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-XII), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу ЗСУ.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України від 20.12.1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII), який встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до статті 1 Закону № 2011-XII соціальний захист військовослужбовців - це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною першою ст. 1-2 Закону № 2011-XII військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Частиною першою ст. 9 Закону № 2011-XII передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

Згідно з частиною другою ст. 9 Закону № 2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до частини третьої ст. 9 Закону № 2011-XII грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Частиною четвертою ст. 9 Закону № 2011-XII передбачено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування ЗСУ, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України. Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 9-2 Закону № 2011-XII (у редакції, чинній станом на 30.07.2023 року) визначено, що під час дії воєнного стану військовослужбовцям щомісячно виплачується додаткова винагорода на умовах, у розмірах та в порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 4 Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» Кабінет Міністрів України (зобов`язаний) невідкладно: 2) забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.

Згідно з пунктом 6 Указу Президента України від 24.02.2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» Кабінету Міністрів України (доручено) забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.

На виконання цих указів Кабінет Міністрів України 28.02.2022 року видав Постанову № 168, якою, серед іншого, передбачив на період дії воєнного стану виплату для військовослужбовців додаткової винагороди.

Відповідно до пункту 1 Постанови № 168 (у редакції станом на 28.02.2022 року) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30.000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100.000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до пункту 1 Постанови № 168 (у редакції станом на 07.03.2022) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30.000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100.000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до пункту 1 Постанови № 168 (у редакції станом на 24.03.2022 року) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка», виплачується додаткова винагорода в розмірі 30.000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100.000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до абзацу 1 пункту 1 Постанови № 168 (у редакції станом на 08.07.2022 року) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі 30.000 гривень щомісячно (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100.000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Згідно з абзацом 2 пункту 1 Постанови № 168 (у редакції станом на 08.07.2022) виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до абзацу 1 пункту 1 Постанови № 168 (у редакції станом на 19.07.2022) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30.000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100.000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Згідно з абзацом 3 пункту 1 Постанови № 168 (у редакції станом на 19.07.2022 року) виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом МО України від 07.06.2018 року № 260, зареєстрованим в Мінюсті України 26.06.2018 року № 745/32197 (далі наказ № 260).

Розділом XXXIV наказу № 260 унормовані особливості виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану.

Відповідно до п. 4 наказу № 260, - підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи), у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Одним днем участі у бойових діях або заходах вважається період (з 00 годин до 24 години календарної доби), протягом якого військовослужбовець залучався до участі в бойових діях або заходах, незалежно від кількості та тривалості таких залучень за добу.

У разі, коли військовослужбовець залучається до участі в бойових діях або заходах, які розпочато до 24 години однієї доби і закінчено після 00 годин наступної доби, до розрахунку включається зазначений період як два дні участі у бойових діях або заходах (п. 5 наказу № 260).

Перелік органів військового управління (штабів угруповання військ (сил)), включених до складу діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави, що мають право підтверджувати безпосередню участь у бойових діях або заходах, відряджених до цих органів військовослужбовців, затверджується Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України.

Особливості підтвердження участі військовослужбовців військової частини НОМЕР_3 та підпорядкованих їй військових частин у бойових діях або заходах, а також виконання завдання у складі угруповань військ (сил), резерву, пунктів управління визначаються командиром військової частини НОМЕР_3 (п. 7 наказу № 260).

Командувачами (командирами) угруповань військ (сил), тактичних груп, командирами військових частин (у тому числі резерву, установ, організацій), до яких відряджені військовослужбовці, щомісячно до 5 числа повідомляються органи військового управління, військові частини (установи, організації) за місцем штатної служби цих військовослужбовців про дні безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, а також виконання завдання у складі управління (штабу) угруповання військ (сил), тактичної групи (затверджених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України), угруповань військ (сил), резерву, пунктів управління за минулий місяць.

Підтвердження виконання військовослужбовцями завдань на розгорнутих пунктах управління Генерального штабу Збройних Сил України здійснюється на підставі наказів Головнокомандувача Збройних Сил України, Генерального штабу Збройних Сил України про включення до складу відповідного пункту управління (п. 8 наказу № 260).

Виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів:

командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини;

керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин (п. 9 наказу № 260).

Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів (п. 10 наказу № 260).

Підготовка проектів наказів для здійснення виплати додаткової винагороди покладається на підрозділи, що відповідають за ведення обліку особового складу (п. 16 наказу № 260).

Порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі, визначено Положенням про проходження громадянами України військової служби у ЗСУ, затвердженим Указом Президента України від 10.12.2008 року № 1153/2008 (далі - Положення № 1153/2008).

Відповідно до пункту 5 Положення № 1153/2008 громадяни, які проходять військову службу, є військовослужбовцями ЗСУ (далі - військовослужбовці). Статус військовослужбовця підтверджується документом, що посвідчує особу.

Судовим розглядом справи встановлено, що 24.02.2022 року позивач ОСОБА_2 на підставі Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 року призваний по мобілізації у ЗСУ та проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1 .

Правовий статус суб`єкта: в/ч НОМЕР_1 - без права юридичної особи. До 01.08.2022 року в/ч НОМЕР_1 перебувала на фінансовому забезпеченні Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, а з 01.08.2022 року військової частини НОМЕР_2 .

Із матеріалів справи вбачається, що виплата додаткової винагороди в розмірі 100.000 грн (пропорційно дням участі у таких діях та заходах) позивачу ОСОБА_2 передбачена наказами командира в/ч НОМЕР_1 : № 155 від 08.07.2022 року - у розрахунку за період з 01.03.2022 року по 31.03.2022 року (т. 1, а.с. 219-227); № 348 від 01.12.2022 року - у розрахунку за період з 01.05.2022 року по 31.05.2022 року (т. 1, а.с. 125-127); № 351 від 01.12.2022 року - у розрахунку за період з 01.06.2022 року по 31.06.2022 року (т. 1, а.с. 127-128); № 350 від 01.12.2022 року - у розрахунку за період з 01.07.2022 року по 31.07.2022 року (т. 1, а.с. 149-151); № 349 від 01.12.2022 року - у розрахунку за період з 01.08.2022 року по 31.08.2022 року (т. 1, а.с. 152-154); № 258 від 30.09.2022 року - у розрахунку за період з 01.09.2022 року по 31.09.2022 року (т. 1, а.с. 155-174); № 302 від 31.10.2022 року - у розрахунку за період з 01.10.2022 року по 31.10.2022 року (т. 1, а.с. 175-186); № 346 від 30.11.2022 року - у розрахунку за період з 01.11.2022 року по 31.11.2022 року (т. 1, а.с. 175-186).

Наказами командира в/ч НОМЕР_2 від 19.10.2023 року № 100 «Про результати службового розслідування» скасовані накази командира в/ч НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 08.07.2022 року № 154 «Про виплату додаткової винагороди за лютий місяць 2022 року» та від 15.06.2022 року № 107 «Про виплату додаткової винагороди за квітень місяць 2022 року» (т. 2, а.с. 71-73). На час апеляційного розгляду справи суду не надані дані про скасування означених вище наказів командира в/ч НОМЕР_2 .

В матеріалах справи також наявні накази командира в/ч НОМЕР_1 позивачу ОСОБА_2 передбачена виплата додаткової винагороди у розмірі 30.000 грн: № 15 від 28.02.2022 року за лютий 2022 року (т. 1, а.с. 83-89); від 29.03.2022 року № 24 за березень 2022 року (т. 1, а.с. 90-100); № 76 від 30.04.2022 року за березень 2022 року (т. 1, а.с. 101-124); № 348 від 01.12.2022 року і № 82 від 31.05.2022 року за травень 2022 року (т. 1, а.с. 125-126); № 351 від 01.12.2022 року та № 144 від 01.07.2022 року за червень 2022 року (т. 1, а.с. 127-128, 129-148); № 174 від 31.07.2022 року за липень 2022 року; № 302 від 31.10.2022 року за жовтень 2022 року (т. 1, а.с. 175-186); № 346 від 30.11.2022 року за листопад 2022 року (т. 1, а.с. 187-204).

За наведеного, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про допущення в/ч НОМЕР_1 протиправної бездіяльності щодо не нарахування позивачу додаткової винагороди у розмірі 100.000 грн, пропорційно часу участі у заходах, визначених постановою № 168, за період з 24.02.2022 по 28.02.2022 , з 01.04.2022 по 30.04.2022, з 02.05.2022 по 03.05.2022, з 05.05.2022 по 05.05.2022, з 09.05.2022 по 09.05.2022, з 12.05.2022 по 13.05.2022, з 14.05.2022 по 15.05.2022, з 04.06.2022 по 05.06.2022, з 22.06.2022 по 22.06.2022, з 04.07.2022 по 05.07.2022, з 15.07.2022 по 16.07.2022 , з 18.07.2002 по 19.07.2022, з 25.07.2022 по 26.07.2022, з 28.07.2022 по 29.07.2022, з 30.07.2022 по 31.07.2022, з 10.08.2022 по 11.08.2022, з 22.08.2022 по 31.08.2022,

Також за наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволенні вимог ОСОБА_1 щодо визнання протиправною бездіяльність відповідача в/ч НОМЕР_1 щодо винесення наказів про нарахування та виплату йому додаткової винагороди в розмірі 100.000 грн відповідно до постанови № 168.

При цьому, колегія суддів зауважує, що вимоги апеляційної скарги представника позивача адвоката Хайтова П.В. щодо скасування судового рішення в частині, якою судом задоволені означені вимоги ОСОБА_1 не мають відповідного обґрунтування.

Щодо вимог позивача ОСОБА_1 стосовно здійснення захисту його, як він вважає, порушених відповідачем прав по час дії постанови № 168, колегія суддів також зауважує, що судовому захисту підлягають порушенні права і суд не має можливості здійснити захист заздалегідь не порушених прав позивача.

Що стосується вимог позивача ОСОБА_1 про визнання протиправними дії відповідача щодо невиплати йому додаткової винагороди у розмірі 100.000 грн, щодо зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити означену допомогу, колегія суддів зазначає, що відповідно до правил організації фінансового забезпечення військових частин, установ та організацій Збройних Сил України, затверджених наказом МО України від 22.05.2017 року № 280 «Про організацію фінансового забезпечення військових частин, установ та організацій Збройних Сил України» розпорядниками бюджетних коштів за кошторисом Міністерства оборони України є:

Міністр оборони України головний розпорядник;

Командувачі (начальники) видів Збройних Сил України, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, територіальних квартирно-експлуатаційних управлінь, інших органів військового управління (крім військових комісаріатів), Голова Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту, які включені до мережі головного розпорядника коштів, - розпорядники коштів нижчого рівня (розпорядники коштів другого рівня);

Командири військових частин, які включені до мережі головного розпорядника коштів або розпорядника коштів другого рівня, розпорядники коштів нижчого рівня (розпорядники коштів третього рівня).

У разі зарахування військової части на фінансове забезпечення до військової частини розпорядника бюджетних коштів не за підпорядкованістю, рішення про таке зарахування приймається фінансовим органом головного розпорядника бюджетних коштів на підставі клопотання керівника органу військового управління (структурного підрозділу органу військового управління).

Командир військової частини, зарахованої на фінансове забезпечення до військової частини - розпорядника коштів третього рівня, організовує своєчасне оформлення та подання розпоряднику коштів усіх документів, необхідних для здійснення належного фінансового забезпечення військової частини.

Начальник фінансового органу військової частини - розпорядника коштів третього рівня, до якої на фінансове забезпечення зараховані інші військові частини, розробляє положення про спільне фінансове господарство, в якому зазначаються права, обов`язки, порядок взаємодії, розмежування повноважень та відповідальності посадових осіб військової частини - розпорядника коштів третього рівня та військових частин, які зараховані до неї на фінансове забезпечення, щодо здійснення фінансового забезпечення таких військових частин, у тому числі щодо своєчасного оформлення та подання до фінансового органу військової частини розпорядника коштів необхідних документів (розпорядчих, розрахункових, фінансово-планових тощо). Зазначене положення затверджується командиром військової частини - розпорядником коштів третього рівня, погоджується забезпечувальним фінансовим органом та доводиться до військових частин, які зараховані на фінансове забезпечення.

Первинні документи, розрахунки фондів оплати праці, заявки на кошти, платіжні доручення, грошові атестати військовослужбовців, розрахунково-платіжні відомості на виплату грошового військовослужбовцям, заробітної плати працівникам та забезпечення інші виплати підписують посадові особи розпорядника коштів та посадові особи (командир та інша, визначена командиром, відповідальна посадова особа) військової частини, яка знаходиться на фінансовому забезпеченні.

Як зазначено в постанові вище, - в/ч НОМЕР_1 не є розпорядником коштів, до 01.08.2022 року в/ч НОМЕР_1 перебувала на фінансовому забезпеченні Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, а з 01.08.2022 року військової частини НОМЕР_2 .

Таким чином, документи щодо виплати позивачу грошової допомоги, виплата якої передбачена постановою № 168, зокрема, - платіжні доручення, розрахунково-платіжні відомості на виплату грошового забезпечення, підписують посадові особи розпорядника коштів та посадові особи (командир та інша, визначена командиром, відповідальна посадова особа) військової частини, яка знаходиться на фінансовому забезпеченні, а саме: до 01.08.2022 року - Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки та в/ч НОМЕР_1 , з 01.08.2022 року військової частини НОМЕР_2 та в/ч НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_2 від 09.09.2022 року № 388, у військовій частині створено об`єднане фінансове господарство та затверджено Положення про об`єднане фінансове господарство в/ч

Разом з тим, Полтавський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки та військової частини НОМЕР_2 до участі у розгляді справи не залучені.

Колегія суддів вертає увагу на те, що відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 4 КАС України відповідач це суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Суб`єкт владних повноважень це орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Згідно з частиною першою ст. 46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.

Зокрема, відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом (ч. 4 ст. 46 КАС України).

Ця стаття також встановлює певні особливості щодо відповідача як сторони адміністративного процесу.

Так, громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, громадські об`єднання, юридичні особи, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності громадського об`єднання; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) громадського об`єднання; 3) про затримання іноземця або особи без громадянства чи примусове видворення за межі території України; 4) про встановлення обмежень щодо реалізації права на свободу мирних зібрань (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, коли право звернення до суду надано суб`єкту владних повноважень законом (ч. 5 ст. 46 КАС України).

Відповідно до частини третьої статті 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Колегія суддів зазначає, що позивач не завжди спроможний правильно визначити відповідача. Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач зазначає відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте під час розгляду справи він може заявити клопотання про заміну неналежного відповідача належним.

Під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача (ч. 5 ст. 48 КАС України).

Верховний Суд у постанові від 21.09.2022 у справі № 120/5485/21-а дійшов висновку, що зі змісту наведених положень процесуального законодавства слідує, що належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред`явленим позовом.

Колегія суддів зазначає, що аналіз ч. 3 ст. 48 КАС України дає підстави для висновку, що можливість заміни неналежної сторони у справі передбачена лише у суді першої інстанції.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог адміністративного позову ОСОБА_1 , а відтак вимог апеляційної скарги представника позивача адвоката Хайтова П.В.

Оскільки означені вище обставини залишені судом першої інстанції поза увагою та цим обставинам не надана належна правова оцінка, задовольняючи апеляційну скаргу відповідача, колегія суддів скасовує судове рішення та приймає нове судове рішення про відмову у задоволені вимог ОСОБА_1 .

Інші доводи апеляційних скарг на висновки колегії суддів не впливають.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України) та порушення норм процесуального права, що є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення, оскільки суд прийняв рішення про права, свободи та інтереси та (або) обов`язки осіб, які е були залучені до участі у справі (п. 4 ч. 3 ст. 317 КАС України).

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 292, 293, 308, 310, 311, 313, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Хайтова Павла Вячеславовича залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 задовольнити.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 09 травня 2023 року скасувати з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні вимог адміністративного позову представника позивача ОСОБА_1 адвоката Хайтова Павла Вячеславовича.

Постанова Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі тридцяти днів, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді А.О. Бегунц С.С. Рєзнікова
Постанова у повному обсязі складена і підписана 14 березня 2024 року.