Справа № 751/1192/24
Суддя: Маслюк Н. В.
Дата ухвалення: 2024-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року місто Чернігів

Справа №751/1192/24

Номер провадження2-а/751/53/24

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Маслюк Н.В.

секретаря судового засідання Деркач О.М.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Головне управління Національної поліції в Чернігівській області

представник відповідача Телень Олена Юріївна

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ГУНП в Чернігівській області про скасування постанови серії ЕНА №1333490 від 29.01.2024 про накладення адміністративного стягнення (а.с.1).

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності стало те, що він, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, не зменшив швидкість та не зупинився, чим створив небезпеку для пішоходів. Вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, що винесена з порушенням вимог КУпАП, оскільки в його діях відсутні подія та склад правопорушення, а зазначені в постанові обставини та суть правопорушення не відповідають змісту п. 18.1 ПДР. Так, він 29.01.2024, керуючи автомобілем та наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, оцінив обстановку, зменшив швидкість та через відсутність на проїзній частині дороги (переході) пішоходів, не зупиняючись, проїхав перехід. Пішоходам, які знаходились зліва на тротуарі, не була створена перешкода чи небезпека.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі

Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 07.02.2024 відкрив провадження у справі, призначив розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 28 лютого 2024 року розгляд справи відкладено у зв`язку із заявленим клопотанням представника відповідача та продовжено строк для подачі відзиву.

У встановлений судом строк від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с.26-29), згідно якого у задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі. Зазначає, що 29.01.2024 о 14 год 02 хв позивач, рухаючись в м. Корюківка по вул. Вокзальна та керуючи транспортним засобом, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, не зменшив швидкість та не зупинився, чим порушив п. 18.1 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Дані події були зафіксовані на нагрудну боді-камеру поліцейського. Тому поліцейський СРПП Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області Леоненко В.С. виніс оскаржувану постанову з дотриманням вимог чинного законодавства.

На підставі ст. 262 КАС України, розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Поліцейським Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області старшим сержаном поліції Леоненком Владиславом Сергійовичем 29 січня 2024 року складено постанову серії ЕНА №1333490 у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340 грн (а.с.2).

Підставою для винесення оскаржуваної постанови стало те, що ОСОБА_1 29.01.2024 о 14 год 02 хв в м. Корюківка, вул. Вокзальна, 6, керуючи транспортним засобом Hyundai IX 35, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, не зменшив швидкість та не зупинився, чим створив перешкоду для пішоходів та порушив п. 18.1 Правил дорожнього руху водій транспортного засобу не пропустив пішоходів, що наближаються до нерегульованого пішохідного переходу (а.с.2).

Відповідно до відеозапису фіксації місця події, який наданий представником відповідача, транспортний засіб Hyundai IX 35, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 29.01.2024 о 14 год 02 хв під`їжджав до нерегульованого пішохідного переходу, в цей час на узбіччі дороги перебували пішоходи; під час безпосереднього проїзду нерегульованого пішохідного переходу пішоходи з лівого боку відносно напрямку руху позивача почали переходити дорогу, при цьому не змінюючи швидкість та траєкторію свого руху; коли транспортний засіб позивача проїхав нерегульований пішохідний перехід, пішоходи ще не дійшли до середини проїжджої частини та перебували на частині дороги зустрічного напрямку руху (а.с.31).

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо) неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За умовами ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

Відповідно до п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання та регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктами 1.3 та 1.9 Правила дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306 (із змінами і доповненнями) (далі - ПДР) встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 1.10 ПДР України, пішохід особа, яка бере участь у дорожньому русі поза транспортними засобами і не виконує на дорозі будь-яку роботу. До пішоходів прирівнюються також особи, які рухаються в інвалідних колясках без двигуна, ведуть велосипед, мопед, мотоцикл, везуть санки, візок, дитячу чи інвалідну коляску.

Пішохідний перехід ділянка проїзної частини або інженерна споруда, призначена для руху пішоходів через дорогу. Регульованим вважається пішохідний перехід, рух по якому регулюється світлофором чи регулювальником, нерегульованим пішохідний перехід, на якому немає регулювальника, світлофори відсутні або вимкнені чи працюють у режимі миготіння жовтого сигналу.

Згідно п. 18.1 ПДР водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

У пункті 4.16 «а» ПДР визначено, що пішохід має право на перевагу під час переходу проїзної частини позначеними нерегульованими пішохідними переходами, а також регульованими переходами за наявності на те відповідного сигналу регулювальника чи світлофора.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП адміністративна відповідальність настає за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Отже, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову (постанова Верховного Суду від 14.03.2018 по справі №760/2846/17; постанова Верховного Суду від 14.02.2018 по справі №536/583/17).

Під час розгляду справи судом не встановлено факту того, позивач, керуючи транспортним засобом Hyundai IX 35, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, не зменшив швидкість та не зупинився, чим створив перешкоду для пішоходів.

Так, порушення п. 18.1 ПДР можливе лише за одночасної наявності двох умов: на нерегульованому пішохідному переході перебувають пішоходи; пішоходам може бути створена перешкода або небезпека. При цьому суд зауважує, що даний пункт приписує правило зменшити швидкість або зупинитись водію, що наближається до переходу, на якому вже перебувають пішоходи, а не у разі наближення пішохода до переходу, як зазначено в оскаржуваній постанові.

У постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 04.12.2019 (справа №751/4821/17) викладена правова позиція, відповідно до якої вимога пункту 18.1 ПДР України передбачає, що на нерегульованих пішохідних переходах пішоходи мають перевагу в русі перед транспортними засобами з моменту, коли вони ступили на перехід. Для виконання вимоги цього пункту водій транспортного засобу обов`язково повинен своїм маневром показати пішоходам, що він дає дорогу, тобто знизити швидкість, якщо цього достатньо для того, щоб дати дорогу, або зупинитися. Забороняється здійснювати об`їзд пішохода, який перебуває на пішохідному переході незалежно від відстані між ним і транспортним засобом, а також збільшувати швидкість з метою «проскочити» перед пішоходом, який ступив на нерегульований пішохідний перехід. Таким чином, водій повинен врахувати можливі маневри пішохода на пішохідному переході (пішохід може зупинитися, передбачаючи небезпеку, побігти або уповільнити хід) і спрогнозувати можливий розвиток ситуації: якщо ймовірно, що шляхи руху пішохода (незалежно від того, як він рухається) і транспортного засобу можуть перетнутися на переході, - уникнути такої ситуації, тобто дати дорогу пішоходу.

Як доказ вчинення правопорушення відповідач надав суду відеозапис, на якому зафіксований рух (проїзд) автомобіля під керуванням позивача через нерегульований пішохідний перехід, однак з якою саме швидкістю цей рух відбувався не можливо встановити. Також на цьому відео зафіксовані невстановлені громадяни, які починають рух пішохідним переходом з боку тротуару зустрічної смуги ліворуч від водія, одночасно з перетинанням переходу автомобілем позивача. При цьому суд не вбачає із цього доказу ухилення позивача від надання дороги пішоходам та створення для їх руху перешкоди чи небезпеки, позаяк позивач не намагався «проскочити» пішоходів, об`їхати їх чи збільшити швидкість, щоб встигнути проїхати. Крім того, з відеозапису вбачається, що коли транспортний засіб під керуванням позивача перетинає нерегульований пішохідний перехід, пішоходи, які вийшли в цей час на нього, не сповільнили та не прискорили рух, а після проїзду позивачем нерегульований пішохідний перехід ще перебували на проїзній частині зустрічного напрямку руху.

Отже, аналіз доказів у справі в сукупності з відповідним законодавством дає підстави для висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Правовими положеннями адміністративного судочинства встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення (п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України).

Ураховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, враховуючи, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність дій поліцейського СРПП Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області Леоненка Владислава Сергійовича, та зважаючи на те, що відповідачем не доведено порушення позивачем вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху, який йому інкриміновано, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

V. Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 605 грн 60 коп (а.с.3), судове рішення ухвалено на користь позивача, а тому вказану суму слід відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 14, 19, 72, 77, 90, 134. 139, 246, 250, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1333490 від 29.01.2024 року, винесену поліцейським Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області старшим сержаном поліції Леоненком Владиславом Сергійовичем, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (місцезнаходження: просп. Перемоги, буд. 74, м. Чернігів, 14000) на користь ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп судового збору.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 11 березня 2024 року.

Позивач ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач Головне управління Національної поліції в Чернігівській області (місцезнаходження: 14000, м. Чернігів, просп. Перемоги, буд. 74, )

Суддя Н. В. Маслюк