Справа № 645/380/23
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2024-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 р.Справа № 645/380/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Калиновського В.А. ,

за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.12.2023, головуючий суддя І інстанції: Мартинова О.М., бул. Б.Хмельницького, 32/38, м. Харків, Харківська, 61099, повний текст складено 22.12.23 року по справі № 645/380/23

за позовом ОСОБА_1

до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції , Інспектора 4 батальйону 5 роти Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Песікова Богдана Григорійовича

про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Фрунзенського районного суду м.Харкова з позовною заявою до Інспектора Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Песікова Б.Г., в якій просив суд: визнати протиправними дії відповідача з притягнення його до адміністративної відповідальності постановою серії ЕАР № 6433731 від 20.01.2023 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі; визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАР № 6433731 від 20.01.2023 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення його до адміністративної відповідальності (про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу).

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначав, що 20.01.2023 року відповідачем було винесено відносно нього постанову серії ЕАР № 6433731 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, у вигляді штрафу в розмірі 20400 гривень за те, що ОСОБА_1 , за твердженням інспектора «керував т.з., будучи позбавленим права керування на 1 рік Октябрським районним судом м.Полтава від 11.10.2022 року по справі №554/5351/22, чим порушив п.2.1.а ПДР керування т.з. особою, позбавленою права керування т.з. ч. 4 ст. 126 КУпАП». В п.2 оскаржуваної постанови місцем розгляду справи зазначено «Харківська, Салтівський, м. Харків, пр.-т Ювілейний, буд 66-А». Позивач вважає, що дії відповідача були протиправними, а зазначена постанова протизаконна та підлягає скасуванню з наступних підстав.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.12.2023 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Інспектора 4 батальйону 5 роти Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Песікова Богдана Григорійовича, Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відмовлено у повному обсязі.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так, позивач в апеляційній скарзі зазначає, що під зазначеним у постанові номером №554/5351/22 у ЄДРСР значиться лише ухвала Октябрського районного суду м.Полтави від 19.07.2022 року у якомусь кримінальному провадженні відносно іншої особи, яка не має ніякого відношення до позивача.

Позивач стверджує, що в оскаржуваній постанові зазначено номер судової справи, який не має до нього жодного стосунку.

Також, всупереч ст.40 Закону України Про Національну поліцію (інформація про змонтовані/розміщені технічні прилади, технічні засоби повшша бути розміщена на видному місці) такої інформації позивач не бачив. На кому була ця сама бодікамера з таким номером, що це за номер, чи була вона саме на відповідачеві, і взагалі на кому саме, кому вона належить, кому і коли видавалася, чи були дотримані порядок її видачі відповідачеві та використання ним, а також характеристики, технічний стан, чи була проведена належна повірка, сертифікація тощо, позивачу незрозуміло та невідомо. Щодо відеозапису то його характеристики взагалі, не наведені.

На переконання позивача, зазначений в постанові відеозапис з бодікамери, якщо такий і є, не може слугувати належним т а допустимим доказом.

Відповідач скориставшись своїм правом надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому зазначає, що станом на 20.01.2023, на момент зупинки працівниками поліції Позивач строк позбавлення права керування транспортними засобами не сплив, а отже, ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами.

Отже, представник відповідача вважає, що на момент виявлення вчиненого правопорушення рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 11.10.2022 у справі № 554/5331/22 оскаржене не було та набрало законної сили, отже постанова серії ЕАР № 6433731 від 20.01.2023 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі є правомірною.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 20.01.2023 року о 12:09 ОСОБА_1 рухаючись по пр. Ювілейному буд. 66А в м. Харкові керував транспортним засобом PEUGEOT 605 TD номерні знаки НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування на 1 рік Октябрським районним судом міста Полтави від 11.10.2022 року справа №554/535/22, чим порушив вимоги пункту 2.1а Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 р.

Зазначений транспортний засіб був зупинений на підставі статті 35 Закону України «Про Національну поліцію». Інспектор підійшов до водія, представився, пояснив причину зупинки транспортного засобу, даний факт було зафіксовано на службовий портативний відеореєстратор працівника поліції.

В ході перевірки інспектором з`ясувалося, що відповідно до постанови Октябрського районного суду міста Полтави від 11.10.2022 року у справі №554/5331/22 позивача було позбавлено права керування строком на 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Також, постановою Октябрського районного суду міста Полтава в справі № 554/3542/22 від 19.08.2022 року за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП позивача було позбавлено права керування строком на 1 рік. Станом на 20.01.2023 року, на момент зупинки працівниками поліції Позивач не мав права керування транспортними засобами.

Отже, відповідно до відомостей реєстру судової влади ОСОБА_1 був два рази притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення вимог частини 1 статті 130 КУпАП, що підтверджується доданими копіями постанов Октябрського районного суду міста Полтави № 554/5331/22 від 11.10.2022 р та № 554/3542/22 від 19.08.2022 р.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що постанова серії ЕАР № 6433731 від 20.01.2023 року є законною та обґрунтованою, прийнятою на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством України, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для справи, а тому підстави для її скасування відсутні.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правила дорожнього руху у відповідності до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху України, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Згідно з підпунктом «а» пункту 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1.

У відповідності до ч. 4 ст. 126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Колегією суддів встановлено, що постановою Октябрського районного суду м. Полтава від 19.08.2022 року у справі № 554/3542/22 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Окрім того, постановою Октябрського районного суду м. Полтава від 29.09.2022 року у справі № 554/5331/22 визнано винним та притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно приписів ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 317 та ст. 317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права. Виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія. Постанова про позбавлення права керування транспортними засобами виконується посадовими особами органів Національної поліції.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП обов`язковою умовою є наявність постанови суду, яка набрала законної сили, про позбавлення особи права на керування транспортними засобами.

Таким чином, колегія суддів вважає, що 20.01.2023 року позивач не мав права керування транспортними засобами, оскільки постановою Октябрського районного суду м. Полтава від 29.09.2022 року у справі № 554/5331/22 позивача позбавили права керування транспортним засобом на один рік. З наведеного встановлено, що дії позивача мають склад правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КпАП України.

Щодо доводів апеляційної скарги позивача, про те, що постанова не містить відомостей стосовно технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис, колегія суддів зазначає наступне

Відповідно до частини 1 статті 40 Закону України «Про національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень;

Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних літальних апаратах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Положення зазначеного Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Відповідно до частини 4 розділу ІІ «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, (далі Інструкція) під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.

В пункті 7 оскаржуваної постанови зазначено, що до постанови доється відеозапис з бодікамери №470475, тобто, англ. body ? тіло, camera ? камера, що в свою чергу ототожнює значення «портативний відеореєстратор», який закріплюється на форменому одязі на грудях, тобто, на тілі поліцейського та не суперечить вимогам Інструкції, що зазначено вище.

Отже, колегія суддів не бере до уваги доводи позивача, що під час розгляду справи інспектором не було роз`ясненні його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, оскільки даний факт спростовується відеозаписом та копією оскарженої постанови, в якій міститься особистий підпис позивача в п.8 постанови, які долучені до матеріалів представником співвідповідача.

Таким чином, на час притягнення позивача до адміністративної відповідальності він був позбавлений права керування транспортним засобом, через що колегія суддів підтверджує висновок суду першої інстанції про правомірність постанови постанови серії ЕАР № 6433731 від 20.01.2023 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Щодо доводів апеляційної скарги позивача, що він не знав про існування зазначених рішень суду про позбавлення його права керування, колегія суддів також не приймає, та зазначає наступне.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Колегія суддів зазначає, що позивач знав про існування відносно нього протоколів про адміністративне правопорушення та не був позбавлений можливості цікавитись, на якому етапі розгляду перебуває справа відносно нього, а також результатами такого розгляду.

Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21 лютого 2020 року № 340/1019/19).

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо нього, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання ("Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" № 11681/85).

Також, у справі Каракуця проти України у своєму рішенні ЄСПЛ зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином колегія суддів вважає, що позивач знаючи, що відносно нього складено два протоколи за ст. 130 КУпАП, жодним чином не цікавився ходом розгляду своєї справи, хоча мав таку можливість, не врахував той факт, що справа може бути розглянута без його участі, якщо він сповіщений належним чином, та він може бути позбавлений права керування, хоча повинен був і міг передбачити настання таких наслідків.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанова серії ЕАР № 6433731 від 20.01.2023 року є законною та обґрунтованою, прийнятою на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством України, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для справи.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано відмовив у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.12.2023 року по справі № 645/380/23 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.12.2023 по справі № 645/380/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) О.М. Мінаєва В.А. Калиновський
Повний текст постанови складено 13.03.2024 року