Справа № 340/858/23
Суддя: Г.М. МОМОНТ
Дата ухвалення: 2024-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року м. Кропивницький Справа №340/858/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Момонт Г.М., розглянув у порядку письмового провадження в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області;

відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернулась з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про:

- визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області що полягають у здійсненні обчислення розміру пенсії за віком ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 у відповідності до частини першої статті 27 та частини першої, другої статті 40 Закону України від 09.03.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, за 2020 2022 роки, з дня переведення на пенсію за віком 24.01.2023 р., з урахуванням виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що позивачка тривалий час працювала на посадах в закладах охорони здоров`я, що дають право на пенсію за вислугу років згідно з п.«е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». З 15.08.2008 р. позивачці призначено пенсію за вислугу років згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення». Після призначення пенсії позивачка продовжила працювати. 23.01.2023 р. позивач досягла пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 24.01.2023 р. позивач звернулася із заявою про призначення їй пенсії за віком. Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 07.02.2023 р. №930-739/Л-02/8-1100/23, яким повідомлено, що заяву розглянуто за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області, рішенням якого від 30.01.2023 р. №33 позивачку переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком за нормами Закону. З даного листа позивачка дізналася, що для обчислення розміру її пенсії за віком було застосовано проіндексований показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2014 2016 роки, який було і раніше застосовано для обчислення розміру її пенсії за вислугу років, внаслідок чого розмір пенсії за віком порівняно з розміром пенсії за вислугу років зріс зовсім незначною мірою і становить 2 471,02 грн. Представник позивача наголошує на тому, що такий розрахунок порушує право позивача на передбачений законодавством розмір пенсійної виплати, оскільки призначення пенсії за віком в даному випадку не можна вважати переходом з виду на вид в межах Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а необхідно вважати новим призначенням і застосовувати середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто 2020, 2021 та 2022 роки, як то передбачено ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Представником відповідача-1 подано відзив на позовну заяву відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с.41-46). Представник відповідача-1 зазначає, що ОСОБА_1 отримувала пенсію за вислугою років, призначену за нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 15.12.2008 р. 24.01.2023 р. через вебпортал позивачкою подано заяву з необхідними документами для переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком за нормами Закону. Зазначену заяву розглянуто за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області, рішенням якого від 30.01.2023 р. №33 ОСОБА_1 переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком за нормами Закону. Обчислення розміру пенсії проведено з урахуванням страхового стажу 39 років 7 місяців 3 дні (порахований по 30.06.2022 р.). Коефіцієнт страхового стажу, розрахований відповідно до статті 25 Закону, складає 0,39583. Заробітна плата за період з 01.01.1990 р. по 31.12.1994 р. та з 01.07.2000 р. по 30.11.2008 р. обчислена згідно зі статтею 40 Закону. Становить 5 727,11 грн (6 186,32 грн х 0,92577, де 6 186,32 грн проіндексована середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки (3 764,40 грн х 1,17 х 1,11 х 1,11 х 1,14); 0,92577 індивідуальний коефіцієнт заробітної плати). Розмір пенсійної виплати складає 2 471,02 грн, де 2 266,96 грн розмір пенсії за віком (5 727,11 грн х 0,39583); 204,06 грн доплата за 19 років понаднормового стажу (1 074,00 грн х 19%, де 1 074,00 грн прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, встановлений з 01.09.2015 р.). Представник відповідача-1 зазначає, що переведення на пенсію за віком за заявою від 24.01.2023 р. проведено відповідно до норм чинного законодавства, підстави для застосування обумовленого ОСОБА_1 у позовній заяві показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2019, 2020 та 2021 роки для розрахунку заробітної плати за нормами частини другої статті 40 Закону, відсутні.

Представником відповідача-2 подано відзив на позовну заяву відповідно до якого вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню (а.с.111-121). Представник відповідача-2 вказує, що позивачу з 15.12.2008 р. призначено пенсію за вислугу років як працівнику охорони здоров`я відповідно до п.«е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Представник відповідача-2 зауважує, що позивачу 15.12.2008 р. вперше було призначено пенсію за вислугу років як працівнику охорони здоров`я відповідно до п.«е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Проте розмір пенсії обчислено за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 24.01.2023 р. позивачем подано заяву про перехід на інший вид пенсії за віком. Оскільки позивач вже отримувала пенсію призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», то вирішувалося питання не про первинне звернення за призначенням пенсії, а про перехід з одного виду пенсії на інший вид. Представник відповідача-2 зазначає, що Верховний Суд у постанові від 29.11.2022 р. по справі №560/4589/21 дійшов висновку, що перехід з пенсії, призначеної за нормами спеціального закону на пенсію за віком відповідно до Закону №1058 не є призначенням нового виду пенсії. Представник відповідача-2 наголошує на тому, що показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058. Законом України від 03.10.2017 р. №2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» було передбачено перерахунок всіх раніше призначених пенсій (осучаснення пенсій) з 01.10.2017 р. з використанням середньої заробітної плати за останні три роки (2014, 2015, 2016) роки у розмірі 3 764,40 грн. На виконання вимог Закону №2148 органами Пенсійного фонду України було проведено перерахунок пенсії Позивача з використанням показника середньої заробітної плати у розмірі 3 764,40 грн. Позивачем 24.01.2023 р. через вебпортал подано заяву з необхідними документами для переведення пенсії з пенсії за вислугу років на пенсію за віком за нормами Закону. Зазначену заяву розглянуто за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області, рішенням якого від 30.01.2022 р. №33 позивача переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком за нормами Закону №1058. Обчислення розміру пенсії проведено з урахуванням страхового стажу 39 років 7 місяців 3 дні (порахований по 30.06.2022 р.). Коефіцієнт страхового стажу, розрахований відповідно до статті 25 Закону, складає 0,39583. Заробітна плата за період з 01.01.1990 р. по 31.12.1994 р. та з 01.07.2000 р. по 30.11.2008 р. обчислена згідно зі статтею 40 Закону. Становить 5 727,11 грн (6 186,32 грн х 0,92577, де 6 186,32 грн проіндексована середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки (3 764,40 грн х 1,17 х 1,11 х 1,11 х 1,14); 0,92577 індивідуальний коефіцієнт заробітної плати). Розмір пенсійної виплати складає 2 471,02 грн, де 2 266,96 грн розмір пенсії за віком (5 727,11 грн х 0,39583); 204,06 грн доплата за 19 років понаднормового стажу (1 074,00 грн х 19%, де 1 074,00 грн прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, встановлений з 01.09.2015 р.). Пенсія перерахована та виплачується відповідно до норм чинного законодавства. Представник відповідача-2 зазначає, що підрахунок стажу та віку, що визначає право на призначення пенсії, що належить до виключної компетенції територіальних органів Пенсійного фонду. Перебирання судом повноважень щодо призначення пенсії є формою втручання в дискреційні повноваження управління та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Представником позивача подано відповідь на відзив у якій зазначено, що доводи позивача щодо того, що пенсія за вислугу років є окремим видом пенсії за віком є домислами відповідача-2 і не знаходять свого підтвердження в законодавстві та висновках Верховного Суду. На думку представника позивача. Посилання відповідача на висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 29.11.2022 р. №560/4589/21 є некоректними, бо ці висновки стосуються зовсім інших правовідносин, а саме в цій справі позивачу вже було призначено пенсію виду «за віком». Але на умовах ст.37 Закону України «Про державну службу» №3723 (з конкретно встановленим віковим цензом тощо), цей вид пенсії прямо передбачений ч.1 ст.9 Закону №1058, що не є аналогічним суті даного спору. Натомість Верховний Суд у постанові від 14.02.2018 р. у справі №К/9901/1071/17 зазначив, що при переведенні з пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону №2262-ХІІ, на пенсію згідно з Законом №1058 показник заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії. Також представник позивача зауважує, що у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади (а.с.127-132)

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06.03.2023 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.36).

21.03.2023 р. проведено перше судове засідання та розпочато розгляд справи по суті (а.с.110).

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 з 15.12.2008 р. призначено пенсію за вислугу років на підставі пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

24.01.2023 р. ОСОБА_1 подано заяву про призначення пенсії перехід на інший вид пенсії за віком (а.с.65).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 30.01.2023 р. №33 ОСОБА_1 переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»

Листом від 07.02.2023 р. №930-739/Л-02/8-1100/23 Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повідомило ОСОБА_1 , що обчислення середньомісячного заробітку після переведення на пенсію за віком проводилось із застосуванням показника проіндексованої середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки (а.с.13-14).

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно з п.6 ч.1 ст.92 Конституції України виключно законами України визначаються: основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. №1788-ХІІ (далі за текстом Закон №1788) передбачено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 51 Закону №1788 установлено, що пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Відповідно до абз.9 ст.52 Закону №1788 право на пенсію за вислугу років мають: працівники освіти, охорони здоров`я, а також соціального забезпечення, які в будинках-інтернатах для престарілих та інвалідів і спеціальних службах безпосередньо зайняті обслуговуванням пенсіонерів та інвалідів, відповідно до пункту «е» статті 55.

З огляду на п.«е» ст.55 Закону №1788, у редакції, чинній на час виходу позивача на пенсію за вислугу років, право на пенсію за вислугу років мають: працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Згідно з п.11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. №22-1, пенсія за вислугу років призначається у разі звільнення з роботи, що дає право на цей вид пенсії. У разі зарахування після призначення пенсії за вислугу років на роботу, яка дає право на цей вид пенсії, виплата пенсії припиняється і поновлюється з дня, що слідує за днем звільнення з роботи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. №1058-IV (далі за текстом Закон №1058) право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

У розумінні абз.22 ст.1 Закону №1058 пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Частиною 1 статті 9 Закону №1058 визначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 10 Закону №1058 визначено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Умови призначення пенсії за віком визначені у статті 26 Закону №1058.

Так, відповідно до ч.1 ст.26 Закону №1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року не менше 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року не менше 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року не менше 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року не менше 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року не менше 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року не менше 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року не менше 31 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року не менше 32 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року не менше 33 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року не менше 34 років; починаючи з 1 січня 2028 року не менше 35 років.

Частиною 1 статті 24 Закону №1058 визначено, що страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з ч.2 ст.24 Закону №1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ч.1 ст.27 Закону №1058 розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П розмір пенсії, у гривнях; Зп заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії унормований статтею 40 Закону №1058.

Частиною 2 статті 40 Закону №1058 передбачено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn); К страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

У разі відсутності на день призначення пенсії даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, для визначення середньої заробітної плати (доходу) враховується наявна заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії після отримання даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії.

Частиною 3 статті 45 Закону №1058 установлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Із аналізу зазначених норм, суд дійшов висновку, що ч.3 ст.45 Закону №1058 встановлено порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Таким чином, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058.

Однак, у даному випадку мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а тому має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком).

Суд зауважує, що ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років, відповідно до пункту «е» статті 55 Закону №1788, що не заперечується відповідачем, при цьому Закон №1788 передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії.

Натомість для призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058 позивач звернулася вперше 24.01.2023 р.

Отже, позивач має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058 із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення.

Викладене узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, наведеною у постанові від 31.10.2018 р. у справі №577/2576/17, а також Верховного Суду у постановах від 31.07.2019 р. у справі №720/208/17, від 18.08.2020 р. у справі №263/6611/17, від 04.02.2021 р. №509/3080/16-а.

Таким чином, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області протиправно обчислено розмір пенсії за віком ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки.

Водночас, посилання представника відповідача-2 на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 29.11.2022 р. у справі №560/4589/21 є необґрунтованим, оскільки такі висновки стосуються правовідносин, пов`язаних з переведенням з пенсії за віком за Законом України «Про державну службу» на пенсію за віком за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Беручи до уваги висновки суду щодо протиправності дій відповідача-2 при обчисленні розміру пенсії за віком ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки, належним способом захисту порушеного права є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. №1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2020, 2021, 2022 роки, починаючи з 24 січня 2023 року.

Стосовно покликання представника відповідача-2 на дискреційність повноважень, суд зауважує, що у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 073,60 грн (а.с.10), а тому суд стягує на користь позивача документально підтверджені судові витрати (судовий збір) в розмірі 1 073,60 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, яким вчинено протиправні дії.

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо обчислення розміру пенсії за віком ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (м. Кропивницький, вул. Соборна, 7-а, ) здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. №1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2020, 2021, 2022 роки, починаючи з 24 січня 2023 року.

Стягнути на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) понесені нею судові витрати (судовий збір) у розмірі 1 073,60 грн (одна тисяча сімдесят три грн 60 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду в Черкаській області (м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Дата складання повного рішення суду 14 березня 2024 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.М. МОМОНТ