Справа № 600/6574/23-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 р. м. Чернівці Справа № 600/6574/23-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брезіної Т.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд винести рішення, яким:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ПФУ в Чернівецькій області про відмову у призначенні пенсії від 06.09.2023 № 53;

- зобов`язати Головне управління ПФУ в Чернівецькій області та Головне управління ПФУ в м. Києві зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 08.05.1986 по 13.05.1986, з 02.06.1986 по 07.06.1986, з 21.06.1986 по 26.06.1986, з 02.07.1986 по 07.07.1986 до роботи у зоні відчуження та на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві, що дає право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на 5 років згідно ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов`язати Головне управління ПФУ в м. Києві призначити ОСОБА_1 пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку на 5 років згідно ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 30 серпня 2023 року, як особі, яка працювала на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що досяг 55 років та має більше ніж 20 років страхового стажу для виходу на пенсію згідно ч. 1 ст. 55 Закону №796, однак відповідач безпідставно відмовив у призначенні пенсії. Також позивач зазначає, що наявність діючого посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії, надає йому можливість безперешкодно скористатися правом на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку, а саме на 5 років, згідно з ч. 1 ст. 55 Закону №796. Позивач зазначив, що періоди роботи з 08.05.1986 по 13.05.1986, з 02.06.1986 по 07.06.1986, з 21.06.1986 по 26.06.1986, з 02.07.1986 по 07.07.1986 у зоні відчуження та на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві, підтверджено відповідними довідками від 14.02.1991 р. №08/10 та від жовтня 1992 р. №17/2. Таким чином, позивач стверджує, що відмова відповідача у призначенні пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на 5 років згідно ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 30 серпня 2023 року, як особі, яка працювала на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році є протиправною, а тому просить суд задовольнити позов.

Відповідачі заперечували проти задоволення позову та вказали, що у позивача відсутній необхідний страховий стаж 30 років для призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до Закону №796. Крім того, періоди роботи з 08.05.1986 по 13.05.1986, з 02.06.1986 по 07.06.1986, з 21.06.1986 по 26.06.1986, з 02.07.1986 по 07.07.1986 згідно довідок від 14.02.1991 р. №08/10 та від жовтня 1992 р. №17/2 не зараховано до роботи у зоні відчуження, оскільки відсутня довідка про періоди участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР про праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 р. №122, або інші первинні документи. Крім того, відповідач зазначає, що вказаний період роботи не зазначено у трудовій книжці позивача, а смт. Вільча не відноситься до зони відчуження. З вказаних підстав, відповідач вважає, що відсутні підстави для задоволення позову.

Рух справи у суді

Судом відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 рр. (Категорія 3), що підтверджується посвідченням Серія НОМЕР_1 від 06.08.2019 р. (а.с. 18).

Матеріали справи містять копію трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_2 із зазначенням періодів роботи, починаючи з 02.03.1998 р. по 12.08.2015 р. (а.с. 40-43).

Також матеріали справи містять: копію військового квитка позивача НОМЕР_3 ; копію диплома Київського торговельно-економічного інституту УВ №777598; копію диплома Роменського індустріального технікуму НОМЕР_4 . (а.с. 47-54).

До матеріалів справи додано довідку Солом`янського Банно-Прального комбінату від 14.02.1991 р. №08/10 про те, що з 8 по 13 травня 1986 р. (наказ №79-к від 29.04.1986 р.), з 2 по 7 червня 1986 р. (наказ №104 від 28.05.1986 р.), з 2 по 7 липня 1986 р. (наказ №136 від 25.06.1986 р.) брав участь в смт. Вільча Поліського району участь в ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС. (а.с. 55).

Також матеріали справи містять довідку Солом`янського Банно-Прального комбінату від жовтня 1992 р. №17/2 про роботу позивача на станції Вільча (санітарна обробка) зони відчуження в періоди: 6 днів з 08.05.1986 р. по 13.05.1986 р.; 6 днів з 02.06.1986 р. по 07.06.1986 р.; 6 днів з 21.06.1986 р. по 26.06.1986 р. По відомостях особистої карточки видачі заробітної плати за 1986 р. виплачено 320 крб. 57 кок. (а.с. 56).

Згідно архівного витягу від 15.01.2020 р. №39, складеного архівним відділом Роменської міської ради Сумської області, міститься інформація з наказів Роменського заводу автоматичних телефонних станцій: від 07.12.1984 р. №1236-К про прийняття позивача на роботу в ОУПЦ з 06.12.1984 р. методистом з окладом 110 руб. в місяць; від 02.12.1985 р. №1327-К про звільнення позивача по ст. 38 КЗОТ УССР за власним бажанням. (а.с. 45).

Відповідно до архівної довідки Плавинищенської сільської ради від 10.01.2020 р. №02-27/15 позивач був прийнятий на роботу в формувальний цех транспортувальником в Роменське виробництво будівельних матеріалів з 23.07.1982 р. та з 26.10.1982 р. звільнений у зв`язку з призовом зо Збройних сил. (а.с. 46).

Рішенням Головного управління ПФУ в Чернівецькій області від 06.09.2023 № 53 відмовлено у призначенні пенсії, оскільки страховий стаж позивача становить 28 років 3 місяці 8 днів з необхідних 3 років. Періоди роботи згідно довідки від 14.02.1991 № 08/10 та від жовтня 1992 № 17/2 з 08.05.1986 по 13.05.1986, з 02.06.1986 по 07.06.1986, з 21.06.1986 по 26.06.1986, з 02.07.1986 по 07.07.1986 не зараховано до роботи у зоні відчуження, оскільки відсутні довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 № 122 або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, також цей період роботи не зазначений в трудовій книжці та смт. Вільча не відноситься до зони відчуження. Також згідно довідки не вбачається, що особа працювала на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві не менше 14 календарних днів у 1986 році. (а.с. 64).

Матеріали справи містять копії документів, наданих Управлінням соціального захисту населення згідно листа від 29.09.2023 р. №15-25/7402, на підставі яких позивачу встановлено статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та видано посвідчення категорії 3 А, а саме: заява позивача про видачу посвідчення учасника ліквідації аварії від 15.04.1993 р.; довідка Солом`янського Банно-Прального комбінату від жовтня 1992 р. №17/2; витяг з протоколу №32 засідання Тимчасової комісії при Київській міській державній адміністрації по перевірці правильності видачі посвідчення від 16.10.1997 р.(а.с. 60-63).

Мотивувальна частина

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно положень ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд перевіряє дотримання вказаних критеріїв суб`єктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваного рішення, вчиненні дій чи допущенні бездіяльності.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України від 28.02.1991 №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон №796-ХІІ).

Статтею 49 Закону №796-ХІІ визначено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді а) державні пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення визначені в статті 55 Закону № 796-XII.

Відповідно до абз. 1 п. 1 ч. 1 ст. 55 Закону № 796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Згідно з абз. 4 п. 1 ч. 1 ст. 55 Закону № 796-XII передбачено, що учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 10 до 14 календарних днів, у 1988 році - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році, мають право на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 5 років.

Зі змісту вищезазначеної норми вбачається, що особа отримує право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до абз. 4 п. 1 ч.1 ст.55 Закону № 796-XII у випадку дотримання таких умов:

1) наявності у неї статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС;

2) наявності у неї необхідного періоду роботи у зоні відчуження, зокрема, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році;

3) наявності у неї страхового стажу не менше 15 років.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 № 13-1) (далі - Порядок № 22-1).

Відповідно до абз. 9 пп. 5 п. 2.1 розділу II Порядку №22-1 (у редакції, яка діяла на момент звернення позивача за призначенням пенсії) при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які засвідчують особливий статус особи, а саме: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи (за наявності)) та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями).

Відтак, згідно норм Порядку №22-1 при зверненні за призначенням пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 55 Закону № 796-XII особа, яка має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, повинна додати до заяви про призначення пенсії своє посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та документ, який підтверджує період її участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. При цьому, таким документом може бути, один з наступних перелічених:

- довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року №122;

- довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС;

- довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до статті 9 Закону №796-ХІІ особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є, зокрема, учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків.

При цьому, ст. 10 Закону №796-ХІІ передбачено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які, зокрема, працювали не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 1 ст.15 Закону № 796-XII підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Відповідно до ст. 65 Закону №796-ХІІ документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи та надають право користуватися пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".

Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 2 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 №551 (далі - Порядок №551) передбачено, що посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і надає право користуватися пільгами та компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства.

З аналізу наведених норм права слідує, що єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом №796-ХІІ, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи". Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях, тощо, є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 22.03.2018 (справа №588/538/16-а), від 23.05.2018 (справа №398/3509/16-а), від 22.01.2019 (справа №295/1087/17).

Відповідно до п. 6 Порядку №551 учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали в зоні відчуження з 1 липня 1986 р. по 31 грудня 1986 р. від одного до п`яти календарних днів, у 1987 році - від одного до 14, у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або на їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році, віднесеним до категорії 3, видаються посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 19__ році (категорія 3) серії А зеленого кольору.

З наведеної норми вбачається, що посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 3) серія А видається особам, зокрема, які працювали на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або на їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році.

З матеріалів справи вбачається, що позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, що підтверджується посвідченням (категорія 3) Серія НОМЕР_1 від 06.08.2019 р.

Це означає, що під час видачі позивачу вказаного посвідчення уповноваженим органом перевірялись обставини праці позивача на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або на їх будівництві у зоні відчуження у 1986 році, а саме не менше 14 календарних днів. В протилежному випадку у разі не підтвердження таких обставин, позивач не отримав би вказаного посвідчення.

Варто зауважити, що посвідчення позивача недійсним не визнавалось, його статус ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не оспорюється. Отже, у суду немає підстав ставити під сумнів законність отримання позивачем посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 3), а відтак і ставити під сумнів обставину його праці у зоні відчуження у 1986 році необхідної кількості днів у суду немає.

Таким чином, суд вважає, що наявність у позивача посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 3) надає йому право користуватися пільгами, в тому числі й щодо пенсійного забезпечення, передбаченими Законом №796-ХІІ, а також є достатнім підтвердженням того, що він працював в зоні відчуження на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або на їх будівництві у зоні відчуження у 1986 році, а саме не менше 14 календарних днів.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що позивач має право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Вказаний висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 08.06.2022 у справі №805/3752/18-а, від 15.01.2021 у справі №520/7546/17, від 12.02.2020 у справі №497/1830/16-а

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до вимог норм Порядку №22-1 при зверненні за призначенням пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 55 Закону № 796-XII позивач надав пенсійному органу первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Такими документами є довідки Солом`янського Банно-Прального комбінату від 14.02.1991 р. №08/10 та від жовтня 1992 р. №17/2 в яких зазначено про участь позивача в ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС у періоди з 08.05.1986 по 13.05.1986, з 02.06.1986 по 07.06.1986, з 21.06.1986 по 26.06.1986, з 02.07.1986 по 07.07.1986

Згідно п. 3 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи для підтвердження стажу роботи приймаються довідки, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Суд звертає увагу, що не зазначення періоду роботи позивача з 08.05.1986 по 13.05.1986, з 02.06.1986 по 07.06.1986, з 21.06.1986 по 26.06.1986, з 02.07.1986 по 07.07.1986 у трудовій книжці не заслуговує на увагу, оскільки вказані періоди, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, підтверджені довідками від 14.02.1991 № 08/10 та від жовтня 1992 № 17/2.

Як вбачається з матеріалів справи, із заявою про призначення пенсії позивач звернувся у віці 60 років, а страховий стаж, за підрахунком відповідача склав 28 років 3 місяці 8 днів.

Враховуючи вищенаведене, позивач мав право на пенсію з 29.06.2018 (наступний день, після досягнення 55 років).

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону № 1058, починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років.

Суд звертає увагу, що оскільки ч. 1 ст. 55 Закону № 796 також передбачає зменшення страхового стажу на кількість років (5 років) зменшення пенсійного віку, позивач повинен мати не менше 20 років страхового стажу.

Отже, на підставі встановлених судом обставин, суд вважає, що позивач відповідає умовам виходу на пенсію згідно ч. 1 ст. 55 Закону № 796, оскільки досяг 55 років та має більше ніж 20 років страхового стажу, а тому оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Висновки за результатами розгляду справи

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачі не довели суду правомірність рішення Головного управління ПФУ в Чернівецькій області про відмову у призначенні пенсії від 06.09.2023 № 53, а тому суд дійшов висновку про задоволення позову в частині скасування зазначеного рішення.

Крім того, суд дійшов висновку, що відповідачами безпідставно не зараховано до роботи позивача у зоні відчуження, періоди участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС згідно довідки від 14.02.1991 № 08/10 та від жовтня 1992 № 17/2 з 08.05.1986 по 13.05.1986, з 02.06.1986 по 07.06.1986, з 21.06.1986 по 26.06.1986, з 02.07.1986 по 07.07.1986, а тому суд також задовольняє позовні вимоги в частині зобов`язання відповідачів зарахувати ОСОБА_1 вказані періоди до роботи у зоні відчуження та на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві, що дає право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на 5 років згідно ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Щодо доводів Головного управління ПФУ в м. Києві про те, що воно є неналежним відповідачем у справі, суд звертає увагу, що згідно паспорту громадянина України позивач зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 4.2. Порядку №22-1 після реєстрації заяви про призначення пенсії та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Отже, незважаючи на проживання позивача у місті Києві, його заява про призначення пенсії та рішення за результатами її розгляду за принципом екстериторіальності були прийняті Головним управлінням У ПФУ в Чернівецькій області.

Відповідно до п. 4.10. Порядку, після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.

Таким чином, у випадку прийняття рішення про призначення пенсії, саме Головне управління ПФУ в м. Києві зобов`язане нарахувати та виплачувати позивачу пенсію. Тому, Головне управління ПФУ в м.Києві є належним відповідачем у справі.

Таким чином, суд встановив, що пенсійним органом протиправно відмовлено позивачу у призначенні пенсії згідно ч. 1 ст. 55 Закону № 796, в той час як позивач відповідає умовам виходу на пенсію згідно ч. 1 ст. 55 Закону № 796, оскільки досяг 55 років та має більше ніж 20 років страхового стажу. У зв`язку із вказаним, суд вважає, що у пенсійного органу не було підстав для відмови у призначенні пенсії позивачу, а тому суд дійшов висновку що належним способом відновлення порушеного права буде зобов`язати Головне управління ПФУ в м.Києві призначити ОСОБА_1 пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку на 5 років згідно ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 30 серпня 2023 року, як особі, яка працювала на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році.

На підставі вказаного суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Судові витрати

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що позивач звільнений від сплати судового збору, а тому не вирішує питання відшкодування на його користь судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 9, 14, 72, 73, 77, 90, 139, 241, 250, 257 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ПФУ в Чернівецькій області про відмову у призначенні пенсії від 06.09.2023 № 53.

3. Зобов`язати Головне управління ПФУ в Чернівецькій області та Головне управління ПФУ в м. Києві зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 08.05.1986 по 13.05.1986, з 02.06.1986 по 07.06.1986, з 21.06.1986 по 26.06.1986, з 02.07.1986 по 07.07.1986 до роботи у зоні відчуження та на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві, що дає право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на 5 років згідно ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

4. Зобов`язати Головне управління ПФУ в м. Києві призначити ОСОБА_1 пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку на 5 років згідно ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 30 серпня 2023 року, як особі, яка працювала на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 );

відповідачі: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (площа Центральна, 3, м. Чернівці, 58002, ); Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві (площа Центральна, 3, м. Чернівці, 58002, )

Суддя Т.М. Брезіна