Справа № 301/422/24
Суддя: Бобик О. І.
Дата ухвалення: 2024-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 301/422/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" березня 2024 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді Бобик О.І.,

за участю секретаря судового засідання Бабинець В.Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії №8146181 від 15 листопада 2023 року про накладення адміністративного стягнення за ч.5 ст.121 КУпАП та справу про адміністративне правопорушення закрити.

Позов мотивовано тим, що 15.11.2023 інспектором сержантом поліції відділу поліції №1 (м.Мукачево) Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області Феделеш І.В. винесено постанову серії №8146181 про накладення на нього адміністративного стягнення.

Про це він дізнався тільки 26 січня 2024 року, коли в Іршавському відділі ДВС у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції отримав копію вказаної постанови, де виконавчою службою відкрито виконавче провадження стосовно нього про стягнення подвійної суми штрафу в сумі 1020 гривень.

Згідно отриманої постанови його поліцейським притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУПАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. за те, що він нібито 15.11.2023 о 15.20 годині в м.Мукачево по вулиці Томаша Масарика (Матросова) 38а керував транспортним засобом з непристебнутим ремнем безпеки, у зв?язку з чим порушив п.2.3.в ПДР України - порушення правил користування ремнем безпеки.

Вважає, що винесена постанова є незаконною, необґрунтованою, і такою, що підлягає скасуванню.

Так, відповідачем була порушена процедура розгляду справи, чим порушено його право водія скористатись правовою допомогою. При викладені обставин адміністративного правопорушення поліцейським не було зібрано належних та допустимих доказів. Права згідно ст. 268 КУПАП йому відповідачем не роз?яснювались та не роз?яснювалось конкретної суті вчинення ним адміністративного правопорушення.

Зокрема, 15.11.2023 біля 15 години він їхав на автомобілі НОМЕР_1 згідно правил дорожнього руху в м.Мукачево по вулиці Томаша Масарика на виїзд з міста в сторону м. Іршава. Коли заїжджав на кільце, з права легковий автомобіль виїхав перед ним у порушення правил виїзду на головну дорогу з другорядної, створивши цим самими аварійну ситуацію, якої він, маючи тривалий стаж з водіння, уник від дорожньо-транспортної пригоди. Зразу за кільцем з права неподалік автозаправки біля обочини він побачив поліцейських, які не реагували на дану ситуацію, і особисто зупинившись на автомобілі вказав їм на автомобіль порушника, який створив йому аварійну ситуацію і щоб вжили заходи реагування. На це поліцейський, попросив у нього документи і водійське посвідчення, щось записував, а після відпустив його нічого не пояснюючи. Він здивувався, коли з виконавчої служби надійшли документи про несплату ним штрафу за порушення, якого він не вчиняв.

Вказує, що відповідач на місці зупинки ніяких доказів про вчинення ним правопорушення не надав, взагалі не говорив про те, які дії вчиняє стосовно нього, він будучи пристебнутим ремнем та сам особисто зупинився для повідомлення про водія іншого транспортного засобу, який створив аварійну небезпеку, і розуміючи, що не вчиняв будь-яке правопорушення, відповідач, як він вже пізніше дізнався, склав постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Також, у постанові зазначено, що він відмовився від отримання копії постанови. Однак, поліцейський не повідомив його на місці про складання постанови, не пропонував йому підписатися за неї і таку не вручав.

Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 08.02.2024 понолено ОСОБА_1 строк звернення до суду, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін.

У відзиві на позов ГУНП в Закарпатській області просить відмовити у його задоволенні. Вказує, що оскаржувана постанова складена відповідно до КУпАП, Інструкції, а посилання позивача на порушення ГУНП в Закарпатській області законодавства є необґрунтованим. Також відповідачем подано окрему заяву у якій просить позов залишити без розгляду, як такий, що подано з пропуском строку звернення до суду.

19.02.2024 розгляд справи було відкладено для надання можливості позивачу надати відповідь на відзив.

У відповіді на відзив позивач просить визнати відзив необґрунтованим та без наявних доказів на заперечення позовних вимог. Також вважає безпідставними вимоги відповідача щодо залишення позову без розгляду через пропуск строку оскарження, оскільки про наявність оскаржуваної постанови він дізнався тільки після отримання документів з ДВС, де і отримав копію такої.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд дійшов таких висновків.

Згідно з ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи чи інтереси.

Згідно зі ст. 289 КУпАП скаргу на постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. У разі пропуску зазначеного строку, цей строк за заявою особи щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу.

Частиною 1 ст. 168 КАС України передбачено, що позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції.

Судом встановлено, що постановою серії №8146181 від 15 листопада 2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. Згідно із оскаржуваною постановою ОСОБА_1 15.11.2023 о 15 годині 20 хвилин в м.Мукачево по вулиці Томаша Масарика (Матросова) 38А керував транспортним засобом, н.з. НОМЕР_1 , та був не пристебнутий ремнем безпеки, чим порушив п.2.3.в ПДР України - порушення правил користування ремнем безпеки (а.с. 6).

Згідно із частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як передбачено ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За нормою ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Однак відповідачем не було доведено належними, достатніми та допустимими доказами, що позивач порушив вимоги ПДР України.

Відповідно до підпункту 9 частини 1 статті 31 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію", поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 40 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

В оскаржуваній постанові серії №8146181 від 15 листопада 2023 року в графі «до постанови додаються» відсутні відомості про докази, які додаються на обґрунтування винесеної постанови. Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, зокрема, відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснення свідків, фото-, відеофіксації порушення позивачем правил дорожнього руху, зокрема, що позивач керував ТЗ будучи не пристебнутим паском пасивної безпеки.

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ, за відсутності інших доказів на підтвердження обставин, вказаних в оскаржуваній постанові (постанова Верховного суду від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17, № рішення 73700340).

Отже, постанова у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача підлягає скасуванню, відповідно позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Щодо клопотання відповідача про залишення позову без розгляду, з посиланням на пропуск строку звернення до суду, то з цього приводу суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

Серед іншого статтею 286 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до вимог частини першої статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду встановленого цим Кодексом або іншими Законами.

Частиною третьою цієї ж статті передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 289 Кодекс України про адміністративні правопорушення, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Згідно частиною другою статті 44 КАС України, учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до частини першої статті 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до частини третьої статті 122 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до частини третьої статті 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

З аналізу даних норм слідує, що строк для оскарження постанови повинен обчислюватися з моменту вручення, або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про вручення.

При цьому даючи оцінку твердженню відповідача про те, що позивач знав про притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки був присутній в момент складання оскаржуваної постанови, суд оцінює критично, позаяк сам по собі запис у відповідній графі оскаржуваної постанови про відмову в її отримання, який не підтверджений відповідним підписом особи, що притягається до адміністративної відповідальності, чи підписами свідків або понятих, чи у будь-який інший спосіб, який би дав можливість встановити чи дійсно постанова складалася у присутності особи яка відмовилася від її отримання, - не може братися судом до уваги. Належних доказів того, що ОСОБА_1 знав про оскаржувану постанову та відмовився від її отримання матеріали справи не містять.

Також матеріали справи не містять належних доказів які б підтверджували вручення чи отримання у будь-який спосіб ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови, а тому суд бере до уваги його твердження про те, що про оскаржувану постанову він дізнався лише після отримання документів з ДВС про відкриття виконавчого провадження на підставі вказаної постанови, де і отримав копію такої, про що свідчить його підпис на супровідному листі (а.с. 7).

А отже клопотання відповідача про залишення позову без розгляду задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, який підлягав сплаті за подання позовної заяви у справах щодо накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день подання позовної заяви становив 605,60 гривень.

Позивачем при поданні позовної заяви до суду сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 гривень.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, враховуючи, що позов підлягає задоволенню, позивачу підлягає відшкодування за сплачений ним судовий збір в розмірі 605,60 гривень. Що стосується надлишково сплаченого позивачем судового збору у розмірі 605,60 грн, то такий може бути йому повернутий за його клопотанням.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 77, 241-246, 286 КАС України, суд,

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №8146181 від 15 листопада 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.5 ст. 121 КУпАП.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 судові витрати за сплачений судовий збір в сумі 605,60 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 12.03.2024 (у зв`язку з перебуванням головуючої у відпустці).

Суддя Іршавського

районного суду: О. І. Бобик