Справа № 520/23354/23
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2024-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

13 березня 2024 року № 520/23354/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Зінченко А.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) про скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визначення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суми податкового зобов`язання із податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (код платежу 18010300) щодо нежитлових будівель, які розташовані по АДРЕСА_2 :

-№28875/2401-2038-18 від 09.12.2021р. за податковий період 2018 рік на суму 43 637,28 грн.;

-№000/28873-2401-2038-19 від 09.12.2021р. за податковий період 2019 рік на суму 58 694,08 грн.;

-№0-2038 від 08.12.2021р. за податковий період 2020 рік на суму 60 279,02 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 17 грудня 2021 року позивачем рекомендованим листом із трек-номером 765 ПАТ «УКРПОШТА» від Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України отримані податкові-повідомлення-рішення з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки щодо нежитлової будівлі, яка розташована по АДРЕСА_2 , зокрема:

- податкове повідомлення-рішення №28875/2401-2038-18 від 09.12.2021р. на суму 58 183,04 грн. за податковий період 2018 рік;

- податкове повідомлення-рішення №000/28873-2401-2038-19 від 09.12.2021р. на суму 65 215,64 грн. за податковий період 2019 рік;

- податкове повідомлення-рішення №0-2038 від 08.12.2021р. на суму 67 660,12 грн. за податковий період 2020 рік.

Зазначеними податковими повідомленнями - рішеннями Відповідачем запропоновано Позивачу протягом 60 - ти днів з дня їх вручення сплатити визначені контролюючим органом сум податкових зобов`язань.

23.12.2021 Позивач звернулась до Відповідача із листом, в якому у відповідності до п.п. 266.3.2. п. 266.3 ст. 266 Податкового кодексу України просила провести звірку нарахованих сум податкових зобов`язань, надавши Відповідача копії підтвердних документів про право власності на нежитлові будівлі щодо яких здійснено визначення відповідних податкових зобов`язань.

Зазначений лист Позивача Відповідачем залишений без будь-якої відповіді.

10 квітня 2023 року Позивач звернулась до Відповідача із заявою та просила скасувати (відкликати) зазначені податкові повідомлення - рішення про визначення податкових зобов`язань із податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Листом від 02.05.2023 за вих. №23787/6/20-40-24-05-10 Відповідач із посиланням на Закон України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 №393/96-ВР повідомив Позивача, що податкові повідомлення - рішення по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки №28875/2401-2038-18 від 09.12.2021р. на суму 58 183,04 грн. за податковий період 2018 рік; №000/28873-2401-2038-19 від 09.12.2021р. на суму 65 215,64 грн. за податковий період 2019 рік; №0-2038 від 08.12.2021р. на суму 67 660,12 грн. за податковий період 2020 рік; №0-2038 від 01.02.2023р. на суму 93 768,00 грн. за податковий період 2021 рік залишені без змін із обґрунтуванням такого рішення п.п. 14.1.129-1 п.14.1 ст. 14, п.п. 266.3.2 п. 266.3, п.п. 266.7.3 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України, ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952-1У, п.58 Постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127, якою затверджений «Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Також Відповідач, відмовляючи у скасуванні (відкликанні) податкових повідомлень - рішень, зазначив, що відомості щодо цільового призначення нежитлових будівель за адресою АДРЕСА_2 загальною площею 1562,8 кв. метрів у податкового органу відсутні.

Позивач вважає, що визначені Відповідачем наведеними податковими повідомленнями - рішеннями зобов`язання із податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є частково незаконними (протиправними) та підлягають скасуванню, а тому звернулась до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку вищенаведеному, суд вказує наступне.

Порядок нарахування та сплата податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, регламентується ст. 266 Податкового кодексу України.

Відповідно до пп. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/ або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (пп. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України).

Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (пп. 266.3.1 п. 266.3 ст. 266 ПК України).

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності (пп. 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України).

Судом встановлено, що згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у власності Позивача перебуває нежитлове приміщення розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 1 562,8 кв. метрів.

Суд вказує, що ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотки розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування (п. п. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 ПК України).

Суд зазначає, що при формуванні податкових повідомлень-рішень з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018-2020 роки застосована ставка податку 1 відсоток, відповідно до рішення 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 22.02.2017 № 542/17 «Про місцеві податки і збори у місті Харкові» та відповідно до рішення 23 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 28.11.2018 № 1284/18 «Про місцеві податки і збори у місті Харкові» .

Оскаржувані податкові повідомлення-рішення з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018 рік від 09.12.2021 № 28875/2401-2038-18 на суму 43 637,28 грн., за 2019 рік від 09.12.2021 № 000/28873-2401-2038-19 на суму 58 694,08 грн., за 2020 рік від 09.12.2021 № 0-2038 на суму 60 279,02 грн. сформовані та направлені Позивачу засобами поштового зв`язку.

Законом передбачено гарантії дотримання прав платників, при винесенні податкових повідомлень-рішень з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Так, пп. 266.7.3 п. 266.7 ст. 266 ПК України передбачено, що платник податку може звернутися з письмовою заявою для проведення звірки даних, на підставі чого, контролюючим органом буде здійснено перерахунок сум податку і, як наслідок, попередні податкові повідомлення-рішення будуть вважатися скасованими (відкликаними).

Процедура звірки забезпечує можливість узгодження відомостей наявних у контролюючого органу та платника податків, які забезпечують коректне нарахування податкових зобов`язань, зокрема з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки.

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 скористалась передбаченим законодавством правом та зверталась на звірку до ГУ ДПС із заявою від 10.04.2023 б/н (вх. ГУ ДПС від 10.04.2023 № 26099/6/73) щодо проведення звірки об`єктів нерухомого майна.

Внаслідок проведеної звірки на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та наданих Позивачем документів, а саме технічного паспорту на нежитлові приміщення, встановлено, що у власності знаходиться громадський будинок, який відповідно до технічного паспорту складається з основних та допоміжних приміщень, з яких питома вага належить до торгівельних та складських.

Згідно з пп. 14.1.129-1 п. 14.1 ст. 14 ПКУ до будівель торгівлі належать торгові центри, універмаги, магазини, криті ринки, павільйони та зали для ярмарків, станції технічного обслуговування автомобілів, їдальні, кафе, закусочні, бази та склади підприємств торгівлі й громадського харчування, будівлі підприємств побутового обслуговування.

Листом ГУ ДПС у Харківській області від 02.05.2023 № 23787/6/20-40-24-05- 10 ОСОБА_1 надана відповідь щодо результатів проведення звірки та обґрунтовано застосування ставки податку саме у розмірі 1 %.

Суд вказує, що контролюючий орган дійшов такого висновку, з огляду на те, що разом із заявою Позивач надала копію технічного паспорту на громадський будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де у графі призначення зазначено: нежитлова будівля літ. «Б-1», без конкретизації приналежності.

Окрім того, згідно з експлікацією до плану поверхів громадського будинку вбачається наявність приміщень торгівельного призначення.

З огляду на зазначене та відповідно до пп.14.1.1291 п. 14.1 ст. 14 ПКУ нежитлові приміщення, розташовані за адресою: АДРЕСА_2 належать до будівель торгівельних.

Окрім того, згідно з відкритих інтернет - ресурсів за адресою: АДРЕСА_2 знаходяться торгівельні об`єкти (магазин сантехники, мережа магазинів вживаних речей, магазин одягу та взуття).

Суд звертає увагу на те, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня інформація про технічні характеристики нежитлової нерухомості, яка належить ОСОБА_1 на праві власності, тобто Позивачем не проведено процедуру внесення змін до реєстраційних даних відповідно до Закону N° 1952 та Порядку № 1127.

Зокрема, ст. 2 Закону № 1952- IV визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації визначає Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, відповідно до п. 58 якого за бажанням заявника у разі зміни технічних характеристик закінченого будівництвом об`єкта чи об`єкта незавершеного будівництва державна реєстрація права власності на такий об`єкт проводиться з використанням відомостей про його технічну інвентаризацію, отриманих державним реєстратором з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва.

Відповідно до п. 40 Порядку № 1127 державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених ст. 27 Закону № 1952 та цим Порядком.

Відповідно до пункту 58 Порядку № 1127 у разі коли в документах, що подаються для державної реєстрації права власності на закінчений будівництвом об`єкт чи об`єкт незавершеного будівництва, відсутні відомості про технічні характеристики відповідного об`єкта, а також якщо реєстрація права власності на закінчений будівництвом об`єкт чи об`єкт незавершеного будівництва проведена до 01 січня 2013 року відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, державна реєстрація права власності на закінчений будівництвом об`єкт чи об`єкт незавершеного будівництва проводиться за наявності відомостей про технічну інвентаризацію такого об`єкта, отриманих державним реєстратором з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва.

Щодо посилання ОСОБА_1 при визначенні приналежності будівель посилається на Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000 введений в дію з 01.01.2001 (далі - Класифікатор).

Суд зазначає, що оскільки фактичне головне призначення кожного конкретного об`єкта нерухомості обчислюється на підставі документів, що підтверджують право власності, у порядку, визначеному Класифікатором, і використанням Методики ідентифікації за головною класифікаційною ознакою будівель багатофункціонального призначення, то платникам податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за отриманням необхідного висновку щодо ідентифікації об`єкта нерухомості доцільно звертатись до органу, який реалізує державну політику з питань державного архітектурно - будівельного контролю та нагляду.

Відтак, платник податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, з метою запобігання невірного обчислення бази оподаткування, повинен звернутися до органу, який реалізує державну політику з питань державного архітектурно - будівельного контролю та нагляду і отримати необхідний висновок щодо віднесення об`єктів нерухомості до відповідного класу Класифікатора та надати його до контролюючого органу.

Зазначена правова позиція відповідає висновку Верховного Суду, викладеному ним у постанові від 2 лютого 2020 року у справі N2819/2191/17.

Суд вказує, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня інформація про технічні характеристики нежитлової нерухомості, яка належить ОСОБА_1 на праві власності, тобто платником не проведено процедуру внесення змін до реєстраційних даних відповідно до Закону № 1952 та Порядку № 1127.

Отже, у зв`язку з наявною інформацією у контролюючого органу, дані з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з урахуванням експлікацій приміщень та наявності у складі останніх об`єктів торгівлі (магазинів), та відповідно до загальнодоступних відомостей з мережі Інтернет, де за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 1 562,8 кв. метрів, перебувають об`єкти торгівлі, контролюючим органом віднесено нежитлову будівлю, що перебуває у власності позивача до категорії «торгівельні».

Згідно з ч. 1 ст. 67 Конституції України, п. 16.1 статті 16 ПК України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Отже, обов`язок платника податку сплачувати податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, виникає у власників з дня виникнення права власності на об`єкти нерухомості, що відповідно до норм ПК України є об`єктами оподаткування.

Судом встановлено, що Позивачем до суду не було надано відповідних документів, з яких можливо було б встановити належність нежитлової будівлі до певної класифікації об`єкта нерухомості, в зв`язку з чим позовні вимоги є необґрунтованими. В позовній заяві не викладено взагалі жодних доводів, які свідчать про незаконність та неправомірність дій контролюючого органу, які у свою чергу тягнуть за собою скасування оскаржуваних податкових повідомлень - рішень та звільнення Позивача від обов`язку сплачувати податки в повному обсязі, передбаченого Конституцією України. Позивач лише оскаржує застосовану контролюючим органом ставку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Проаналізувавши наведене, суд робить висновок, що ГУ ДПС у спірних правовідносинах забезпечено дотримання ч. 2 ст. 19 Конституції України, під час реалізації управлінської функції контролю правильно з`ясовано обставини фактичної дійсності, належно розтлумачено зміст норм права, надано правильну кваліфікацію діянням приватної особи, унаслідок чого вчинене управлінська волевиявлення узгоджується зі змістом нормативного регламентування та з характером, предметом та наслідками вчинків приватної особи.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів влад них повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень тау спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім фор мам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, протягом розумного строку.

Таким чином, проаналізувавши наведене, суд вважає за необхідне вказати, що позовні вимоги є не обґрунтованими, не підтверджені нормативно та документально, а тому є такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) про скасування податкових повідомлень-рішень залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Зінченко А.В.