Справа № 215/5358/23
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2024-03-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

08 березня 2024 року Справа 215/5358/23

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боженко Н.В., перевіривши у м. Дніпрі матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до голови Державної судової адміністрації України Сальнікова Олексія Олександровича про встановлення компетенції, -

ВСТАНОВИВ:

15 вересня 2023 року до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до голови Державної судової адміністрації України Сальнікова Олексія Олександровича (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

- встановити наявність компетенції (повноважень) голови Державної судової адміністрації України Сальнікова Олексія Олександровича коли відсутній Закон, який забороняє при відсутності у громадянина України, документа, що посвідчує особу не пропустити його до працівників апарату суду у сфері управління, за результатом розгляду заяви від 13.07.2023 року організувати роботу таким чином, щоб притягти винних до відповідальності згідно ст. 60 Конституції України за обмеження допуску до приміщень суду без надання паспортних даних для виконання умов гарантій існуючих прав людини і визнати відмову від такої процедури протиправною бездіяльністю та зобов`язати таку процедуру виконати.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 жовтня 2023 року по справі №215/5358/23 адміністративну справу передано до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.11.2023 року, справу передано на розгляд судді Боженко Н.В.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2023 року відмовлено у відкритті провадження в цій адміністративній справі.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2023 року у справі №215/5358/23 скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 04.03.2024 року справу передано на розгляд судді Боженко Н.В.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам ст. ст. 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що вона підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI (далі - Закон №3674-VI).

Згідно із ч.1 ст.4 Закону №3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Абзацом 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» визначено, що у 2023 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2023 року у розмірі 2684,00 грн.

Розміри ставок судового збору визначені у ст. 4 Закону №3674-VI.

Згідно із приписами ст. 4 Закону №3674-VI - ставка судового збору за подання фізичною особою адміністративного позову немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (тобто, з урахування положень ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік» - 1073,60 грн).

В цій справі заявлено одну позовну вимогу немайнового характеру, в зв`язку з чим судовий збір підлягає сплаті у розмірі 1073,60 грн.

До позовної заяви не додано квитанцію про сплату судового збору, натомість подано заяву про звільнення від сплати судового збору. Заява обґрунтована тим, що судовий збір перевищує 5% доходу позивача за попередній календарний рік. Також згадуються нормативні положення про малозабезпеченість сім`ї.

До заяви додано довідку Тернівського Управління праці та соціального захисту населення м. Кривий Ріг від 29.08.2023 року, згідно якої позивач знаходиться на обліку у вказаному органі та отримує компенсацію за надання соціальних послуг особам з інвалідністю 1 групи, за 2022 рік розмір такої допомоги склав 28716,00 грн.

Вирішуючи вказану заяву про звільнення від сплати судового збору суд зазначає наступне.

Положення частини першої статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України як загальної норми, що регулює питання звільнення від сплати судового збору, деталізовані конкретизуючими нормами спеціального закону - статтями 5 та 8 Закону №3674-VI, що свідчить про необхідність при застосуванні положень статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України та вирішенні питання про звільнення від сплати судового збору осіб, не зазначених у статті 5 Закону №3674-VI застосовувати критерії, визначені статтею 8 цього Закону.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі №0940/2276/18.

Згідно п. 1, 3 ч. 1. ст. 8 Закону №3674-VI враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (ч. 2 ст. 8 Закону №3674-VI).

Для звільнення від сплати судового збору відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 8 Закону №3674-VI необхідним є надання довідки з органу Державної податкової служби України про розмір її доходів за попередній календарний рік, яка підтверджує, що розмір судового збору в цій справі перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанова Великої Палати Верховного Суду від 11.11.2020 у справі №9901/77/20.

З наданої позивачем довідки вбачається лише факт отримання позивачем компенсації за надання соціальних послуг особам з інвалідністю першої групи.

Водночас, наведене не дозволяє надати належну оцінку майновому стану позивача в цілому. Суд наголошує, що належними та достатніми доказами для підтвердження скрутного майнового становища позивача можуть бути довідки про доходи з органів державної податкової інспекції, довідка про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, документів про нарахування субсидій, документів про надання соціальної допомоги тощо.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 10.10.2019 року по справі № 215/3329/19.

Більш того, навіть якщо визначати відношення ставки судового збору до наданого розміру доходу позивача за 2022 рік (який визначено в неналежний спосіб та не повністю), сума 1073,60 грн складає менше 5% від 28716,00 грн (3,74%). Отже, вже виходячи з цього джерела доходу однозначно вбачається відсутність правових підстав для звільнення від сплати судового збору.

Отже, правові підстави для звільнення позивача від сплати судового збору відсутні, а позивачу належить сплатити судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, участь у судовому засіданні щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, звільнення (відстрочення, розстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів, про забезпечення надання безоплатної правничої допомоги, якщо відповідний орган відмовив у її наданні, тощо.

Позивачем до позовної заяви додано заяву про витребування доказів, щодо якої суд зазначає наступне.

За приписами ч.4, ч.5 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 80 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ч.2 ст. 80 Кодексу адміністративного судочинства України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Всупереч викладеному, заява про витребування доказів позивача не містить обставин, які може підтвердити кожен з витребуваних доказів, а також заходів, які вжив позивач для їх самостійного отримання, доказів вжиття таких заходів та (або) причин неможливості самостійного отримання відповідних доказів.

Отже, позивачу належить надати до суду належним чином оформлену заяву про витребування доказів.

Відповідно до ч. 7 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України до заяви про визнання індивідуального акта протиправним чи адміністративного договору недійсним додається також оригінал або копія оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування.

В постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2024 року зазначено, що зміст заявленого позову стосується порядку розгляду відповідачем звернення позивача від 13.07.2023 року, при цьому позивач не погоджується з бездіяльністю відповідача щодо розгляду його заяви від 13.07.2023 року.

Водночас, копію свого звернення від 13.07.2023 року, докази його направлення відповідачу, а також копію відповіді на це звернення позивачем не надано.

Отже, позивачу належить надати до суду вказані копії зазначених документів для суду та відповідача.

Враховуючи вище зазначене, суд дійшов висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху (ч.1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України).

За таких обставин, суд вважає, за необхідне, дану позовну заяву залишити без руху із наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171 Кодексу адміністративного судочинства України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до голови Державної судової адміністрації України Сальнікова Олексія Олександровича про встановлення компетенції - залишити без руху.

Запропонувати позивачу протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали надати до суду:

- клопотання про звільнення від сплати судового збору з належними доказами на підтвердження неможливості сплати судового збору або оригіналу квитанції про сплату судового збору в сумі 1073,60 грн за наступними реквізитами: "Отримувач коштів: УК у Чечел.р.м.Дніпра/Чечел.р./22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ)37988155, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО)899998, рахунок отримувача -№UA4004632, код класифікації доходів бюджету - 22030101. Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Дніпропетровський окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа);

- заяви про витребування доказів, складеної у відповідності до ч. 2 ст. 80 Кодексу адміністративного судочинства України;

- засвідчені належним чином копії звернення від 13.07.2023 року, доказів його направлення, а також листа-відповіді на таке звернення (за наявності), для суду та відповідача.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали надіслати особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями), згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко