Справа № 160/29927/23
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2024-03-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О. В.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області , в якому просить:
визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у перерахунку ОСОБА_1 пенсії по інвалідності відповідно до частини другої статті 33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності відповідно до частини другої статті 33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням додаткового стажу, з 11.02.2023.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в результаті перерахунку пенсії (переходу з пенсії по інвалідності на пенсію за віком) розмір призначеної раніше пенсії по інвалідності зменшився. Відповідачем протиправно за заявою позивача не здійснено переведення з пенсії за віком на пенсію по інвалідності у розмірі пенсії за віком, з урахуванням при розрахунку пенсії додаткового стажу.
Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1, 2 ст. 257, ч.1 ст.260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.
За ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області через систему «Електронний суд» 27.02.2024 надійшов відзив на позовну заяву.
Відповідач заперечуючи проти задоволення позовних вимог зазначає наступне.
Так, приписами Закону № 1058-IV визначено, що розмір пенсії кожного пенсіонера визначається індивідуально, залежно від набутого стажу та отриманого заробітку, з якого сплачувались внески. При обчисленні пенсії для кожного пенсіонера визначається індивідуальний коефіцієнт страхового стажу залежно від кількості відпрацьованих місяців та коефіцієнту заробітної плати.
Відповідно до частини 1 статті 28 Закону № 1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.
Оскільки відповідно абзацу другого частини 1 статті 24 Закону № 1058 до страхового стажу для обчислення пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується стаж на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.
Отже, при здійсненні розрахунку пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 враховано наявний (фактичний стаж) та враховано кратність.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 09.04.2019.
Позивач отримував пенсію, як особа з інвалідністю ІІІ групи внаслідок загального захворювання, обчислену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 27.02.2019.
За заявою позивача з 22.11.2021 його було переведено на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
При перерахунку пенсії страховий стаж позивача до 01.01.2004 становив 19 років 8 місяців 12 днів, після 01.01.2004- 15 років 3 місяці 0 днів. Загальний страховий стаж склав 34 роки 11 місяців 12 днів.
В результаті перерахунку пенсії розмір раніше призначеної позивачу пенсії, який становив 2606,33 грн. після переходу на пенсію за віком зменшився і став складати 2402,16 грн.
10.08.2023 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою, в якій просив перевести його з пенсії за віком на пенсію по інвалідності у розмірі пенсії за віком, з урахуванням при розрахунку пенсії додаткового стажу (4 роки 11 місяців). Виплатити різницю, яка утворилась у зв`язку зі зменшенням розміру пенсії при перерахунку пенсії при переведенні з одного виду на інший за період з 22.11.2021 по 01.02.2023.
Загальний страховий стаж зараховано по 31.03.2019, складав 34 роки 11 місяців 12 днів, пільговий стаж за Списком №2 -09 років 0 місяців 07 днів.
Загальний розмір пенсійної виплати з 22.11.2021, складав 2402, 16 грн.
Згідно особистої заяви від 15.04.2022 та наданих документів особі проведено перерахунок пенсії з додаванням стажу з 01.04.2022.
Загальний страховий стаж зараховано по 31.03.2019 склав 35 років 03 місяці 29 днів, пільговий стаж за Списком №2 09 років 0 місяців 07 днів.
Загальний розмір пенсійної виплати складає:
З 01.04.2022 -2563,08 грн.;
З 01.03.2023 -2905,21 грн.
Для переведення на інший вид пенсії заявнику необхідну звернутись до будь-якого відділу обслуговування громадян (сервісного центру) або через вебпортал із відповідною заявою.
Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення переведення його на пенсію по інвалідності у розмірі пенсії за віком з урахуванням додаткового стажу (періоду з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою пенсійного віку).
Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.
Статтею 46 Конституції України гарантовано право громадянам на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Тобто, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.
Закон України №1058 -IV від 09.07.2003 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом (Закон №1058 -IV).
За визначенням у ст. 1 Закону №1058 -IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Частиною 1 статті 9 Закону України №1058 -IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до ст. 10 цього Закону особі, яка має одночасне право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
За частинами 1,2 ст. 30 Закону №1058-IV пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону. Пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи.
Непрацюючі особи з інвалідністю II групи за їх вибором мають право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону, за наявності, зокрема, страхового стажу: у чоловіків - 30 років, якщо їм вперше встановлено інвалідність у віці до 59 років включно.
Непрацюючі особи з інвалідністю II групи, яким установлено інвалідність після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, та особи з інвалідністю III групи за їх вибором мають право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону, за наявності страхового стажу, зазначеного в абзаці першому частини першої статті 28 цього Закону (абз. 8 ч. 2 ст. 33 Закону №1058-IV).
Згідно ч.1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Частиною 2 вказаної статті передбачено, що до страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.
Отже, до страхового стажу особи під час отримання пенсії по інвалідності зараховується як додатковий стаж період з дня встановлення інвалідності до досягнення пенсійного віку.
Відповідно до ч.1 ст. 27 Закону № 1058-IV розмір пенсії за віком визначається за формулою:
П - розмір пенсії, у гривнях;
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;
Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.
Частиною 1 ст. 28 Закону № 1058-IV встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.
У разі зміни групи інвалідності пенсія в новому розмірі виплачується з дня зміни групи інвалідності. Якщо особі встановлено інвалідність нижчої групи, пенсія виплачується за попередньою групою до кінця місяця, в якому змінено групу інвалідності (ч. 1 ст. 35 Закону № 1058-IV).
За приписами п.2 ч. 1 ст.45 Закону № 1058-IV пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності;
У такому самому порядку призначається пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком, якщо вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані на день встановлення інвалідності, і з дня виникнення такого права - якщо вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані в період після встановлення інвалідності до дня звернення за призначенням пенсії по інвалідності.
У разі коли вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані після призначення пенсії по інвалідності, пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком призначається з дня настання такого права, якщо звернення за призначенням пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком відбулося не пізніше трьох місяців з дня настання такого права.
Частиною 3 ст. 45 Закону № 1058-IV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Суд враховує, що пенсія по інвалідності була призначена позивачу у віці 54 роки 4 місяці 17 днів, страховий стаж зарахований по 31.03.2019 склав 35 років 3 місяці 29 днів.
З 04.03.2019 -дня встановлення інвалідності ОСОБА_1 до 17.11.2024 -досягнення особою пенсійного віку (60 років) позивачу має бути зараховано додатковий стаж 5 років 8 місяців 17 днів.
Загальний страховий стаж позивача 35 років 3 місяці 29 днів, що підтверджується і відповідачем, враховуючи норми ст.ст. 27, 28 Закону № 1058-IV є достатнім для отримання пенсії по інвалідності у розмірі пенсії за віком.
При цьому позовні вимоги в частині призначити позивачу пенсію по інвалідності у розмірі пенсії за віком відповідно до ст.ст. 27, 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не підлягають задоволенню.
Суд зазначає, що питання переведення (переходу) з одного виду пенсії на інший та питання призначення пенсії було проаналізовано у постановах Верховного Суду України від 31 березня 2015 року у справі №21-612а14, Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року у справі № 317/4184/16-а (2а/317/2/2017), в яких Суд дійшов висновку, що, якщо особа отримувала пенсію на підставі одного закону (наприклад, Закону України «Про прокуратуру») та виявила бажання перейти на пенсію за іншим законом (наприклад, на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»), це буде нове призначення пенсії. А якщо такий перехід відбувся в рамках одного закону - Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», то це не є призначенням пенсії, а є переведенням на пенсію в рамках одного закону.
Оскільки позивач отримував пенсію за віком за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», то перехід на пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком відповідно до цього ж закону, не є новим призначенням пенсії.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Позивач, звертаючись із заявою про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, мав законні сподівання на збільшення розміру пенсії у випадку такого переходу. Натомість при розгляді заяви працівниками Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на виконання вимог Закону України «Про звернення громадян» не було повідомлено ОСОБА_1 про наслідки переходу на інший вид пенсії, а саме зменшення розміру пенсії після перерахунку.
За приписами ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Позовні вимоги визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у перерахунку позивачу пенсії по інвалідності не підлягають задоволенню, оскільки предметом спору є питання правомірності переведення позивача з одного виду пенсії на інший.
Позивач, перебуваючи на пенсії за віком і звертаючись до Пенсійного фонду із заявою, просив перевести його на пенсію по інвалідності у розмірі пенсії за віком і на час звернення не міг звертатись із вимогами здійснити перерахунок пенсії по інвалідності, не перебуваючи на даному виді пенсії.
До того ж має місце протиправність дій відповідача у відмові у переведенні позивача з пенсії за віком на пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком.
Позовні вимоги визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не можуть бути задоволені.
Дії суб`єкта владних повноважень - активна поведінка, яка може мати вплив на права, свободи та інтереси фізичних та юридичних осіб. Відмінна риса даного виду юридичних фактів полягають у тому, що норми права пов`язують з ними юридичні наслідки саме в силу вольового характеру юридичних дій.
Бездіяльність - пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод та інтересів фізичної та юридичної особи. Сама по собі бездіяльність - це триваюча пасивна поведінка суб`єкта, яка виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов`язаний був і міг вчинити.
В даному випадку, відмовляючи позивачу у його переведенні з одного виду пенсії на інший, відповідач вчинив активні дії.
За приписами ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
За наведених обставин, враховуючи вищенаведені норми, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у переведені ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію по інвалідності відповідно до частини другої статті 33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію по інвалідності відповідно до частини другої статті 33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням додаткового стажу, з 10.08.2023.
Відповідно до вимог ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.
Згідно ч.3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Суд, керуючись положеннями статті 139 КАС України, враховуючи часткове задоволення позову вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь позивача судовий збір у сумі 536,80 грн.
Керуючись ст.ст.139,242-246,255,262,295 КАС України, суд, -
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у переведені ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію по інвалідності відповідно до частини другої статті 33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В решті позовних вимог -відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона