Справа № 500/7010/23
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2024-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/7010/23

12 березня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мандзія О.П., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якій просить:

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо непроведення нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 №168 за період з 03.06.2022 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 03.07.2022, з 11.07.2022 по 31.07.2022, з 01.08.2022 по 13.08.2023, з 17.08.2022 по 31.08.2022, з 01.09.2022 по 16.09.2022 включно у розмірі 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування після тяжкого поранення у зв`язку із захистом Батьківщини;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 №168 у розмірі по 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування після тяжкого поранення у зв`язку із захистом Батьківщини з урахуванням попередньо виплачених сум додаткової винагороди, а саме за період з 03.06.2022 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 03.07.2022, з 11.07.2022 по 31.07.2022, з 01.08.2022 по 13.08.2023, з 17.08.2022 по 31.08.2022, з 01.09.2022 по 16.09.2022 включно.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за військовослужбовцями, які отримали поранення під час захисту Батьківщини та проходять стаціонарне лікування або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії, зберігається додаткова винагорода у розмірі 100000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" № 168 від 28.02.2022 (далі - Постанова №168). Виписки про період перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, а також постанови ВЛК про потребу у відпустці за станом здоров`я для лікування після тяжкого поранення в сукупності є достатніми правовими підставами для включення військовослужбовців Збройних Сил України, які отримали такі поранення до наказів про виплату їм додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн. за час перебування на лікуванні або у відпустці. Відповідачем не використано власні повноваження з метою для якої такі надано, не нараховано та не виплачено ОСОБА_1 додаткову винагороду у розмірі 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування після тяжкого поранення у зв`язку із захистом Батьківщини за період з 03.06.2022 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 03.07.2022, з 11.07.2022 по 31.07.2022, з 01.08.2022 по 13.08.2022, з 17.08.2022 по 31.08.2023, з 01.09.2022 по 16.09.2022 включно, що, власне, і зумовило звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 03.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено у справі судове засідання.

На виконання вимог вказаної ухвали, Військовою частиною НОМЕР_1 подано до суду відзив. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що позивачу було нараховано та виплачено додаткову винагороди, збільшену до 100000,00 грн. у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я. Щодо виплати додаткової винагороди збільшеної до 100000,00 грн. особам, що перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення, то слід зазначити, що відповідно до абз.4 п.1 Постанови №168 (в редакції станом на 02.04.2022) до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, включаються особи, зазначені у цьому пункті, у тому числі тих, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Відповідно до довідки ВЛК від 03.06.2022 №677, виданої сержанту ОСОБА_1 , вказано, що поранення, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби (довідка про обставини поранення не надана). У вказаній довідці відсутні медичні висновки про ступінь важкості поранення, необхідні для прийняття рішення командирами військових частин щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати за час цієї відпустки винагороди у розмірі 100000,00 грн. Позивачем заявлені позовні вимоги про нарахування та виплату йому додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, у розмірі по 100000,00 грн. з розрахунку на місяць пропорційно часу перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення у зв`язку із захистом Батьківщини саме по 03.07.2022, в той час, коли період відпустки за станом здоров`я позивача завершився 02.07.2022. Незважаючи на наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 15.07.2022 №172, на який є посилання в позовній заяві та є додатком до позову, позивач приходить до хибного висновку також про перебування ним у відпустці для лікування після тяжкого поранення в період з 15.07.2022 по 13.08.2023.

Ухвалою суду від 24.01.2024, постановленою в судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати згідно ч.7, 8 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), ухвалено перейти до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Ухвалою суду від 11.03.2024 закрито провадження у справі в частині позовних вимог про зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою у розмірі по 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування після тяжкого поранення у зв`язку із захистом Батьківщини з урахуванням попередньо виплачених сум додаткової винагороди, а саме за період з 03.06.2022 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 03.07.2022, з 11.07.2022 по 31.07.2022, з 01.08.2022 по 13.08.2023, з 17.08.2022 по 31.08.2022, з 01.09.2022 по 16.09.2022 включно.

Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, суд при прийняті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено, що відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.02.2022 №39 сержанта ОСОБА_1 з 26.02.2022 зараховано до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 та визнано таким, що справи та посаду старшого майстра ремонтної майстерні артилерійського озброєння взводу забезпечення другого артилерійського дивізіону Військової частини НОМЕР_1 прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Під час проходження військової служби, за обставин здійснення бойового завдання та заходів з національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації проти України у складі Військової частини НОМЕР_1 о 08 год. 45 хв. 17.05.2022 під час переміщення в район населеного пункту Підгородне Бахмутського району Донецької області позивач потрапив під ракетний удар, одержав наскрізне поранення правої легені, правобічний гемапневмоторакс, про що свідчить довідка про обставини травми від 06.07.2022 №1052/а.

17.05.2022 сержант ОСОБА_1 вибув на стаціонарне лікування до центральної районної лікарні м. Дружківка згідно з наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 17.05.2022 №117.

Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №Е5045 ОСОБА_1 в період з 17.05.2022 по 28.05.2022 з діагнозом вогнепальне уламкове проникаюче наскрізне поранення грудної клітки справа, вогнепальне сліпе поранення лівої гомілки, лівого стегна, вогнепальне поранення шиї справа - перебував на стаціонарному лікуванні в КП "Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені I.I. Мечникова "ДОР".

З 29.05.2022 позивач перебував на стаціонарному лікуванні та обстеженні у військовому госпіталі м. Рівне відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 30.05.2022 №130.

За змістом виписного епікризу №1112, виданого МО України Військовою частиною НОМЕР_2 , сержант ОСОБА_1 в період з 29.05.2022 по 03.06.2022 перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні.

Відповідно до довідки ВЛК від 03.06.2022 №677 сержанту ОСОБА_1 проведено медичний огляд, за результатами якого: діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): поранення, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби.

Згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.06.2022 №134 сержант ОСОБА_1 вибув у відпустку за станом здоров`я терміном на тридцять діб з 03.06.2022 по 02.07.2022.

Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.07.2022 №162 сержант ОСОБА_1 прибув до пункту постійної дислокації військової частини з відпустки за станом здоров`я.

За змістом виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №08026, виданої КНП "Тернопільська обласна лікарня" ТОР, позивач в період з 11.07.2022 по 14.07.2022 перебував на стаціонарному лікуванні в ортопедо-травматологічному відділенні.

Відповідно до довідки ВЛК від 14.07.2022 №381/8 сержанту ОСОБА_1 проведено медичний огляд, за результатами якого: діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): травма, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби.

Згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 15.07.2022 №172 сержант ОСОБА_1 вибув у відпустку за станом здоров`я терміном на тридцять діб з 15.07.2022 по 13.08.2022.

За змістом виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №2331, виданої КНП "Микуленецька обласна фізіотерапевтична лікарня реабілітації" ТОР, позивач в період з 26.07.2022 по 09.08.2022 перебував на стаціонарному лікуванні.

За змістом виписки з історії хвороби стаціонарного хворого №142816/11071, виданої КНП "Київська обласна клінічна лікарня" КОР, позивач в період з 17.08.2022 по 16.09.2022 перебував на стаціонарному лікуванні.

Відповідно до довідки ВЛК від 08.03.2023 №2096 сержанту ОСОБА_1 проведено медичний огляд, за результатами якого: діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): поранення, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби; захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби.

Згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 04.07.2022 № 828 (з адміністративно-господарської діяльності) сержанту ОСОБА_1 додаткова винагорода з розрахунку 100000,00 грн. виплачена за період з 01.06.022 по 02.06.2022.

Не погоджуючись із бездіяльністю відповідача щодо непроведення нарахування та виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168 за період з 03.06.2022 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 03.07.2022, з 11.07.2022 по 31.07.2022, з 01.08.2022 по 13.08.2023, з 17.08.2022 по 31.08.2022, з 01.09.2022 по 16.09.2022 включно у розмірі 100000,00 грн. в розрахунку на місяць, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість бездіяльності відповідача на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" № 2011-XII від 20.12.1991 (далі - Закон №2011-XII) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни.

Згідно з ч.2 ст.1-2 Закону № 2011-ХІІ у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з ч.4 ст.9 Закону №2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію" Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв Постанову №168"Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", в п.1 якої, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, установив, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми "єПідтримка", виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Абзацом 4 п.1 Постанови № 168 (в редакції до 19.07.2022) встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, включаються особи, зазначені у цьому пункті, у тому числі ті, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Абзацом 4 п.1 Постанови № 168 (в редакції після 19.07.2022) встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793 внесені зміни до Постанови №168, зокрема, доповнено п.2-1 такого змісту: "Установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.".

Отже, додаткова винагорода у розмірі 100000,00 грн. на місяць виплачується, зокрема, військовослужбовцям, які отримали поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язані із захистом Батьківщини, у період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), та за період перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення (за висновком ВЛК).

З аналізу наведених норм Постанови № 168 вбачається встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000,00 грн. винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) ВЛК.

При цьому, Постанова № 168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захистом Батьківщини, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, за які виплачується збільшена до 100000,00 грн. винагорода.

Як встановлено судом, під час проходження військової служби, за обставин здійснення бойового завдання та заходів з національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації проти України у складі Військової частини НОМЕР_1 о 08 год. 45 хв. 17.05.2022 під час переміщення в район населеного пункту Підгородне Бахмутського району Донецької області позивач потрапив під ракетний удар, одержав наскрізне поранення правої легені, правобічний гемапневмоторакс, про що свідчить довідка про обставини травми від 06.07.2022 №1052/а.

У зв`язку з вищевказаним пораненням, ОСОБА_1 перебував, зокрема:

з 03.06.2022 по 02.07.2022 - у відпустку за станом здоров`я на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.06.2022 №134;

з 11.07.2022 по 14.07.2022 - на стаціонарному лікуванні згідно виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №08026, виданої КНП "Тернопільська обласна лікарня" ТОР;

з 15.07.2022 по 13.08.2022 - у відпустку за станом здоров`я на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 15.07.2022 №172;

з 17.08.2022 по 16.09.2022 - на стаціонарному лікуванні згідно виписки з історії хвороби стаціонарного хворого №142816/11071, виданої КНП "Київська обласна клінічна лікарня" КОР.

З матеріалів справи водно, що відповідно до довідок ВЛК від 03.06.2022 №677, від 14.07.2022 №381/8, від 08.03.2023 №2096 поранення, травма, захворювання позивача визнано як таке, що пов`язане з проходженням військової служби.

Зважаючи, що отримане позивачем поранення (контузії, травми, каліцтва) 17.05.2022 пов`язане із проходженням військової служби та захистом Батьківщини, а також його перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком ВЛК в періоди з 03.06.2022 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 02.07.2022, з 11.07.2022 по 31.07.2022, з 01.08.2022 по 13.08.2022, з 17.08.2022 по 31.08.2022, з 01.09.2022 по 16.09.2022, позивач має право на отримання збільшеної до 100000,00 грн. додаткової винагороди в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування після тяжкого поранення у зв`язку із захистом Батьківщини.

Проте, здійснити виплату додаткової винагороди ОСОБА_1 за періоди перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування після тяжкого поранення у зв`язку із захистом Батьківщини з 03.06.2022 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 02.07.2022, з 11.07.2022 по 31.07.2022, з 01.08.2022 по 13.08.2022, з 17.08.2022 по 31.08.2022, з 01.09.2022 по 16.09.2022 визначено наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 06.02.2024 №139, після звернення позивача до адміністративного суду, в ході судового розгляду даної справи.

Натомість доказів про перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування після тяжкого поранення у зв`язку із захистом Батьківщини за 02.07.2022 позивачем не представлено, а судом не встановлено.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 21.11.2018 року у справі № 824/166/15-а, держава не може відмовляти у здійсненні особі певних виплат у разі чинності законодавчої норми, яка їх передбачає та відповідності особи умовам, що ставляться для їх отримання.

Таким чином, аналізуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню частково шляхом визнання протиправною, в контексті ч.2 ст.2 КАС України, бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо непроведення нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168 за періоди з 03.06.2022 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 02.07.2022, з 11.07.2022 по 31.07.2022, з 01.08.2022 по 13.08.2022, з 17.08.2022 по 31.08.2022, з 01.09.2022 по 16.09.2022 до 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування після тяжкого поранення у зв`язку із захистом Батьківщини.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності оскаржуваних дій.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

При вирішенні питання щодо судових витрат, суд враховує наступне.

Як передбачено ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.132 КАС України).

Відповідно до п.1 ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом п.1 ч.3 ст.134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.4 ст.134 КАС України).

У відповідності до ч.5 ст.134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч.6 ст.134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч.1 ст.139 КАС України).

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Згідно з ч.7, 9 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм, слід дійти висновку про те, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Як встановлено ч.2, 3 ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З матеріалів справи видно, що 11.06.2023 між адвокатом Слізняк М.М. та позивачем ОСОБА_1 укладено договір про надання правничої допомоги №М-63, відповідно до предмету якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. У п.4.4 сторони погодили, що вартість послуг адвоката за даним договором у Тернопільському окружному адміністративному суді складає 15000,00 грн.

29.10.2023 позивачем оплачено послуги адвоката в розмірі 15000,00 грн., про що свідчить платіжна інструкція №@2PL477842.

26.01.2024 сторони за договором №М-63про надання правничої допомоги від 11.06.2023 склали акт №1 здачі-приймання наданих послуг на загальну вартість 15000,00 грн.:

аналіз ситуації замовника та юридична консультація замовнику з приводу стягнення з Військової частини НОМЕР_1 додаткової грошової винагороди, витрачений час - 1 год, вартість - 1000,00 грн.;

звернення з адвокатський запитом на адресу Військової частини НОМЕР_1 з метою отримання документів для звернення до Тернопільського окружного адміністративного суду, витрачений час - 1 год, вартість - 1000,00 грн.;

підготовка та подання до Тернопільського окружного адміністративного суду позовної заяви про визнання бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 протиправною, зобов`язання вчинити дії, витрачений час - 5 год, вартість - 10000,00 грн.;

представлення інтересів замовника у Тернопільському окружному адміністративному суді у справі №500/7010/23 (зокрема, участь в судових засіданнях, тощо), незалежно від тривалості та кількості вчинених дій, вартість - 3000,00 год.

Стосовно вирішення питання про компенсацію витрат на правничу допомогу Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "East/West Alliance Limited" проти України", оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy), №34884/97).

Суд також зазначив, що підприємство-заявник уклало договір з юридичною фірмою щодо її гонорару, який можна порівняти з угодою про умовний адвокатський гонорар. Така угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (рішення у справі "Ятрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), №31107/96).

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним ст.19, 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", а також враховуючи предмет спору, значення справи для сторін та конкретні обставини справи, суті виконаних послуг, суд вважає, що сума, заявлена до відшкодування у розмірі 15000,00 грн. є надмірною та неспівмірною з фактичним обсягом наданих адвокатом послуг.

Надані адвокатські послуги, вказані в акті як аналіз ситуації замовника та юридична консультація замовнику з приводу стягнення з Військової частини НОМЕР_1 додаткової грошової винагороди, звернення з адвокатський запитом на адресу Військової частини НОМЕР_1 з метою отримання документів для звернення до Тернопільського окружного адміністративного суду, підготовка та подання до Тернопільського окружного адміністративного суду позовної заяви про визнання бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 протиправною, зобов`язання вчинити дії, охоплюються загальною діяльністю адвоката та мають на меті складання позовної заяви і подання її до суду, без обґрунтування неминучості в такому розмірі.

У свою чергу, в підтвердження здійсненої правової допомоги, необхідно долучати розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Розрахунок вартості послуг, наведений у акті №1 здачі-приймання наданих послуг від 26.01.2024 за договором №М-63 про надання правничої допомоги від 11.06.2023, не відображає вартість години правничої допомоги.

Вартість у розмірі 3000,00 грн. таких ж послуг адвоката, як представлення інтересів замовника у Тернопільському окружному адміністративному суді у справі №500/7010/23 (зокрема, участь в судових засіданнях, тощо), визначено незалежно від кількості та тривалості, тобто без встановлення їхньої дійсності та необхідності.

Водночас така послуги адвоката як звернення з адвокатський запитом на адресу Військової частини НОМЕР_1 з метою отримання документів для звернення до Тернопільського окружного адміністративного суду, що вказані в акті №1 здачі-приймання наданих послуг від 26.01.2024, взагалі не мала місце, оскільки сам запит, як і відповідь на нього відсутні в матеріалах справи, і не може слугувати додатковою підставою для відшкодування витрат на виконання відповідної.

При цьому, у відповідності до ч.6 ст.134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.7 ст.134 КАС України).

Суд враховує заперечення відповідача про відсутність підстав для компенсації витрат позивача на правову допомогу, обґрунтованість та необхідність яких не підтверджено належними та допустимими доказами.

Суд звертає увагу, що дана справа є справою незначної складності, а також враховує відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень, за даними яких мають місце оприлюднення численних судових рішень судів різних інстанцій з аналогічного предмету спору та аналогічні мотивам тим, що наведені у позові позивача, що спрощувало роботу адвоката при підготовці даного позову, а тому, на думку суду, підготовка позову у даній справі не вимагала від адвоката значного обсягу юридичної та технічної роботи.

Таким чином, виходячи з вищенаведеного, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, суд приходить до переконання про недотримання вимог ч.3, 5 ст.134 КАС України, а тому, з урахуванням критерію співмірності зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом, та обсягом виконання відповідних робіт, а також часткове задоволення позову, стягнута має бути сума витрат, пов`язаних з розглядом справи, на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн. з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись ст. 139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо непроведення нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 №168 за періоди з 03.06.2022 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 02.07.2022, з 11.07.2022 по 31.07.2022, з 01.08.2022 по 13.08.2022, з 17.08.2022 по 31.08.2022, з 01.09.2022 по 16.09.2022 до 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування після тяжкого поранення у зв`язку із захистом Батьківщини.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 в користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з розглядом справи, на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 (нуль) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 12 березня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 );

відповідач:

- Військова частина НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_4 ).

Головуючий суддя Мандзій О.П.