Справа № 733/440/24
Суддя: Овчарик В. М.
Дата ухвалення: 2024-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2-а/733/17/24
Єдиний унікальний №733/440/24
Рішення

Іменем України

13 березня 2024 року м. Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

у складі головуючого судді Овчарика В.М.

за участю секретаря Ткаченко В.М. та

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ічня за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора з реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 м. Ічня Прилуцького районного відділення поліції старшого сержанта поліції Герасименка Олександра Олександровича та Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

установив:

У березні 2024 року позивач звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, в обгрунтування якого вказав, що постановою серії ББА № 561824 від 24 лютого 2024 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 та ч. 1 ст. 126 КУпАП з накладенням адмінстягнення у розмірі 1 190 грн., з якою він не згоден, оскільки вважає її винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права. Так, оскаржувана постанова не містить посилань на будь-які докази, які б підтверджували факт порушення ним вимог п. 2.9 в ПДР. Крім того, працівник поліції у його присутності не зазначив, що ним відкрито розгляд справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, проігнорував роз`яснення його прав як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачене ч. 1 ст. 121-3 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, не надав доказів вчинення ним вказаних правопорушень, а лише обмежився складанням постанови без дотримання вимог КУпАП та Інструкції № 1395. З урахуванням викладеного просив скасувати зазначену вище постанову, а провадження у справі закрити.

Ухвалою судді від 06 березня 2024 року відкрите провадження по справі (а.с. 13).

Заяв та клопотань від учасників справи не надходило.

У судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити із зазначених у ньому підстав, при цьому зазначив, що він був зупинений поліцейським безпідставно, який вже після зупинки фактично відшукав правопорушення, яке не було підставою для зупинки транспортного засобу, при цьому номерний знак, коли він виїжджав з дому, освітлювався, на місці зупинки працівник поліції взагалі не роз`яснив йому прав, якому він пред`явив вказане посвідчення.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи.

Дослідивши усі докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом установлено, що постановою серії ББА № 561824 від 24 лютого 2024 року накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за порушення ч. 1 ст. 121-3 та ч. 1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в сумі 1 190 гривень за те, що останній 24 лютого 2024 року на вул. Воскресінській в м. Ічня Прилуцького району Чернігівської області керував транспортним засобом Фіат Дукато, д.н.з. НОМЕР_1 , на якому не освітлювався номерний знак в темну пору доби, що унеможливлювало прочитати його з відстані 30 м, чим порушив п. 2.9 в ПДР, при цьому не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.1 ПДР України (а.с. 4).

Відповідальність за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП настає за керування або експлуатацію транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Пунктом 2.9. в ПДР передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом з номерним знаком неосвітленим (у темну пору доби).

Відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП настає за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Пунктом 2.1 а ПДР передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується.

Повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Стаття 278 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1)чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2)чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3)чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4)чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5)чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Порядок розгляду справ про притягнення особи до адміністративної відповідальності передбачений також Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 листопада 2015 року №1376, відповідно до розділу ІV якої розгляд справ про адміністративні правопорушення здійснюють уповноважені посадові особи органів поліції відповідно до статті 222 КУпАП.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення або місцем проживання правопорушника відповідно до статті 276 КУпАП у строки, визначені статтею 277 КУпАП.

Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності роз`яснюються її права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Уповноважена посадова особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, відповідно до статті 280 КУпАП зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правомірного вирішення справи.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, уповноважена посадова особа органу поліції відповідно до статті 283 КУпАП виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказані мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Згідно з ч. 5 ст. 77 КАС України якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідач, не надавши суду відзив на позовну заяву, заперечень проти вимог позивача та викладених ним обставин, не надав, приведені ним твердження не спростував.

Разом із тим, переглянувши відео надане позивачем видно, що працівник поліції зупинивши ОСОБА_1 повідомив останньому, що причиною зупинки став технічний стан автомобіля, а саме, що в останнього відсутні бризговики, на що той відповів, що вони не передбачені конструкцією автомобіля, при цьому попросив пред`явити посвідчення водія, яке він показав через бокове скло дверей автомобіля. У подальшому при огляді самого автомобіля працівником поліції було виявлено, що не підсвічується номерний знак автомобіля, про що було поставлено до відома водія автомобіля та роз`яснено проте, що на нього буде винесена постанова за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та запропоновано знову надати посвідчення водія, на що водій відмовив з посиланням на те, що він вже надавав його. У зв`язку з цим працівник поліції повідомив водія, що на нього також буде складена постанова за ч. 1 ст. 126 КУпАП за не пред`явлення посвідчення водія. На неодноразове прохання ОСОБА_1 роз`яснити йому права згідно ст. 268 КУпАП працівник поліції проігнорував. Доказів причини зупинки ОСОБА_1 на місці події не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При цьому провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Як убачається з викладеного вище, працівником поліції ОСОБА_1 був зупинений без будь-яких на те підстав, який фактично вже після зупинки відшукав правопорушення у діях останнього, що не відповідало пропорційності обставинам події і вчиненого водієм порушення, який у судовому засіданні зазначив, що номер його автомобіля, коли він виїжджав з дому, освітлювався.

У порушення вимог КУпАП, незважаючи на неодноразові прохання ОСОБА_1 роз`яснити йому процесуальні права, працівник поліції вказані вимоги взагалі проігнорував, у зв`язку з чим не було забезпечено справедливого розгляду справи та захисту прав особи, притягнутої до відповідальності.

Разом з тим, оглянутим відеозаписом підтверджується, що ОСОБА_1 все ж таки пред`являв працівнику поліції посвідчення водія, за допомогою якого останній ідентифікував особу ОСОБА_1 , при цьому інших документів ОСОБА_1 не надавав.

Таким чином, суд вважає, що дії працівника поліції при винесенні постанови були явно неправомірними, що тягне за собою скасування постанови як незаконної та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.

При цьому суд враховує норму ст. 46 КАС України відповідно до якої сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач, а з огляду на ч. 4 цієї статті відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг, як визначено п.7 ч.1 ст. 4 КАС України.

Згідно зі ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Системний аналіз зазначених правових норм дає підстави вважати, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених ч. 4 ст. 122 КУпАП, працівники органів (підрозділів) Національної поліції діють від імені органів Національної поліції, а отже не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган (підрозділ) Національної поліції, у зв`язку з чим позов ОСОБА_1 до ГУНП в Чернігівській області слід задовольнити у повному обсязі, а в задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора з реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 м. Ічня Прилуцького районного відділення поліції старшого сержанта поліції Герасименка Олександра Олександровича слід відмовити, так як останній не є належним відповідачем у справі.

Із наявної в матеріалах справи квитанції вбачається, що позивачем сплачено судовий збір за подачу позовної заяви в розмірі 605,60 грн (а.с. 7), який слід стягнути з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 2, 5, 19, 20, 25, 77, 139, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 262, 286 КАС України, суд

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА № 561824 від 24 лютого 2024 року, складену поліцейським з реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 м. Ічня Прилуцького районного відділення поліції старшим сержантом поліції Герасименком Олександром Олександровичем, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 та ч. 1 ст. 126 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 190 грн.

Справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Чернігівській області судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора з реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 м. Ічня Прилуцького районного відділення поліції старшого сержанта поліції Герасименка Олександра Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: поліцейський з реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 м. Ічня Прилуцького районного відділення поліції старший сержант поліції Герасименко Олександр Олександрович: місце перебування: вул. Свято-Преображенська, 18, м. Ічня, Прилуцький район, Чернігівська область.

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Чернігівській області, місце знаходження: проспект Перемоги, 74, м. Чернігів, .

Повне судове рішення виготовлено 13 березня 2024 року.

Головуючий суддя В.М. Овчарик