Справа № 380/10648/21
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2024-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2024 рокусправа №380/10648/21

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сидор Н.Т., розглянувши у м. Львові у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду,

в с т а н о в и в :

на розгляді Львівського окружного адміністративного суду перебуває справа №380/10648/21 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора із вимогою стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05.10.2020 у справі №813/7874/14 в сумі 350 346,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05.10.2020 у справі №813/7874/14 його поновлено на посаді начальника управління захисту прав і свобод громадян та інтересів держави Головного управління захисту прав і свобод громадян, інтересів держави, нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією Генеральної прокуратури України з 24 жовтня 2014 року. Втім, наказ про поновлення його на посаді на виконання вказаного рішення винесено лише 14.05.2021. Відтак, позивач звернувся до відповідача із заявою про нарахування та виплату середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі. Оскільки відповіді на подану заяву відповідачем не надано і нарахування відповідних сум не здійснено, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Вказує, що право позивача претендувати на стягнення середнього заробітку за затримку виконання рішення суду про поновлення на роботі матеріальний закон пов`язує виключно із виданням роботодавцем відповідного наказу, фактичним допуском незаконно звільненого до роботи. При цьому, суд також має встановити вину роботодавця у невиданні наказу про поновлення працівника на роботі. Також заперечує щодо застосування п. 10 Порядку №100 при обчисленні розміру середньої заробітної плати, оскільки такий був виключений станом на момент звернення позивача до суду з цим позовом.

Щодо процесуальних дій, вчинених у зв`язку із розглядом справи, слід зазначити наступне.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12.10.2021 у справі №380/10648/21 адміністративний позов задоволено повністю: стягнуто з Офісу Генерального прокурора (01011, місто Київ, вул. Різницька, 13/15; ідентифікаційний код 00034051) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення суду про поновлення на роботі в сумі 350346 (триста п`ятдесят тисяч триста сорок шість) гривень 00 коп.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2022 у справі №380/10648/21 апеляційну скаргу Офісу Генерального прокурора задоволено частково; скасовано рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року у справі № 380/10648/21 та позов ОСОБА_1 задоволено частково; стягнуно з Офісу Генерального прокурора (01011, місто Київ, вул. Різницька, 13/15; ідентифікаційний код 00034051) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ,; РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення суду про поновлення на роботі в сумі 124 567 (сто двадцять чотири тисячі п`ятсот шістдесят сім) грн 50 коп з нарахуванням, утриманням та перерахуванням у відповідні бюджети/фонди передбачених законодавством податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

Постановою Верховного Суду від 21.02.2023 постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 1 квітня 2022 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.05.2023 апеляційну скаргу Офісу Генерального прокурора залишено без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року у справі № 380/10648/21 без змін.

Постановою Верховного Суду від 26.10.2023 касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора задоволено частково; рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 травня 2023 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Львівського окружного адміністративного суду.

За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №380/10648/21 передано для розгляду судді Сидор Н.Т.

Ухвалою судді від 20.11.2023 прийнято до провадження адміністративну справу №380/10648/21 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05.10.2020 у справі №813/7874/14 позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано наказ Генерального прокурора України № 2501-ц від 23 жовтня 2014 року про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника управління захисту прав і свобод громадян та інтересів держави Головного управління захисту прав і свобод громадян, інтересів держави, нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією Генеральної прокуратури України; поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника управління захисту прав і свобод громадян та інтересів держави Головного управління захисту прав і свобод громадян, інтересів держави, нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією Генеральної прокуратури України з 24 жовтня 2014 року; стягнуто з Офісу Генерального прокурора (01011, м. Київ, вул. Різницька, 13/15, ідентифікаційний код 00034051), як правонаступника Генеральної прокуратури України, на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу 1 234 879,15 грн (один мільйон двісті тридцять чотири тисячі вісімсот сімдесят дев`ять гривень 15 копійок) з проведенням необхідних відрахувань відповідно до вимог чинного законодавства; зобов`язано Офіс Генерального прокурора (01011, м. Київ, вул. Різницька, 13/15, ідентифікаційний код 00034051), як правонаступника Генеральної прокуратури України, проінформувати Міністерство юстиції України (01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, 13, ідентифікаційний код 00015622) про відкликання відомостей про застосування до ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ) заборони, передбаченої ч. 3 ст. 1 Закону України "Про очищення влади"; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено повністю.

Також рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника управління захисту прав і свобод громадян та інтересів держави Головного управління захисту прав і свобод громадян, інтересів держави, нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією Генеральної прокуратури України та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в сумі 17 439,55 грн, допущено до негайного виконання.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.02.2021 апеляційну скаргу Офісу Генерального прокурора залишено без задоволення; апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково; рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2020 року у справі №813/7874/14 в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу змінено, виклавши його в такій редакції: «Стягнути з Офісу Генерального прокурора (01011, м. Київ, вул. Різницька, 13/15, ідентифікаційний код 00034051), як правонаступника Генеральної прокуратури України, на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 2 485 431(два мільйона чотириста вісімдесят п`ять тисяч чотириста тридцять одну) грн 46 коп. без врахування необхідних до сплати платежів»; у решті рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2020 року у справі № 813/7874/14 залишено без змін.

Наказом Генерального прокурора від 14.05.2021 №556ц поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника управління захисту прав і свобод громадян та інтересів держави Головного управління захисту прав і свобод громадян, інтересів держави, нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією Генеральної прокуратури України з 24 жовтня 2014 року; наказано виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо затримки виконання рішення суду, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи даний спір, суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 235 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Частиною сьомою статті 235 КЗпП України визначено, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

У разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки (стаття 236 КЗпП).

У цьому контексті суддя зауважує, що відповідальність за затримку власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, встановлена статтею 236 КЗпП України, згідно із якою виплата середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі проводиться незалежно від вини роботодавця в цій затримці.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 26.10.2023 у справі №380/10648/21.

Наведеним спростовуються твердження представника відповідача щодо відсутності вини відповідача щодо затримки виконання рішення.

Середній заробіток за своїм змістом є державною гарантією, право на отримання якого виникла у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою роботу з незалежних від нього причин. Закон пов`язує цю виплату виключно із фактом затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

Для вирішення питання про наявність підстав для стягнення середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі на підставі статті 236 КЗпП України, суду необхідно встановити: чи мала місце затримка виконання такого рішення; у разі наявності затримки виконання рішення - встановити період затримки, який необхідно рахувати від наступного дня після ухвалення рішення про поновлення на роботі до дати видання роботодавцем наказу про поновлення на роботі, та, відповідно, провести розрахунок належних до стягнення сум за встановлений період.

У справі судом встановлено, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05.10.2020 у справі №813/7874/14 у частині поновлення його на посаді підлягало негайному виконанню, проте було виконане Офісом Генерального прокурора лише 14 травня 2021 року, що підтверджується копією наказу від 14.05.2021 №556ц.

Відтак вимога позивача щодо стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки виконання рішення починаючи з 06.10.2020 (наступний день після ухвалення рішення про поновлення) по 13.05.2021 (день, що передував дню винесення наказу про поновлення на посаді) є обґрунтованою.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 №108/95-ВР за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 (далі - Порядок №100, у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з пунктом 5 Порядку №100 нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Пунктом 8 Порядку №100 визначено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

За змістом пунктом 10 Порядку №100 обчислення середньої заробітної плати у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення. Коефіцієнт підвищення визначається шляхом ділення тарифної ставки (посадового окладу), встановленого працівнику після підвищення, на тарифну ставку (посадовий оклад), що була встановлена до підвищення.

Отже, якщо роботодавець не забезпечив здійснення фактичного поновлення працівника за рішенням суду, то такий працівник має право на отримання середнього заробітку за час невиконання рішення суду про поновлення на посаді за вказаний період із урахуванням коефіцієнту підвищення заробітної плати.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21.01.2022 у справі №640/22054/18.

Згідно з довідкою Офісу Генерального прокурора від 14.04.2020 №21-630зп, заробітна плата позивача за два календарні місяці роботи, що передують дню звільнення (за серпень 2014 року 0 грн. та за вересень 2014 року 17439,55 грн.) становить 17439,55 грн без врахування податків і зборів; відповідно середньоденний заробіток (17439,55 грн / 21 робочий день) становить 830,45 грн.

Як вбачається зі змісту Довідки від 14.04.2020 №21-630зп, постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» з 01 грудня 2015 року підвищено посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців, розміри яких затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури».

Таким чином, коефіцієнт підвищення посадового окладу начальника управління з 01 грудня 2015 року склав 1,25. Відповідно середньоденна заробітна плата з цього часу становить 1038,06 грн (830,45 грн х 1,25).

30 серпня 2017 року Кабінетом Міністрів Укаїни прийнято постанову №657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», якою підвищено посадові оклади прокурорам і слідчим органів прокуратури та яка опублікована 06 вересня 2017 року. Отже, посадові оклади прокурорам і слідчим прокуратури підвищено з 06 вересня 2017 року.

Таким чином, коефіцієнт підвищення посадового окладу начальника управління з 06 вересня 2017 року склав 2,25. Відповідно середньоденна заробітна плата з вказаного часу становить 2335,64 грн (1038,06 грн х 2,25).

Вказані обставини встановлені постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.02.2021 у справі № 813/7874/14, відтак такі відповідно до положень ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не підлягають доказуванню при розгляді цієї справи.

Поряд з цим, суд враховує, що пункт 10 Порядку №100 виключено на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. №100» від 9 грудня 2020 року №1213, яка набрала чинності 12 грудня 2020 року, а отже вказаний пункт стосовно обчислення середнього заробітку за час невиконання рішення суду про поновлення на посаді з урахуванням коефіцієнту підвищення належить застосовувати у площині спірних правовідносин в обмежених часових рамках, а саме до 11.12.2020.

Натомість у період з 12.12.2020 до 13.05.2021 розрахунковою величиною для обрахунку середнього заробітку позивача має слугувати його середньоденна заробітна плата без коефіцієнтів підвищення заробітної плати.

Цей висновок відповідає правовим позиціям Верховного Суду щодо застосування пункту 10 Порядку №100 (з урахуванням постанови Уряду №1213) при обчисленні середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, які викладені у постанові від 8 листопада 2022 року у справі №460/15639/21, від 27 січня 2022 року у справі №580/5185/20.

Відтак, розраховуючи суму середнього заробітку за затримку виконання рішення суду за період з 06.10.2020 по 13.05.2021 суд враховує середньоденну заробітну плату з врахуванням коефіцієнта підвищення у розмірі 2335,64 грн у період з 06.10.2020 по 11.12.2020, і, в подальшому, середньоденну заробітну плату без застосування такого коефіцієнта у розмірі 830,45 грн у період з 12.12.2020 по 13.05.2021.

Судом встановлено, що кількість робочих днів за період з 06.10.2020 по 11.12.2020 становить 48 днів, а за період з 12.12.2020 по 13.05.2021 - 102 дні.

Отже, сума середнього заробітку за час затримки виконання рішення за період з 06.10.2020 по 11.12.2020 становить 112 110,72 грн (2335,64 грн х 48 днів) та за період 12.12.2020 по 13.05.2021 - 84 705,9 грн (830,45 грн х 102 дні), що в сумі дорівнює 196 816,62 грн.

Саме таку суму належить стягнути з відповідача на корить позивача.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку те, що такий підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до правил ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При обчисленні розміру судового збору, що підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, суд виходить з такого.

Визначений судом до стягнення на користь позивача розмір середнього грошового забезпечення за час затримки виконання рішення - 196 816,62 грн, становить 56,18% від заявленої позивачем до стягнення суми (350 346,00 грн). Відповідно 56,18% від сплаченого позивачем судового збору (3503,50 грн) становить 1968,27 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 14, 72-77, 90, 139, 242-246, 255, 257, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду - задовольнити частково.

Стягнути з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05.10.2020 у справі №813/7874/14 в сумі 196 816 (сто дев`яносто шість тисяч вісімсот шістнадцять) гривень 62 копійки.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1968 (одна тисяча дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 27 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач - Офіс Генерального прокурора (01011, м. Київ, вул. Різницька, 13/15; ).

СуддяСидор Наталія Теодозіївна