Справа № 160/6329/24
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2024-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

12 березня 2024 р.Справа № 160/6329/24

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Серьогіна О.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 та Управління праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної у місті ради, Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

08.03.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної у місті ради, Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю, в якому просить суд:

- визнати винними Управління праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної у місті ради та Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю у бездіяльності, неналежним виконанням службових обов`язків та притягнути до відповідальності згідно статті 45 Закону України "про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні";

- зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної у місті ради прийняти крісло-стілець з саноснащенням для подальшої реалізації та подати нову заявку на електроскутер до Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю;

- зобов`язати Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю згідно заявки Управління праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної у місті ради внести в перелік для формування замовлення на виготовлення електроскутера у ТОВ "Ваше здоров`я-Трейдінг" м. Київ.

Також позивач просить суд визнати винними Управління праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної у місті ради та Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю та призначити відшкодування завданої моральної шкоди ОСОБА_1 згідно статті 56 Конституції України в розмірі 250 тисяч гривень, у рівних долях.

Відповідно до вимог частини 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 2 ст. 171 КАС України суддя відкриває провадження в адміністративній справі, якщо відсутні підстави, в тому числі, для відмови у відкритті провадження.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі суддею встановлено наступне.

Згідно наявної інформації в КП Діловодство спеціалізованого суду, судом встановлено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.03.2023 року у справі №160/1619/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до Комунального закладу "Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи" Дніпропетровської обласної ради, Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю, Управління праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної у місті ради про визнання протиправною та скасування індивідуальної програми, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково;

- визнано протиправною бездіяльність Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю щодо незабезпечення ОСОБА_1 технічними та іншими засобами реабілітації, зокрема електроскутером;

- зобов`язано Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю повторно розглянути питання щодо забезпечення ОСОБА_1 технічними та іншими засобами реабілітації, зокрема електроскутером та прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням висновків суду;

- в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.03.2023 року у справі №160/1619/23 сторонами не оскаржувалось в апеляційному порядку та набрало законної сили 02.05.2023 року.

В обгрунтування позовних вимог у справі №160/1619/23 позивач зазначав наступне. Відповідно до Індивідуальної програми реабілітації інваліда № 1114 від 13.09.2021 року, складеного Саксаганською Міжрайонною МСЕК призначено у розділі II «Технічні та інші засоби реабілітації» засоби пересування - крісло колісне низько активне та багатофункціональне, милиці; спеціальні засоби для самообслуговування - сидіння д/ванни; спеціальні засоби для догляду - крісло-стілець із санітарним оснащенням. 16.11.2021 року посадові особи відповідача 1 подали заявку до Дніпропетровського відділення Фонду соціального захисту інвалідів, без отримання від нього дозволу, та внесли в перелік формування замовлення в ТОВ «Норма-Трейд». Позивач вказував про те, що починаючи з вересня 2021 року він проходив медкомісію на право керування електроскутером та мав намір його отримати, про що також знали посадові особи відповідачів. Посилався на те, що на засідання комісії Саксаганської міжрайонної МСЕК при виборі і погодженні призначення крісла-стільця із санітарним оснащенням його не запрошували. Звертав увагу на те, що потреби у такому засобі по догляду, як крісла-стільця із санітарним оснащенням, він не мав і не має по теперішній час. Вказував, що він неодноразово звертався до Саксаганського районного УпСЗН щодо відмови від крісла - стільця із санітарним оснащення, оскільки зазначений засіб для догляду (з незрозумілих підстав) відповідно до Додатку 4 до Порядку призначення технічних та інших засобів реабілітації відповідно до функціональних можливостей особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю, учасника антитерористичної операції (пункт 7 розділ II) є несумісним із електросукутером, однак йому було відмовлено у поверненні зазначеного засобу для догляду. Враховуючи наведені обставини, позивач звернувся до суду за захистом свої порушених прав.

Як вбачається із позовної заяви, позивач посилаючись на не виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.03.2023 року у справі №160/1619/23 зазначає такі ж самі підстави позову та підстави відмови відповідача у видачі йому електросукутера (несумісність крісла - стільця із санітарним оснащення із електросукутером згідно з Додатком 4 до Порядку призначення технічних та інших засобів реабілітації відповідно до функціональних можливостей особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю, учасника антитерористичної операції (пункт 7 розділ II).

До позовної заяви долучено лист Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю від 02.06.2023 року №1468/05-02, в якому зазначено, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.03.2023 року по справі № 160/1619/23 Дніпропетровським обласним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю було повторно розглянуто питання щодо забезпечення ОСОБА_1 електроскутером та повідомлено наступне. 08.02.2022 року ОСОБА_1 було отримано крісло-стілець, який відповідно до додатку 4 Порядку призначення технічних засобів реабілітації відповідно до функціональних можливостей особи_з інвалідністю, дитини з інвалідністю, учасника антитерористичної операції, затвердженого Наказом Міністерства соціальної політики України від 17.03.2021 року № 134 (зі змінами) (далі - Порядок сумісності), не сумісний з електрпгкутером. Враховуючи вищезазначене, відділення Фонду не має законних підстав для формування направлення для забезпечення ОСОБА_1 електроскутером.

Тобто, Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю не виконало вимоги рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.03.2023 року у справі №160/1619/23 в частині зобов`язання Дніпропетровського обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю повторно розглянути питання щодо забезпечення ОСОБА_1 технічними та іншими засобами реабілітації, зокрема електроскутером та прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням висновків суду.

Тоді як Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю повторно розглянуло питання щодо забезпечення ОСОБА_1 технічними та іншими засобами реабілітації, зокрема електроскутером, але без врахування висновків суду по справі №160/1619/23.

Так, в ході розгляду справи №160/1619/23 судом встановлено, що позивача було визнано придатним та фактично допущено до керування відповідними транспортними засобами, зокрема електроскутером. Окрім того, Управління праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної у місті ради листом від 22.04.2022 року за №025-53/1552 направив до Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю заяву позивача щодо забезпечення його технічними та іншими засобами реабілітації (електроскутером). Проте, така заява/звернення відповідачем 2 була залишена без задоволення. Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку, що відповідач 2 дійшов передчасного висновку про призначення ОСОБА_1 крісла - стільця із санітарним оснащенням.

Таким чином, Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю не врахувало правові висновки суду по справі №160/1619/23 в частині передчасності висновку про призначення ОСОБА_1 крісла - стільця із санітарним оснащенням, та знову, посилаючись на тіж самі підстави (несумісність крісла - стільця із санітарним оснащення із електросукутером згідно з Додатком 4 до Порядку призначення технічних та інших засобів реабілітації відповідно до функціональних можливостей особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю, учасника антитерористичної операції (пункт 7 розділ II), відмовило позивачу у забезпеченні ОСОБА_1 технічними та іншими засобами реабілітації, зокрема електроскутером.

Тобто в мотивувальній частині рішення суду від 30.03.2023 року по справі №160/1619/23 чітко вказано, що відповідач повинен був повторно розглянути питання щодо забезпечення ОСОБА_1 технічними та іншими засобами реабілітації, зокрема електроскутером та прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням висновків суду.

Тобто, з вищевикладеного вбачається, що відповідач не виконав рішення суду Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.03.2023 року по справі №160/1619/23 в частині прийняття обґрунтоване рішення, з урахуванням висновків суду.

Враховуючи вищенаведене, на переконання судді, позивач звернувся до суду з приводу неналежного виконання судового рішення від 30.03.2023 року по справі №160/1619/23.

Статтею 14 КАС України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч.1 ст.373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно з ч.1 ст.383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Аналіз зазначених норм свідчить, що є наступні види судового контролю за виконанням судового рішення, такі як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (ст. 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (ст. 383 КАС України).

Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 року у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звертав увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Крім того, Верховний Суд зазначив, що наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (ст. 382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду від 03.04.2019 року у справі №820/4261/18.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

При цьому суддя зазначає, що норми статей 382, 383 КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів апелянта шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому ст. 382 КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Суддя зазначає, що з метою належного захисту прав щодо виконання судових рішень законодавцем нормативно врегулювано питання судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах, зокрема, одним із способів судового контролю є порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Враховуючи вищенаведене та проаналізувавши предмет позову у даній справі, суддя дійшов висновку, що він фактично спрямований на виконання іншого судового рішення.

Таким чином, оскільки в даній справі новий спір не виник, а має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення, а тому позивач повинен звернутись до суду в рамках адміністративної справи №160/1619/23 із заявою в порядку статті 382 або 383 КАС України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо: у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Враховуючи викладене, суддя дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1статті 170 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КАС України про відмову у відкритті провадження у справі суддя постановляє ухвалу не пізніше п`яти днів з дня надходження позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 170, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі №160/160/6329/24 за позовом ОСОБА_1 та Управління праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної у місті ради, Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали разом з матеріалами позовної заяви надіслати позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.В. Серьогіна