Справа № 580/1839/24
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2024-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

13 березня 2024 року Справа № 580/1839/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Л.В.Трофімової перевірив матеріали адміністративної справи №580/1839/24 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал майора Ігоря Момота (військова частина НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_2 , ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, постановив ухвалу.

20.02.2024 вх. 9158/24 позивач звернулася до суду з адміністративним позовом, де просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал - майора Ігоря Момота (військова частина НОМЕР_2 ) щодо не застосування з 29.01.2020 до 31.12.2020, з 01.01.2021 до 31.12.2021, з 01.01.2022 до 12.10.2022 (припинення виплати мені грошового забезпечення, в зв`язку з вибуттям у відпустку по догляду за дитиною) під час обчислення ОСОБА_1 розміру грошового забезпечення, грошової (матеріальної) допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби при звільненні 22.03.2023 відповідно до вимог статті 15 пункту 2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 № 2011-XII, розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік станом на 01.01.2020, Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021, Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022, шляхом множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 Постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» № 704 від 30.08.2017;

- зобов`язати Головний центр підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал - майора Ігоря Момота (військову частину НОМЕР_2 ) здійснити перерахунок ОСОБА_1 29.01.2020 до 31.12.2020, з 01.01.2021 до 31.12.2021, з 01.01.2022 до 12.10.2022 (припинення виплати мені грошового забезпечення, у зв`язку з вибуттям у відпустку по догляду за дитиною) сум грошового забезпечення, грошової (матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, нарахування одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби під час звільнення 22.03.2023 відповідно до вимог статті 15 пункту 2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-XII, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних установленого законом на 01 січня календарного року, а саме встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020, Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021, Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 Постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 від 30.08.2017, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплаті одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44, та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Вивчивши матеріали позовної заяви, варто зазначити, що вона не відповідає вимогам статті 160, 161 КАС України, тому повинна бути залишена без руху для усунення недоліків, з огляду на таке.

Ухвалою суду від 26.02.2024 позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків шляхом надання: обґрунтування змісту і характеру якого саме порушеного права (інтересу) позивача з якого часу і у порушення яких нормативно-правових актів допущено відповідачем; обґрунтованого клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

06.03.2024 вх. 12042/24 позивач надала до суду клопотання про поновлення строку звернення до суду, де зазначає, що лише через рік після звільнення з військової служби дізналася про своє порушене право щодо нарахованого грошового забезпечення та 13.11.2023 звернулася до відповідача з вимогою здійснити перерахунок грошового забезпечення за спірний період, проте листом від 12.12.2023 відмовлено.

Згідно з частиною 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 233 Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 № 322-VIII працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Отримання позивачем листа відповідача від 12.12.2023 у відповідь на його заяву від 13.11.2023 не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права на отримання довідки і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку. Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом, у постанові від 31.03.2021 року у справі №240/12017/19.

Відповідно до пункту першого глави XIX «Прикінцеві положення» КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Визначений частиною першою статті 233 КЗпП України, був продовжений на строк дії карантину, який відмінено з 24 години 00 хвилин 30.06.2023.

До спірних правовідносин підлягає застосуванню тримісячний строк звернення, який у силу пункту 1 глави ХІХ Прикінцеві положення КЗпП України, був продовжений на строк дії карантину та скінчився - 30.06.2023.

За правилами частини 3 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (в т.ч. вирішення судом питання щодо дотримання строків звернення до суду та відкриття провадження у справі).

У позові позивач просить зобов`язати відповідача здійснити перерахунок з 29.01.2020 до 31.12.2020, з 01.01.2021 до 31.12.2021, з 01.01.2022 до 12.10.2022 (припинення виплати мені грошового забезпечення, у зв`язку з вибуттям у відпустку по догляду за дитиною) сум грошового забезпечення, грошової (матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, нарахування одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби під час звільнення 22.03.2023 обчислених із розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених з урахуванням пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" в редакції чинній з 29.01.2020 року шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб,встановленого Законом України Про Державний бюджет України на 2020 рік станом на 01.01.2020, Законом України Про Державний бюджет України на 2021 рік станом на 01.01.2021, Законом України Про Державний бюджет України на 2022 рік станом на 01.01.2022, на відповідні тарифні коефіцієнти.

З відповідним позовом позивач звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду 17.02.2024, подавши позов через відділення Укрпошти. У позовній заяві позивач стверджує, що позивач проходила службу у військовій частині НОМЕР_2 з 29.01.2020 та наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 22.03.2023 № 142-ОС виключена зі списків особового складу та всіх видів забезпечення, тому позивач щодо виплати грошового забезпечення повинна була дізнатися під час ознайомлення/вручення наказу та здійснених розрахунків (отриманих виплат, розрахункових листків, повідомлення про суми нарахувань).

З позовними вимогами щодо виплати грошового забезпечення у спірному розмірі за період з 29.01.2020 до 31.12.2020, з 01.01.2021 до 31.12.2021, з 01.01.2022 до 12.10.2022 позивач повинна була звернутися до суду у строк до 30.09.2023 (тримісячний строк звернення, який у силу пункту 1 глави ХІХ «Прикінцеві положення» КЗпП України, був продовжений на строк дії карантину та скінчився 30.06.2023), звернувшись до суду з цим позовом 17.02.2024, позивач пропустила трьохмісячний строк звернення до суду відповідно до вимог ст. 233 Кодексу законів про працю України.

Законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, забезпечення стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій, дисциплінування учасників адміністративного судочинства.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого публічно-правові відносини можуть вважатися спірними. Тому, якщо протягом законодавчо встановлено строку особа не звернулася до суду за вирішенням спору, відповідні відносини набувають ознаки стабільності.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Поняття «особа повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Позивач стверджує, що у спірному періоді з 29.01.2020 до 24.03.2023 згідно з наказом від 09.06.2022 №290-ос перебувала у відпустці у зв`язку з пологами та у подальшому у відпустці по догляду за дитиною, проте не надає докази про нарахування у спірний період відповідних сум з нарахуванням ЄСВ та не окреслює зміст і характер порушеного права роботодавцем у звязку із отриманням соціальних виплат.

Наприклад, 02.03.2023 № 10-1 до Постанови правління Пенсійного фонду України 30 січня 2007 року № 3-1 внесені зміни до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за № 135/13402, що викладені у новій редакції з додатками (форми заяв, подання, довідок), зокрема - Додаток 8 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (пункт 3 розділу II), де у формі довідки вказується, що на всі виплати нараховано страхові внески (єдиний внесок).

Позивач формулює суперечливі вимоги щодо не нарахування і припинення виплат, що потребує обгрунтування.

Згідно з частиною 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Позивачу необхідно надати заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з іншими причинами в обґрунтування поважності причин пропуску такого строку.

У клопотанні про поновлення строку звернення до суду позивачем не наведені обґрунтування, що би свідчили про поважність причин пропуску строку звернення до суду із цим позовом, позаяк грошове забезпечення є щомісячним платежем і усі складові нарахованих сум зазначаються у розрахункових листках, що не надані до суду на підтвердження окреслених обставин спору.

Згідно з частиною першою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

Відповідно до частини 2 статті 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Відповідно до частини 1 статті 169 КАС України суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.2, 123, 160, 161, 169, 241-243, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати причини пропуску строку звернення до суду без підтвердження доказами - неповажними.

Продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви за позовом ОСОБА_1 .

Надати позивачеві для усунення недоліків позовної заяви п`ять днів з дати отримання копії ухвали.

Позивачем недоліки можуть бути усунуті шляхом надання: клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з доказами на підтвердження інших причин поважності пропуску строку, обгрунтування змісту і характеру порушеного права позивача у спірному періоді.

У разі невиконання вимог ухвали позовна заява буде повернута позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з дати підписання та не оскаржується.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Суддя Лариса ТРОФІМОВА