Справа № 950/161/24
Суддя: Косолап В. М.
Дата ухвалення: 2024-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 950/161/24
Провадження № 2-а/950/2/24
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2024 року м. Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Косолапа В.М.,

за участю секретаря судового засідання Ткаченко Я.О.,

представника позивача Стеценко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у приміщенні суду в м. Лебедині адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора ВБДР УПП в Харківській області капітана поліції Бондаренка Юрія Миколайовича, Департаменту патрульної поліції про визнання дій неправомірними, скасування постанови, закриття провадження у справі,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до старшого інспектора ВБДР УПП в Харківській області капітана поліції Бондаренка Юрія Миколайовича, Департаменту патрульної поліції у якому просить: визнати неправомірними дії старшого інспектора ВБДР УПП в Харківській області капітана поліції Бондаренка Юрія Миколайовича щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії БАД № 000538 від 10.01.2024 за ч. 2 ст. 121 КУпАП; скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії БАД № 000538 від 10.01.2024; провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 680,00 грн. Підставою для притягнення позивача до відповідальності стало твердження поліцейського про те, що ОСОБА_1 порушено вимоги п. 6.1.2 ДСТУ 3649:2010. Відповідно до постанови, 10.01.2024 о 10 год. 30 хв. в м. Харкові по вул. Червоні Ряди, 15, автостанція 2, керував автобусом VOLKSWAGEN LT 350 д.н.з. НОМЕР_1 водій ОСОБА_1 здійснював послуги з перевезення пасажирів за маршрутом Харків-Лебедин, технічний стан якого не відповідає чинним стандартам, що стосується безпеки дорожнього руху, а саме мав ПЗС з тріщиною на розсіювачі, чим порушив вимоги п. 6.1.2 ДСТУ 3649:2010, п. 31.1 ПДР.

Позивач указує на те, що поліцейський виявив тріщину на розсіювачі фари, яка утворилась від удару камінця в ході руху до автостанції. Однак поліцейський не врахував ці обставини та прийняв спірну постанову. Позивач зазначає, що згідно з п. 6.1.2 ДСТУ 3649:2010 не дозволено застосовувати зруйновані та з тріщинами на світловідбивальних поверхнях або розсіювачах ПЗС, установлювати будь-які пристрої, що обмежують їхню видимість, наносити покриви на ПЗС (тонування, фарбування тощо), що зменшує світлопропускання, змінює їхню силу світла, світлорозподіл або колір. Позивач указує, що жодного із указаних наслідків не настало.

Представник відповідача до суду подала відзив у якому проти задоволення позовних вимоги заперечувала.

Зазначила, що 10.01.2024 старшим інспектором ВБДР УПП в Харківській області Бондаренком Ю.М. складено спірну постанову відносно ОСОБА_1 . При цьому позивач здійснював послуги з перевезення пасажирів за маршрутом Харків-Лебедин, технічний стан якого не відповідає чинним стандартам, що стосується безпеки дорожнього руху, а саме мав ПЗС з тріщиною на розсіювачі, чим порушив вимоги п. 6.1.2 ДСТУ 3649:2010, п. 31.1 ПДР.

Позивачу було вказано, що транспортний засіб має невідповідність ДСТУ 3649:2010 «Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання».

Положеннями п. 31.1 ПДР передбачено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

У ДСТУ 3649:2010 викладені вимоги до технічного стану колісних транспортних засобів, які знаходяться в експлуатації.

Відповідно до п. 6.8.5 ДСТУ 3649:2010 не дозволено застосовувати зруйновані та з тріщинами на світловідбивальних поверхнях або розсіювачах ПЗС, установлювати будь-які пристрої, що обмежують їхню видимість, наносити покриви на ПЗС (тонування, фарбування тощо), що зменшує світлопропускання, змінює їхню силу світла, світлорозподіл або колір.

Частина 2 ст. 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.

Представник відповідача зазначає, що у своєму позові позивач не спростовує наявність тріщини на розсіювачі, а лише зазначає про те, що вона була незначного розміру і не створювала перешкоду в керуванні автомобілем. Доказами вчинення адміністративного правопорушення є відеозапис, зазначений у п. 7 спірної постанови.

Щодо визнання дій незаконними, представник зазначає, що положеннями КАС України не передбачено права суду на визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними (незаконними). При ухваленні постанови поліцейський керувався положеннями ПДР, КУпАП та ДСТУ 3649:2010, діяв в межах своїх повноважень і не порушував норм матеріального права.

При цьому представник відповідача заперечувала проти стягнення суми витрат на правничу допомогу, зазначених позивачем, вважаючи її необґрунтованою і непропорційною складності справи.

Згідно з розрахунком вартості роботи адвоката, підготовка матеріалів та складання позовної заяви 3550,00 грн., участь у суді першої інстанції 800,00 грн. одне судове засідання. Відповідно до акту виконаних робіт понесені витрати на правничу допомогу станом на 15.01.2024 складають 3550,00 грн. витрати на підготовку матеріалів та складання адміністративного позову (0,5 розміру однієї МЗП).

Представник звертає увагу на те, що в акті виконаних робіт не зазначено скільки часу витрачено адвокатом, позов підписано ОСОБА_1 , а не його представником, що ставить під сумнів виконання роботи по складанню позовної заяви. У справі розглядається спір незначної складності, судова практика є сталою, застосування великої кількості законів та підзаконних актів спірні правовідносини не передбачають, матеріали справи не містять великої кількості документів на збирання та дослідження яких адвокат витратив би значний час

Ухвалою від 30.01.2024 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав. Вказав, що на світловідбивачі не було тріщини, був скол а також лід. Представник відповідачів у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що згідно з копією спірної постанови серії БАД № 000538 від 10.01.2024, складеної старшим інспектором ВБДР УПП в Харківській області, капітаном поліції Бондаренко Ю.М., 10.01.2024 о 10 год. 30 хв. в м. Харкові по вул. Червоні Ряди, 15, автостанція 2, керував автобусом VOLKSWAGEN LT 350 д.н.з. НОМЕР_1 водій ОСОБА_1 здійснював послуги з перевезення пасажирів за маршрутом Харків-Лебедин, технічний стан якого не відповідає чинним стандартам, що стосується безпеки дорожнього руху, а саме мав ПСЗ з тріщиною на розсіювачі, чим порушив вимоги п. 6.1.2 ДСТУ 3649:2010, п. 31.1 ПДР. У графі 7 спірної постанови «До постанови додаються» вказано відео з в/к № 476128 (а.с. 6).

Зазначеною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680,00 грн.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За частинами 1 та 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Відповідно до ст. 245 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Уповноважена посадова особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 280 КУпАП зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правомірного вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Як свідчить спірна постанова, у провину ОСОБА_1 ставиться порушення вимог п. 6.1.2 ДСТУ 3649:2010 та п. 31.1 ПДР.

Згідно з п. 31.1 Правил дорожнього руху технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Тобто технічний стан транспортного засобу має відповідати: 1. вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища; 2. правилам технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Частина 2 ст. 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.

Диспозиція зазначеної статті містить опис двох діянь, за вчинення яких особа підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом, що використовується для надання послуг з перевезення пасажирів: 1. який має несправності, передбачені ч. 1 ст. 121 КУпАП; 2. який за технічним станом не відповідає вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.

Як свідчить спірна постанова, позивач керував автомобілем, який використовується для перевезення пасажирів, на зовнішньому світловому приладі якого була тріщина на розсіювачі, чим порушив п. 6.1.2 ДСТУ 3649:2010.

Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 28.12.2010 № 630 затверджено ДСТУ 3649:2010 Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання.

Розділ 6 ДСТУ 3649:2010 встановлює вимоги щодо безпечності технічного стану ктз.

Згідно з п. 6.1.2 ДСТУ 3649:2010 не дозволено застосовувати зруйновані та з тріщинами на світловідбивальних поверхнях або розсіювачах ПЗС, установлювати будь-які пристрої, що обмежують їхню видимість, наносити покриви на ПЗС (тонування, фарбування тощо), що зменшує світлопропускання, змінює їхню силу світла, світлорозподіл або колір.

При цьому судом було досліджено відеозапис, наданий відповідачем (відомості про технічний засіб на який його зафіксовано, наведені у протоколі (№ 476128). Однак, даний відеозапис не відображає викладених у постанові порушень, зокрема із указаного відеозапису чітко не вбачається наявність будь-яких тріщин чи інших недоліків розсіювачів передніх фар транспортного засобу. Відеозаписом зафіксовано, що поліцейський повідомляє водію про тріщини, ходить навколо мікроавтобуса, знімає щось на телефон.

Однак в поле нагрудного відеореєстратора жодного разу не потрапляють в обсязі, придатному для ідентифікації будь-які недоліки зовнішніх світлових приладів, а саме розсіювачів передніх фар мікроавтобуса на яких можливо було би побачити тріщини. При цьому в той час, коли поліцейський фотографує та повідомляє про тріщини, водій говорить про лід на фарах, що не заперечується поліцейським.

За таких обставин суд позбавлений об`єктивної можливості встановити наявність порушення п. 6.1.2 ДСТУ 3649:2010, яке ставиться у провину ОСОБА_1 , а саме тріщин на розсіювачах передніх фар.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 було допущено порушення п. 6.1.2 ДСТУ 3649:2010 суду надано не було.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин позовні вимоги в частині скасування спірної постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії БАД № 000538 від 10.01.2024 та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, у своєму позові ОСОБА_1 просить визнати неправомірними дії поліцейського щодо складання спірної постанови.

Однак, позивачем та його представником не наведено доводів на обґрунтування позовних вимог в частині неправомірності дій поліцейського щодо складання спірної постанови.

Зокрема згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі передбачені ч. 2 ст. 121 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Повноваження старшого інспектора ВБДР УПП в Харківській області капітана поліції Бондаренка Ю.М. як представника органу поліції, позивачем не оскаржуються, останній наділений відповідними повноваженнями в силу закону як на виявлення адміністративних правопорушень так і на розгляд справ про адміністративні правопорушення та ухвалення відповідних рішень.

Таким чином позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Щодо судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2-4 ст. 134 КАС України з а результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 5, 6 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

На підтвердження наведених витрат, представником позивача надано наступні документи: ордер Серії ВМ № 1019687, виданий 15.01.2024 (а.с. 9); копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 180 від 11.10.2002 (а.с. 10); договір від 12.01.2024 № 04 про надання професійної правничої допомоги адвоката (а.с. 7); додаткову угоду до договору № 04 від 12.01.2024, відповідно до якої розмір гонорару адвоката за 1 годину роботи становить не менше 0,1 мінімальної заробітної плати на день оплати; розрахунок вартості роботи адвоката: підготовка матеріалів та складання позовної заяви 3550,00 грн.; участь у суді першої інстанції 800,00 грн. одне судове засідання (а.с. 8); розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу, відповідно до якого очікувані витрати на правничу допомогу складають: участь у суді першої інстанції 0,5 розміру однієї мінімальної заробітної плати (3550,00 грн.); участь у судових засіданнях 355,00 грн. (0,05 розміру мінімальної заробітної плати) (а.с. 11); акт виконаних робіт від 15.01.2024, відповідно до якого вартість підготовки матеріалів та складання адміністративного позову становила 0,5 розміру однієї мінімальної заробітної плати (3550,00 грн.) (а.с. 12).

Також надано копію квитанції ИААА 419431 на суму 3550,00 грн. (а.с. 13).

Дослідивши надані на підтвердження витрат на правничу допомогу та їх розміру докази, суд приходить до наступного висновку.

Так, предметом оскарження в межах даної справи є постанова серії БАД № 000538 від 10.01.2024, складена старшим інспектором ВБДР УПП в Харківській області Бондаренко Ю.М., відповідно до якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено штраф у розмірі 680,00 грн.

При цьому розмір витрат на правничу допомогу більше ніж у 5 разів перевищує суму накладеного штрафу.

Крім того, як свідчить п. 5.1 договору від 12.01.2024, розмір гонорару адвоката за угодою сторін встановлюється в розмірі визначеному додатковою угодою.

У додатковій угоді розмір адвоката за 1 годину роботи становить не менше 0,1 мінімальної заробітної плати на день оплати, тобто 710,00 грн.

Позивачем та його представником не надано відомостей про час витрачений адвокатом на виконання роботи, однак з огляду на наведені розрахунки, час витрачений адвокатом становить 5 годин (710,00 * 5 = 3550,00).

При цьому в акті виконаних робіт загальна сума витрат теж становить 3550,00 грн., однак розрахована із 0,5 розміру однієї мінімальної заробітної плати тобто без урахування витраченого часу.

Слід зазначити, що позовна заява підписана безпосередньо ОСОБА_1 . Крім того, обсяг позовної заяви із відповідними обґрунтуваннями, додані до неї матеріалів не дають підстав стверджувати, що на їх підготовку було витрачено 5 годин часу, оскільки до позову додана лише копія спірної постанови та копія паспорта позивача. Відомості про вчинення адвокатом інших дій (збирання доказів, направлення адвокатських запитів, витребування інформації тощо) матеріали справи не містять.

За таких обставин суд доходить висновку про неспівмірність заявлених до відшкодування витрат із обсягом наданих послуг.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, досвід та кваліфікація адвоката, значення спору для сторони тощо.

За таких обставин, враховуючи задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції судові витрати у виді судового збору в розмірі 605,60 грн. та 600,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до старшого інспектора ВБДР УПП в Харківській області капітана поліції Бондаренка Юрія Миколайовича, Департаменту патрульної поліції про визнання дій неправомірними, скасування постанови, закриття провадження у справі задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії БАД № 000538 від 10.01.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3; ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) суму судового збору в розмірі 605,60 грн. та 600,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня оголошення повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та оголошено 13.03.2024.

Суддя Вадим КОСОЛАП