Справа № 380/194/24
Суддя: Рудаков Д. І.
Дата ухвалення: 2024-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №380/194/24
Провадження №2-а/463/20/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року Личаківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Рудаков Д. І.

за участю секретаря Метеллі Б.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за адміністративним позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» (код. , місце знаходження: 03680, м.Київ, вул.Єжи Гедройця,5) до 7 прикордонного Карпатського загону Державної прикордонної служби України (код. , місце знаходження: 79010, м.Львів, вул.Личаківська, 74) про скасування постанови, -

в с т а н о в и в:

Акціонерне Товариство «Українська залізниця» звернулася до суду з адміністративним позовом до 7 прикордонного Карпатського загону Державної прикордонної служби України про визнання протиправними та скасування постанови від 08.12.2023 року №3 про правопорушення, пов`язане з міжнародними пасажирськими перевезеннями, відповідно до якої накладено на позивача штраф у розмірі 126 148 гривень. Позивач посилається на те, що 08.12.2023 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_1 винесено постанову № 3 про правопорушення, пов`язане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень, якою встановлено, що 30 листопада 2023 о 12 год. 30 хв. в пункті пропуску для залізничного сполучення «Львів» прикордонним нарядом «Перевірка документів» від відділу прикордонної служби «Львів» під час перевірки документів у пасажирів, які перетинали державний кордон у потязі № 706 сполученням «Перемишль-Львів» у вагоні 3 виявлено особу, яка перевозилася з республіка Польща до України на місці 30 і пред`явила на кордонний контроль військовий квиток серії НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Поданий документ не є паспортним документом, не посвідчує особу пред`явника, відповідно до ст. 13 Закону України «Про Єдиний демографічний реєстр та документи, що - посвідчують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус та ст.2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» не дає право виїзд з України. На думку відповідача, акціонерним товариством «Українська залізниця» порушено ст.1 Закону України Про відповідальність перевізників під час міжнародних пасажирських перевезень від 10.01.2002 № 2920-ІІІ, у зв`язку з чим, Відповідач виніс постанову від 08.12.2023р. № 3, якою постановив - накласти штраф у розмірі 126 148,00 гривень. Позивач вважає, що Постанова є незаконною, оскільки прийнята з порушенням норм чинного законодавства України. Відповідно до рапорту старшого стюарда ОСОБА_3 , яка обслуговувала поїзд категорії «Інтерсіті+» № 706 Перемишль - Київ, за 1 хвилину до відправлення поїзду № 706 Перемишль - Київ до вагону №2, здійснив посадку пасажир ОСОБА_2 . ОСОБА_3 відразу запитала його про наявність проїзного документу та документу, що посвідчує особу. В цей момент поїзд було приведено в рух і вже на шляху прямування, чоловік пред`явив проїзний документ міжнародного зразка (вагон №3, місце 32) та повідомив, що з документів має при собі тільки військовий квиток, так як закордонний паспорт загубив. Про дану ситуацію ОСОБА_3 повідомила старшу зміни. Позивач просив позов задовольнити.

7 прикордонний Карпатський загін подав відзив на позов, згідно якого слідує, що вимоги позивача не визнає повністю і вважає, що вони не ґрунтуються на законі, є безпідставними і тому не підлягають задоволенню з наступних підстав. 30 листопада 2023 року о 12 годині 30 хвилин в пункті пропуску для залізничного сполучення «Львів» прикордонним нарядом «Перевірка документів» від відділу прикордонної служби «Львів» під час перевірки документів у пасажирів, які перетинали державний кордон у потязі № 706 сполученням «Перемишль - Львів» (виконується перевізником Акціонерне товариство «Українська залізниця») у вагоні №3 виявлено особу, яка перевозилася з Республіки Польща до України на місці №30 і пред`явила на прикордонний контроль військовий квиток серії НОМЕР_1 , виданий 18.10.2016 року на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Поданий документ не є паспортним документом. 30 листопада 2023 року стосовно вищевказаної особи пасажира, було складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення вимоги ст.ст. 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», п.2 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених постановою КМУ від 27.01.1995 року №57, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 204-1 КУпАП. Цього ж дня, посадовою особою НОМЕР_2 прикордонного загону складено протокол про правопорушення, пов`язане з міжнародними пасажирськими перевезеннями №440236. З приводу стверджень позивача відносно того, що протокол складений не на відповідну особу, варто зазначити, що враховуючи вимоги статті 3 ЗУ «Про відповідальність перевізників» протокол від 30.11.2023 року №440236 був складений саме на юридичну особу в формі товариства, а саме - «Акціонерне товариство «Українська залізниця»», яка здійснює міжнародні пасажирські перевезення (та забезпечує перевезення осіб потягом № 706 сполученням «Перемишль - Львів»), а не на фізичну особу ОСОБА_3 . Також щодо тверджень позивача в частині того, що протокол про правопорушення, пов`язане з міжнародними пасажирськими перевезеннями (далі - протокол) складено за відсутності представника перевізника зазначає, що здійснення прикордонного контролю осіб, які слідують на в`їзд в Україну потягом №706 розпочинається на станції Мостиська-залізнична та триває (під час руху потяга) до станції Львів орієнтовно 1 (одну) годину. Враховуючи те, що представниками відділу прикордонної служби «Львів» проводились фільтраційно-перевірочні заходи щодо встановлення особи ОСОБА_2 приналежності його до громадянства України та наявності (відсутності) відповідних документів необхідний для перетинання державного кордону, потяг прибув до станції Львів і представниками відділу прикордонної служби «Львів» було доведено представнику перевізника, а саме: ОСОБА_3 , що відповідний протокол буде складено сьогодні (30.11.2023 року) та доведено (ознайомлено) під час їхньої зворотної поїздки до Перемишля, оскільки потяг вже відправляється зі станції Львів. 01.12.2023 року другий примірник протоколу разом з іншими документами, що стосуються справи було направлено позивачу засобами поштового зв`язку (лист від 01.12.2023 року №21/19779-23-Вих, додаток №2). 06.12.2023 року під час розгляду справи за участі представника позивача Сергія БУЧКОВСЬКОГО, ним було заявлено клопотання щодо надання можливості ознайомлення з матеріалами справи та відкладення розгляду даної справи на іншу дату. Зазначене клопотання було задоволено та перенесено розгляд справи на 10:00 год 08.12.2023 року (додаток №3). 05.12.2023 року Залізничним районним судом м. Львова ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачено частиною 1 статті 204-1 КУпАП. Також варто зазначити, щодо дана постанова не оскаржувалась (справа №462/9521/23, додаток №6). Представник відповідача просив у позові відмовити.

Ухвалою суду від 23 січня 2024 року відкрито провадження у справі № 638/285/20. Розгляд справи відбувся у спрощеному порядку без повідомлення учасників.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

30 листопада 2023 року о 12 годині 30 хвилин в пункті пропуску для залізничного сполучення «Львів» прикордонним нарядом «Перевірка документів» від відділу прикордонної служби «Львів» під час перевірки документів у пасажирів, які перетинали державний кордон у потязі № 706 сполученням «Перемишль - Львів» (виконується перевізником Акціонерне товариство «Українська залізниця») у вагоні №3 виявлено особу, яка перевозилася з Республіки Польща до України на місці №30 і пред`явила на прикордонний контроль військовий квиток серії НОМЕР_1 , виданий 18.10.2016 року на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Поданий документ не є паспортним документом, не посвідчує особу пред`явника, відповідно до ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» та ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» не дає право на в`їзд в Україну.

30.11.2023 року стосовно ОСОБА_2 , було складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення вимоги ст.ст. 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», п.2 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених постановою КМУ від 27.01.1995 року №57, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

30.11.2023р. посадовою особою НОМЕР_2 прикордонного загону складено протокол про правопорушення, пов`язане з міжнародними пасажирськими перевезеннями №440236.

Протокол від 30.11.2023 року №440236 був складений саме на юридичну особу в формі товариства, а саме - «Акціонерне товариство «Українська залізниця»», яка здійснює міжнародні пасажирські перевезення (та забезпечує перевезення осіб потягом № 706 сполученням «Перемишль - Львів»), а не на фізичну особу ОСОБА_3 .

Представниками відділу прикордонної служби «Львів» було доведено представнику перевізника, а саме: ОСОБА_3 , що відповідний протокол буде складено 30.11.2023 року та доведено під час їхньої зворотної поїздки до Перемишля, оскільки потяг вже відправляється зі станції Львів.

01.12.2023 року другий примірник протоколу разом з іншими документами, що стосуються справи було направлено позивачу засобами поштового зв`язку (лист від 01.12.2023 року №21/19779-23-Вих, додаток №2).

06.12.2023 року під час розгляду справи за участі представника позивача Сергія Бучковського, ним було заявлено клопотання щодо надання можливості ознайомлення з матеріалами справи та відкладення розгляду даної справи на іншу дату. Зазначене клопотання було задоволено та перенесено розгляд справи на 10:00 год 08.12.2023 року.

05.12.2023 року Залізничним районним судом м. Львова ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачено частиною 1 статті 204-1 КУпАП. Також варто зазначити, щодо дана постанова не оскаржувалась (справа №462/9521/23, додаток №6).

На момент розгляду справи про правопорушення, пов`язані з міжнародними пасажирськими перевезеннями у представників НОМЕР_2 прикордонного Карпатського загону було підтвердження, що міжнародним перевізником, а саме «Акціонерним товариством «Українська залізниця»» не виконано обов`язок перевірити перед початком міжнародного пасажирського перевезення наявність у пасажира паспортного документа, необхідного для в`їзду до держави прямування та здійснено перевезення пасажира через державний кордон України без паспортного документа, візи або інших документів, необхідних для в`їзду до держави прямування або транзиту.

Відповідно до ст. 221 Закону України «Про залізничний транспорт», під час перевезення у міжнародному залізничному сполученні пасажир зобов`язаний мати належним чином оформлені документи, необхідні для в`їзду до держави прямування, держав за маршрутом слідування, та пред`явити їх перевізникові на його вимогу, а перевізник при перевезенні пасажира у міжнародному залізничному сполученні зобов`язаний до початку такого перевезення перевірити наявність у пасажира паспортного документа, що посвідчує особу пред`явника, або документ, що його замінює, та відмовити у перевезенні пасажиру, який на його вимогу не пред`явив необхідні документи.

За невиконання обов`язку перевірити перед початком перевезення пасажира у міжнародному залізничному сполученні наявність у нього паспортного документа, що посвідчує особу пред`явника, або документа, що його замінює, що призвело до перевезення чи спроби перевезення пасажира через державний кордон України без необхідних документів, перевізник несе відповідальність, передбачену законом.

Статтею 1 ЗУ «Про відповідальність перевізників» також визначено, що підприємства (їх об`єднання), установи, організації та фізичні особи - підприємці, які здійснюють міжнародні пасажирські перевезення, за невиконання обов`язку перевірити перед початком міжнародного пасажирського перевезення наявність у пасажира паспортного документа, візи або інших документів, необхідних для в`їзду до держави прямування або транзиту, що призвело до перевезення чи спроби перевезення пасажира через державний кордон України без таких документів, несуть відповідальність у вигляді штрафу в розмірі сорока семи прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановленому на 1 січня календарного року, за кожного такого пасажира, але не більше шестисот таких прожиткових мінімумів за одне перевезення, а за ненадання або надання недостовірних даних реєстрації пасажирів - у розмірі п`ятдесяти таких прожиткових мінімумів за кожне перевезення.

Згідно з п. 7.2 Правил перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 27.12.2006 року №1196, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 04.04.2007 року за №310/13577 (далі Правил), посадка в поїзд осіб, здійснюється за такими документами, що посвідчують особу: паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичного паспорта України, службового паспорта України, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідчення особи на повернення в Україну, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідчення водія, посвідчення особи без громадянства для виїзду за кордон, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, проїзного документа для виїзду за кордон особи, яку визнано біженцем, та особи, яка потребує додаткового захисту, довідки про звернення за захистом в Україні, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, картки мігранта, посвідчення біженця, проїзного документа біженця, паспортного документа іноземця та особи без громадянства.

Враховуючи вищезгадані норми Законів перевізник був зобов`язаний, перед початком здійснення міжнародного пасажирського перевезення (на станції у Перемишлі) перевірити у пасажира, а саме: ОСОБА_2 , наявність в останнього паспортного документа, що посвідчує особу пред`явника, або документ, що його замінює.

Позивачем не здійснено обов`язок перевірити саме наявність документів, необхідних для в`їзду до держави прямування, транзиту, а не їх справжність. Оскільки військовий квиток серії НОМЕР_1 , виданий 18.10.2016 року на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не є паспортним документом, що посвідчує особу пред`явника та відповідно не надає право на в`їзд з України.

Статтею 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» визначено перелік документів, що дають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну, а саме: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на в`їзд в Україну).

Пунктом 2 постанови КМУ від 27.01.1995 року №57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» визначено, що перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю (далі - пункти пропуску), якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну : паспорт громадянина України для виїзду за кордон ; дипломатичний паспорт; службовий паспорт; проїзний документ дитини (чинний протягом строку, на який він виданий); 5) посвідчення особи моряка; 6) посвідчення члена екіпажу.

Відповідач розглянув справу у спосіб передбачений законом. Зокрема надав можливість ознайомитися з протоколом та доказами вчинення адміністративного правопорушення.

Представник відповідача, який є суб`єктом владних повноважень, довів суду правомірність своїх дій.

В протоколі про адміністративне правопорушення та постанові про притягнення до адміністративної відповідальності наявні посилання на конкретні дії, що привели до потрапляння пасажира в вагон поїзду і його перевезення через кордон України.

Частина друга статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України покладає обов`язок доказування правомірності свого рішення на відповідача - суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У відповідності до п.1,8 ч.1 ст. 247 КУпАП обставинами, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення є відсутність складу адміністративного правопорушення, а також наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення.

Дані обставини, не є підставою для визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, пов`язане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень. А тому у позові слід відмовити.

При вищевикладених обставинах та керуючись ст. ст. 7, 9, 11, 13, 69-71, 128, 158-163, 167 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів, з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 11.03.2024 року.

Суддя Д.І. Рудаков