Справа № 260/10281/23
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2024-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

06 березня 2024 року м. Ужгород№ 260/10281/23
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Плеханова З.Б.

при секретарі Ковач Н.М.

за участю:

позивача: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 - представник не з`явився

відповідача: Державна служба України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області - представник Білова О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області , про визнання протиправною та скасування постанови, - провівши підготовку справи до судового розгляду ,-

В С Т А Н О В И В:

22 листопада 2023 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 31 серпня 2023 року начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області державної служби України з безпеки на транспорті - Копитчаком О.О. була складена постанова про застосування адміністративно- господарського штрафу № ПШ0 008479 про порушення законодавства про автомобільний транспорт, а саме порушення ч.8 ст. 53 ЗУ «Про автомобільний транспорт» фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (надалі - Позивач).

На переконання позивача, оскаржувана постанова є протиправною, оскільки Позивач не був належним чином повідомлений про розгляд справи й не міг бути присутнім при розгляді акту №АР 013599 на підставі якого згодом була винесена оскаржувана постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу № ПШ 008479 від 31.08.2023 року щодо ФОП ОСОБА_1 , що є порушення пункту 26 Постанови КМУ №1567 від 08.11.2006, якою затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті. Відповідач позбавив право Позивача для надання пояснень по суті викладених у ньому зауважень, що в тому числі позбавило права спростувати порушення й надати наявні документи та докази, на відсутність яких посилається Відповідач.

Позивач вважає, що усі перелічені у ст.53 Закону України "Про автомобільний транспорт" документи є в наявності у розпорядженні автомобільного перевізника, з огляду на що вважає посилання в оскаржуваній постанові на їх порушення помилковими та не підтвердженими належними доказами.

Крім того зазначає, що постановою органу державного нагляду (контролю) притягнено ОСОБА_1 до відповідальності згідно абзацу 6 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" (штраф у розмірі 34000,00 грн) у зв`язку з відсутністю у водія роздруківки з цифрового тахографа. Однак, з такими висновками Відповідача ОСОБА_1 не погоджується та зазначає, що згідно приписів ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" непред`явлення документів під час проведення перевірки, в тому числі роздруківки даних роботи тахографа на підставі якого виконуються перевезення, свідчить про порушення законодавства про автомобільний транспорт та є наслідком для застосування санкцій, визначених абзацом 11 частини 1 статті 60 Закону № 2344-ІІІ. За таких обставин, на думку Позивача, спірне рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, що, власне, і зумовило звернення до суду з даним адміністративним позовом.

23 листопада 2023 року ухвалою ЗОАС було відкрито загальне позовне провадження у адміністративній справі та зобов`язано відповідача надати суду в термін 7 днів з дня отримання даної ухвали всі матеріали оскаржуваної постанови.

11 грудня 2023 року від Державної служби України з безпеки на транспорті надійшли докази на виконання вимог ухвали суду від 23 листопада 2023 року.

11 грудня 2023 року від Державної служби України з безпеки на транспорті надійшов відзив на позов з додатками, в якому відповідач заперечив проти позову та зазначив, що посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області, керуючись п. 26 Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) вжито всіх заходів щодо належного інформування позивача про необхідність прибуття на розгляд справи.

Так, позивачу був направлений лист- повідомлення №63050/25/24-23 від 18.08.2023р. про необхідність прибуття 31.08.2023 на розгляд справи до Відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області за адресою м. Ужгород, вул. Гагаріна 38.

Копія листа додана до заяви про виконання ухвали суду, а також до відзиву на позовну заяву. Лист-повідомлення також містить інформування щодо підстав виклику (копія акту АР013599 від 01.08.2023), а також попередження про розгляд справи без участі особи, яка викликається (або уповноваженого представника) в разі неявки у призначений час. Лист-повідомлення був направлений на адресу позивача, за якою він зареєстрований відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру отриманого з веб-порталу Міністерства Юстиції України (копія додається), яка також збігається із місцем реєстрації транспортного засобу, власником якого є позивач. Доказом направлення листа-повідомлення є Список №23 від 18.08.2023 в якому п.14 зазначений отримувач - ОСОБА_1 та номер відправлення 106 (копія додається). Таке повідомлення позивач отримав з запізненням, але така обставина не залежить від волевиявлення відповідача та знаходиться в межах повноважень працівників Укрпошти та безпосередньо адресата та не може вважатися процедурним порушенням, допущенним суб`єктом владних повноважень.

Крім того зазначено, що за відсутністю на момент перевірки картки водія у цифровому тахографі неможливо здійснювати контроль робочого часу водія, а отже не можливо встановити чи був він порушений. За таких підстав, застосовувати санкцію абзацу 11 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення режиму, за відсутності фіксації такого, не вбачається можливим.

До того, виявлене правопорушення є похідним від обов`язку перевізника надати (забезпечити) водія усім необхідними документами для здійснення перевезення вантажів.

Отже, посадові особи дотрималися Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), провели її відповідно до встановлених вимог та строків, а також прийняли обґрунтоване рішення відносно виявленого порушення.

Враховуючи наведені доводи Позивачем не було вжито всіх від нього залежних заходів для недопущення господарського правопорушення. Вважає, що доводи позовної заяви не підтверджують порушення в діях контролюючого органу під час проведення рейдової перевірки, а оскаржуваний акт індивідуальної дії є таким, що прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства.

06 березня 2024 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності.

В судовому засіданні представник відповідача заперечила проти позову з мотивів, викладених у Відзиві.

Заслухавши представника відповідача, вивчивши матеріали справи , суд дійшов до наступних висновків.

Обставини, встановлені судом.

01 серпня 2023 року посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області Державної служби України з безпеки на транспорті на підставі направлення на рейдову перевірку від 31.07.2023 №013182 інспекторами Укртрансбезпеки був перевірений транспортний засіб марки VOLVO д.н.з. НОМЕР_1 та напівричіп марки SCHMITZ д.н.з. НОМЕР_2 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію СТХ НОМЕР_3 від 07.03.2023 який належить ОСОБА_1 .

За кермом транспортного засобу знаходився водій ОСОБА_2 , (посвідчення водія ТСЦ від 26.09.2050).

За результатами рейдової перевірки складено Акт № АР -13599 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 01 серпня 2023 року, яким було встановлено, що при здійсненні міжнародних вантажних перевезень згідно СМР 1483 від 27.07.2023 р. ТЗ обладнаний діючим та повіреним цифровим тахографом, відсутня інформація по режиму праці та відпочинку водія ОСОБА_2 , водій не використовував особисту карту водія , чим порушив вимогу ЄУТР що є порушенням статті 53 Закону України "Про автомобільний транспорт`у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», ч.1 абз. 6. виконання резидентами України міжнародних перевезень вантажів без оформлення документів перелік яких визначений ст.53 цього Закону.

Водій з актом ознайомлений від підпису та пояснення відмовився.

Державна служба України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області направила на адресу позивача Повідомлення №63050/25/24-23 від 18.08.2023 р. про те, що розгляд справи відбудеться 31 серпня 2023р. о 09 г.30 хв. за адресою м. Ужгород , вул. Гагаріна 38.

06 вересня 2023 року засобами поштового зв`язку позивачем отримано копію повідомлення від 18.08.2023 р., що стверджується Трекінгом ПАТ Укрпошти ( номер відправлення 106 )

31 серпня 2023 року за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, начальник Відділу державного нагляду (контролю) в Закарпатській області прийняв постанову № ПШ 008479 про застосування до ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу, за порушення, відповідальність за яке передбачена абз. 6 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», у розмірі 34000,00 грн.

14 вересня 2023 року позивач за участю представника скористувався правом оскарження постанови № ПШ 008479 від 31.08.2023 про застосування адміністративно- господарського штрафу та подав скаргу до Голови Державної служби України з безпеки на транспорті.

26 вересня 2024 року Державна служба України з безпеки на транспорті, розглянула скаргу позивача і листом " Щодо розгляду скарги" та повідомила позивача що Згідно з трекінгом поштового відправлення ПАТ «Укрпошта» № 106, запрошення на розгляд справи про порушення було відправлено 18 серпня 2023 року. Направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення «належним». При цьому, отримання листів адресатом перебуває поза межами повноважень Укртрансбезпеки та її територіальних органів, а тому не може свідчити про неправомірність дій останніх. Така правова позиція підтримується Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду про що зазначає у своїх судових рішеннях у подібних правовідносинах, таких як: постанова від 26 квітня 2021 року у справі № 916/335/18, ухвала від 22 квітня 2021 року та від 13 жовтня 2020 року у справі № 910/5211/18.

З огляду на зазначене, керівником Відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області проведено розгляд справи про порушення та винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 31 серпня 2023 року № ПШ 008479. Ураховуючи вищевикладене, постанова про застосування адміністративно- господарського штрафу від 31 серпня 2023 року № ПШ 008479 залишається без зміни, а скарга без задоволення.

Мотиви та норми права застосовані судом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті (Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103)

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України "Про автомобільний транспорт" від 5 квітня 2001 року № 2344-ІІІ (далі -Закон № 2344-ІІІ).

Вказаний закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами-суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень (ст. 3 Закону № 2344-ІІІ).

Згідно з ч. 4 ст. 6 Закону № 2344-ІІІ реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Згідно ст. 48 Закону №2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів для водія є посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Відповідно до абз. 6 ч. 1 ст. 60 Закону №2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за виконання резидентами та/або нерезидентами України міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів, визначених статтею 53 цього Закону, - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Водночас процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, зокрема, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом встановлено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567 (далі Порядок № 1567).

Відповідно до п. 2 Порядку № 1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Згідно з п. 4 Порядку № 1567 державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

За змістом положень ст. 5 Закону № 2344-III основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Відповідно до ст. 6 Закону № 2344-III державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Згідно з п. 14 Порядку № 1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Відповідно до абз. 2, 3 п. 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом та додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону.

Відповідно до пунктів 20-21 вказаного Порядку виявлені під час рейдової перевірки (перевірки на дорозі) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

У разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

В абзаці першому пункту 25 Порядку №1567 встановлено, що справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Згідно з пунктом 26 Порядку №1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).

З аналізу даних правових норм слідує, що на орган державного контролю покладено обов`язок повідомити уповноважену особу суб`єкта господарювання про час і місце розгляду справи про порушення одним із способів: під розписку або рекомендованим листом із повідомленням. Справа розглядається за участю уповноваженої особи суб`єкта господарювання за виключенням випадку, коли уповноважена особа, яка належним чином повідомлена про дату і час розгляду справи, не з`явилася.

Суд зауважує, що обставини щодо належного повідомлення позивача про розгляд матеріалів справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт мають суттєве значення для правильного вирішення цього спору і без їх з`ясування неможливо підтвердити чи спростувати правомірність оскаржуваної постанови.

Аналогічний правовий висновок зробив Верховний Суд у постанові від 26.10.2023 у справі № 160/17116/22.

Згідно із п. 27 Порядку № 1567 у разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

З матеріалів справи встановлено та не заперечується відповідачем, що про час і місце розгляду справи про порушення, повідомлення позивач отримав з запізненням, справу про порушення розглянуто за відсутності позивача чи його представника.

Відтак, відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів завчасного повідомлення позивача про час та місце розгляду справи відносного нього, що відповідно позбавило його права бути присутнім під час розгляду справи, висловити заперечення, подати докази на спростування висновків акта перевірки.

З огляду на вищезазначене суд дійшов висновку про недотримання відповідачем процедури, встановленої Порядком № 1567, що є достатнім для визнання оскарженої постанови протиправними.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 21.03.2018 у справі № 813/5802/15-а.

З огляду на зазначене, Управління Укртрансбезпеки у Закарпатській області в порушення пункту 26 Порядку № 1567, не надало змогу позивачу надати пояснення щодо встановленого порушення, що призвело до порушення принципів Резолюції Комітету Міністрів Ради Європи 77 (31) від 28.09.1977, зокрема:

- право бути вислуханим, що означає, що щодо будь-якого адміністративного акта, який за своїм характером може несприятливо впливати на права, свободи або інтереси особи, така особа може пред`явити факти й аргументи та, у відповідних випадках, докази, що будуть ураховані адміністративним органом; виклад мотивів, що означає, що якщо адміністративний акт є таким, що за своїм характером несприятливо впливає на права, свободи або інтереси особи, така особа отримує інформацію про мотиви, на яких він ґрунтується. Інформація про мотиви зазначається в акті або передається відповідній особі, за її запитом, у письмовій формі протягом розумного строку.

Таким чином решта аргументів не впливає на викладений вище висновок та наявність підстав для задоволення адміністративного позову та скасування винесеної відповідачем постанови.

В даному випадку суд застосовує надане йому п.10 ч.2 ст.245 КАСУ право винести рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем не дотримані, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню із зобовязанням відповідача повторно розглянути справу у відповідності до чіткого дотримання вимог законодавства, зазначеного судом у рішенні.

Аналогічний спосіб ефективного захисту був застосований 25.05.23 судом у справі № 440/177/23, рішення по якій набуло законної сили, а касаційним судом було відмовлено у відкриті касаційного провадження.

Керуючись статтями 245-246 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області , про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити .

2. Визнати протиправною Постанову № ПШ 008479 від 31.08.2023 року Державної служби з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) про застосування адміністративно-господарського штрафу відносно ФОП ОСОБА_1 .

3. Зобов`язати Державну службу з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області м. Ужгород. вул. Гагаріна ,38 повторно розглянути акт № АР -13599, складений 01 серпня 2023 року та справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт відповідно до пунктів 25-27 Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567 з врахуванням правової оцінки наданої судом у рішенні.

4. Сягнути з Державної служби з безпеки на транспорті м. Київ, проспект Перемоги,14 сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1878,80 грн. на користь ОСОБА_1 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адмінсуду протягом тридцяти днів.

СуддяЗ.Б.Плеханова

Повний текст рішення виготовлено та підписано 13 березня 2024 року.