Справа № 200/7595/23
Суддя: Шувалова Т.О.
Дата ухвалення: 2024-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2024 року Справа№200/7595/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шувалової Т.О., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні його на іншу посаду в зв`язку з визнанням його ВЛК обмежено придатним до військової служби в Збройних Силах України;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 розглянути рапорт ОСОБА_1 з урахуванням висновків викладених у довідках військово-лікарської комісії №3021 від 08.03.2023 та №12266 від 08.11.2023.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №69/2022 позивача мобілізовано на військову службу 07.03.2022 та зараховано до особового складу військової частини НОМЕР_1 на посаду навідника зенітно-кулеметного відділення зенітно-артилерійського взводу роти вогневої підтримки. За період проходження служби, знаходження на лікуванні та проведення огляду військово лікарською комісією у нього встановлені травми і захворювання, які пов`язані з проходженням військової служби та визнано обмежено придатним до військової служби. Згідно з довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА №092758 від 27.05.2023 він є інвалідом ІІІ групи.

Позивач зауважує, що відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 08.11.2023 №12266, на підставі статті 64б, 46в, 47в, 52г, 75в, 23в, 39г, 17в, 61в графи ІІ Розкладу хвороб, його визнано обмежено придатним до військової служби, непридатним до військової служби у ДШВ, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах; придатний до служби в частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах.

12.12.2023 позивач звернувся до відповідача із рапортом про переведення на посади, які відповідають його фізичному стану, тобто на посаду підрозділу забезпечення військової частини НОМЕР_1 . Відповідач у відповідь на рапорт надав листа від 24.12.2023 №3670, в якому повідомив, що рапорт розглянуто, у задоволенні рапорту відмовлено. Не погоджуючись з результатами розгляду рапорту, позивач звернувся із позовом до суду.

Відповідач заперечуючи проти позову, надав до суду відзив, в якому зазначив, що позивач перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 за військовим званням - молодший сержант та на посаді навідника зенітного кулеметного відділення зенітного ракетно-артилерійського взводу роти вогневої підтримки.

13.12.2023 від позивача на адресу відповідача надійшов рапорт від 12.12.2023 за вх.№6114 про неможливість виконувати службові обов`язки на бойових позиціях за станом здоров`я, у зв`язку із висновком військово - лікарської комісії. Жодного прохання про переведення позивача в цьому рапорті останнім не зазначено та на переконання відповідача в цьому рапорті констатується лише факт неможливості несення позивачем службових обов`язків на бойових позиціях.

Відповідач вважає, що оскільки у рапорті від 12.12.2023 позивач не просив відповідача перевести його за станом здоров`я до підрозділів забезпечення або до військових комісаріатів, установах, організаціях, навчальних закладах, у зв?язку з чим, відповідачем прийнято даний рапорт до розгляду як пояснення позивача особистого характеру щодо неможливості нести ним службу за станом здоров`я. Відповідач вважає, що діяв у відповідності до п.2.1.6 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої наказом Генерального штабу Збройних Сил України 07.04.2017 №124.

Відповідач також зазначає, що для визначення ступеня придатності до військової служби прийнято Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке затвердженого наказом Міністра оборони України 14.08.2008 №402 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800 (далі - Положення № 402).

Відповідно до пункту 6.4 глави 6 розділу II Положення №402 медичний огляд військовослужбовців, які отримали захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії), з метою визначення ступеня придатності до військової служби проводиться при визначеному лікарсько-експертному наслідку (результаті) захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії). Визначений наслідок (результат) захворювання, поранення, травми, контузії, каліцтва - це такий стан здоров`я, коли результати обстеження та лікування дають підстави ВЛК (ЛЛК) винести постанову про ступінь придатності до військової служби (служби за військовою спеціальністю), а подальше лікування не призведе до відновлення придатності до військової служби (пункт 6.10 глави 6 розділу II Положення №402).

Згідно підпункту «г» пункту 20.3 глави 20 розділу II Положення № 402, одночасно з постановою про обмежену придатність до військової служби ВЛК приймає постанову про придатність до військової служби за військовою спеціальністю.

Відповідач вказує на те, що розглянув рапорт позивача від 12.12.2023 як пояснення особистого характеру, тому питання переведення позивача відповідачем не розглядалося.

Відповідач також зазначає, що немає інших доказів звернення позивача із рапортом про переведення на службу до Територіального центру комплектування та соціальної підтримки або до інших установ, організацій, навчальних закладів з меншим обсягом навантаження з урахуванням професійних, ділових і моральних якостей - на підставі висновку Військово-лікарської комісії. Відсутні і докази направлення рапорту про переведення до командира Військової частини НОМЕР_1 будь-якими засобами зв`язку.

На підставі викладеного відповідач просив відмовити у задоволенні позову.

Позивач надав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що фактично відповідачем ігноруються висновки військово - лікарської комісії та необґрунтовано визначено рапорт як пояснення особистого характеру, вважає, що відповідач ігнорує його звернення.

Позивач зауважує, що раніше звертався з іншим рапортом та довідкою ВЛК від 08.03.2023 до Донецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки з проханням розмістити його на вакантну посаду. Підтвердженням даного факту є представлення Донецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 27.04.2023 №04/577 на адресу відповідача. У відповідному листі вказано, що у разі прийняття позитивного рішення командиром Військової частини НОМЕР_1 позивач буде призначений на посаду командира 2 відділення охорони 1 взводу охорони роти охорони Покровського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » сухопутних військ Збройних сил України.

В подальшому позивач з метою переведення на вищевказану посаду направив на адресу відповідача рапорт від 01.05.2023, в якому клопотав про переведення до Покровського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » сухопутних військ Збройних сил України.

Позивач зауважує, що довідка ВЛК від 08.03.2023 №3021 та рапорт від 01.05.2023 був проігнорований відповідачем та жодних відповідей надано не було, незважаючи на те, що відповідачу достеменно було відомо про представлення Донецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 27.04.2023 №04/577.

Позивач звертає увагу суду, що відповідач не міг не розуміти суті, змісту та мотивів рапорту від 12.12.2023, оскільки в ньому містилося посилання на висновок військово - лікарської комісії від 18.11.2023 №12266.

Також позивач вважає необґрунтованими посилання відповідача у відзиві на позовну заяву, що одночасно з постановою про обмежену придатність до військової служби ВЛК приймає постанову про придатність до військової служби за військовою спеціальністю. Так, на думку позивача, ця норма була доповнена наказом Міністерства оборони України від 18.08.2023 № 490, тому довідка ВЛК від 08.03.2023 №3021, яка прийнята до вищезазначених доповнень, так і довідка ВЛК від 08.11.2023 №12266, яка прийнята після вищезазначених доповнень, ідентичні та містять чітке визначення придатності позивача до служби: в частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах.

Окрім цього, позивач наголошує на тому, що відповідно до п. 22.3 Положення № 402 свідоцтво про хворобу (довідка ВЛК) із затвердженою постановою надсилається командиру військової частини, у якій проходить службу військовослужбовець, що пройшов медичний огляд та/або до ТЦК та СП, в електронній та/або паперовій формі, в установленому законодавством порядку. Також, згідно з вказаною правовою нормою у воєнний час строк опрацювання ВЛК свідоцтв про хворобу (довідок ВЛК) становить до п`яти календарних днів після закінчення медичного огляду.

Відповідні документи ВЛК після п`ятиденного терміну відправлені ВЛК на адресу відповідача та з урахуванням зазначених приписів позивач не зобов`язаний будь-яким нормативно-правовим актом спрямовувати медичні документи на адресу відповідача.

Окрім цього, позивач звертає увагу суду, що у відповідача наявні дві довідки ВЛК незважаючи, що дія першої на момент отримання другої не закінчилася. Першу довідку ВЛК позивач отримав після лікування отриманих поранень у військовому госпіталі. Ініціатором проходження військово-лікарської експертизи (далі ВЛЕ) були саме лікарі військового госпіталю.

Щодо отримання другої довідки ВЛК позивач вказує на те, що під час виконання обов`язків військової служби йому стало зле та він потрапив знову до військового госпіталю. Після лікування, лікарі госпіталю знову направили позивача на ВЛЕ, тому ініціаторами проходження ВЛЕ були саме лікарі, а не позивач.

На підставі викладеного просив задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач надав до суду заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначив, що відповідач не може брати на себе відповідальність щодо визначення придатності позивача до військової служби за військовою спеціальністю, яку він займає, у зв`язку із цим постає питання щодо придатності відповідача до військової служби за його військовою спеціальністю, адже саме непридатність до військової служби за військовою спеціальністю вимагає від командира переміщення військовослужбовця на іншу посаду без рапорту військовослужбовця.

Так, відповідач посилаючись на приписи пункту 20.3 Положення №402 зазначає, що виключно у разі визнання ВЛК військовослужбовця обмежено придатним до військової служби та непридатним до військової служби за військовою спеціальністю, командир, перед переміщенням військовослужбовця на іншу посаду, для визначення можливості військовослужбовця за станом здоров`я на посаді виконувати обов`язки військової служби, може направити його на медичний огляд ВЛК із обов`язковим зазначенням у направленні мети медичного огляду ВЛК - визначення придатності до військової служби за військовою спеціальністю (із зазначенням посади, на яку переміщується військовослужбовець, виду, роду військ (сил)) (п

Проте позивач не визнаний ВЛК непридатним до військової служби за військовою спеціальністю (посадою) яку займає.

У зв`язку із наведеним, твердження позивача щодо неможливості фактично виконувати обов`язки військової служби за військовою спеціальність необґрунтовано.

Щодо спірних правовідносин відповідач зауважує, що позивач саме через відмову відповідача задовольнити його рапорт від 12.12.2023 звернувся до суду з метою вирішення зазначеного спору. Тобто спірні правовідносини виникли саме через отримання позивачем відповіді на свій рапорт від 12.12.2023. Зазначене також підтверджується тим, що позивач у своєму позові жодного посилання на свій рапорт від 01.05.2023 до відповідача про переведення до Покровського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки взагалі не здійснює та не порушує питання щодо нерозгляду його рапорту від 01.05.2023.

Крім того відповідач звертає увагу суду, що правовідносини щодо розгляду рапорту позивача від 01.05.2023 не стосуються рапорту позивача від 12.12.2023, який надійшов до відповідача 13.12.2023 за вх. № 6114, оскільки правовідносини щодо розгляду відповідачем рапорту позивача від 01.05.2023 знаходяться поза строками позовної давності відповідно до вимог частини п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 29 грудня 2023 року позову наяву залишено без руху.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05 січня 2024 року позов прийнято до провадження, призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини,

на яких ґрунтується позов та заперечення на нього, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_3 , виданим Красноармійським МРВ ГУМВС України в Донецькій області 18.07.2007.

Відповідно до довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги від 27.05.2021 серії 12ААА № 092758, виданої міжрайонної МСЕК м. Покровська, позивачу встановлено 3 групу інвалідності безтерміново за професійним захворюванням.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 позивач був мобілізований до Збройних Сил України 07.03.2022 та зарахований до особового складу військової частини НОМЕР_4 водієм, а з 20.06.2022 був зарахований навідником, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_5 .

На час спірних правовідносин та на час розгляду даної справи позивач проходить службу у військові частині НОМЕР_4 на посаді навідника зенітно-кулеметного відділення зенітно-артилерійського взводу роти вогневої підтримки, що сторонами не заперечується.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії Військова частина НОМЕР_6 від 08 листопада 2023 року № 12266 (м. Дніпро) ОСОБА_1 проведено медичний огляд та встановлено діагноз про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): у ОСОБА_1 наявні захворювання, пов`язані з проходженням військової служби та поранення, пов`язане із захистом Батьківщини. На підставі статті 64б, 46в, 47в, 52г, 75в, 23в, 39г, 17в, 61в графи ІІ Розкладу хвороб визнано обмежено придатним до військової служби. Визнано непридатним до служби у ДШВ, плавскладі, морській піхоті, спец спорудах. Визнано придатним до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах.

12.12.2023 позивач звернувся до відповідача із рапортом, в якому посилаючись на постанову ВЛК № 12266 від 08.11.2023 та наказ № 402 Міністерства оборони України зазначив, що його визнано обмежено придатним до військової служби, у зв`язку з чим він не може за станом здоров`я виконувати службові обов`язкові на бойових позиціях. Посилався на те, що нормативні акти підлягають обов`язковому виконанню.

24.12.2023 Військова частина НОМЕР_4 листом за № 3670 повідомила позивача, що рапорт від 12.12.2023 був розглянутий. За результатом розгляду повідомлено, що згідно з підпунктом «г» пункту 20.3 глави 20 розділу II Наказу Міністерства борони України «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» від 14.08.2008 № 402, одночасно з постановою про обмежену придатність до військової служби ВЛК приймає постанову про придатність до військової служби за військовою спеціальністю. З наданої довідки ВЛК Військової частини НОМЕР_6 від 08.11.2023 № 12266 не вбачається будь-яких обмежень щодо придатності до військової служби, в тому числі і виконання військового обов`язку у зоні ведення бойових дій, у зв`язку з чим відмовлено у задоволенні рапорту.

Відповідно до довідки Військові частині НОМЕР_4 від 10.01.2024 № 1558/49 з 12 грудня 2023 по дату виготовлення довідки до групи персоналу штабу рапорти про переміщення позивача на іншу посаду в підрозділи забезпечення довідки військово-лікарської комісії не надходили.

Не погодившись із відмовою відповідача, позивач звернувся з позовом до суду.

Предметом спірних правовідносин у адміністративному позові позивач визначив відмову, яка була викладена відповідачем у листі від 24.12.2023 №3670 щодо розгляду рапорту позивача від 12.12.2023 та довідки ВЛК від 08.11.2023 №12266.

Надаючи правову оцінку відносинам, які склались між сторонами, суд виходить з наступного.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Строк дії воєнного стану в Україні продовжувався Указами Президента України: від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, від 1 травня 2023 року № 254/2023, від 26 липня 2023 року № 451/2023, від 5 лютого 2024 року №49/2024. Станом на теперішній час воєнний стан в Україні триває.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України «Про військову службу і військовий обов`язок» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII).

Відповідно до статті 1 цього Закону захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями (частини перша-третя статті 1 Закону).

Відповідно до частини десятої статті 2 Закону № 2232-XII та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі по тексту - Положення №402), яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800 (далі - Положення).

Відповідно до пункту 1.1 глави 1 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Згідно з пунктом 1.2 глави 1 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза - це, зокрема, медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України).

Відповідно до пункту 1.1 глави 1 розділу ІІ Положення № 402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.

Пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення №402 передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.

Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Пунктом 3.1 глави 3 розділу ІІ Положення №402 визначено, що медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП ВЛК ТЦК та СП на збірних пунктах районних (міських) ТЦК та СП або за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності лікарями, які включаються до складу ВЛК ТЦК та СП.

Відповідно до пункту 6.4 глави 6 розділу II Положення №402 медичний огляд військовослужбовців, які отримали захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії), з метою визначення ступеня придатності до військової служби проводиться при визначеному лікарсько-експертному наслідку (результаті) захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії). Визначений наслідок (результат) захворювання, поранення, травми, контузії, каліцтва - це такий стан здоров`я, коли результати обстеження та лікування дають підстави ВЛК (ЛЛК) винести постанову про ступінь придатності до військової служби (служби за військовою спеціальністю), а подальше лікування не призведе до відновлення придатності до військової служби (пункт 6.10 глави 6 розділу II Положення №402).

Відповідно до пункту 20.2 глави 20 розділу ІІ Положення №402 Постанови ВЛК згідно з цим Положенням розглядаються, затверджуються, контролюються, а за необхідності переглядаються відповідною штатною ВЛК.

Відповідно до підпункту «г» пункту 20.3 глави 20 розділу ІІ Положення №402 при медичному огляді військовослужбовців та інших осіб ВЛК приймаються постанови такого змісту «Обмежено придатний до військової служби».

Одночасно з постановою ВЛК в індивідуальному порядку з урахуванням військової спеціальності, займаної посади, віку, роботи, що фактично виконується, пристосованості до неї того, хто пройшов медичний огляд, у постанові у довільній формі вказується, які види служби та роботи протипоказані цій особі. Особи, визнані обмежено придатними до військової служби, - непридатні до служби у Десантно-штурмових військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах (за винятком підрозділів забезпечення). Військовослужбовці, визнані обмежено придатними до військової служби, придатні до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, ТЦК та СП, установах, організаціях, навчальних закладах.

Одночасно з постановою про обмежену придатність до військової служби ВЛК приймає постанову про придатність до військової служби за військовою спеціальністю.

У разі визнання ВЛК військовослужбовця обмежено придатним до військової служби та непридатним до військової служби за військовою спеціальністю, командир (начальник) від командира окремої військової частини, йому рівних та вище, перед переміщенням військовослужбовця на іншу посаду, для визначення можливості військовослужбовця за станом здоров`я на посаді виконувати обов`язки військової служби, може направити його на медичний огляд ВЛК із обов`язковим зазначенням у направленні мети медичного огляду ВЛК - визначення придатності до військової служби за військовою спеціальністю (із зазначенням посади, на яку переміщується військовослужбовець, виду, роду військ (сил)).

Суд зазначає, що поняття «військово-облікова спеціальність» це військова спеціальність військовослужбовця й військовозобов`язаного для його обліку та використання у військовій справі, вказівка на військову та облікову спеціальність особи, яка знаходиться в запасі або у відставці, військовослужбовця Збройних Сил та інших військ, спецвійськ (спецслужб) і формувань.

З метою впорядкування переліку посад, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України наказом Міністерства оборони України від 07 вересня 2020 року № 317 затверджено Перелік військово-облікових спеціальностей і штатних посад рядового, сержантського і старшинського складу і тарифних переліків посад вищезазначених військовослужбовців.

Позивач на час виниклих правовідносин і на час розгляду справи має відповідну військову спеціальність: наводчик.

Таким чином, з аналізу вищенаведеного вбачається, що у разі прийняття ВЛК постанови про визнання військовослужбовця «Обмежено придатним до військової служби», ВЛК зобов`язано одночасно прийняти постанову про придатність до військової служби за військовою спеціальністю. У разі визнання військовослужбовця непридатним до служби за військовою спеціальністю, командир частини перед переміщенням військовослужбовця на іншу посаду може направити його на ВЛК для визначення придатності до служби за новою військовою спеціальністю.

Матеріалами справи встановлено, що позивач звернувся до відповідача з рапортом від 12.12.2023, в якому посилаючись на постанову ВЛК № 12266 від 08.11.2023 відповідно до наказу № 402 Міністерства оборони України зазначив, що його визнано обмежено придатним до військової служби і нормативні акти підлягають обов`язковому виконанню, у зв`язку з чим він не може за станом здоров`я виконувати службові обов`язкові на бойових позиціях.

При цьому, довідка ВЛК від 08.11.2023 № 12266 не містить висновку про придатність позивача до служби за військовою спеціальністю, як того вимагають приписи підпункту «г» пункту 20.3 глави 20 розділу ІІ Положення №402.

Відповідач не заперечує про те, що має рапорт позивача від 12.12.2023 та довідку військово-лікарської комісії від 08.11.2023 №12266 якою позивача визнано обмежено придатним до військової служби, а саме непридатним до військової служби у ДШВ, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах, придатним до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатів, установах, організаціях, навчальних закладах.

Разом з цим, відповідач вважає, що разом з постановою про обмежену придатність до військової служби, ВЛК повинно прийняти постанову про придатність до військової служби за військовою спеціальністю. Оскільки позивач не визнаний ВЛК непридатним до військової служби за військовою спеціальністю (посадою) яку займає, тому відсутні підстави для висновку щодо неможливості виконувати позивачем обов`язки військової служби за військовою спеціальністю. Відповідач зауважує, що не може брати на себе відповідальність щодо визначення придатності позивача до військової служби за військовою спеціальністю, яку він займає, адже саме непридатність до військової служби за військовою спеціальністю вимагає від командира переміщення військовослужбовця на іншу посаду без рапорту військовослужбовця.

Суд погоджується з цим твердженням відповідача та вважає його обґрунтованим, оскільки діюче законодавство не наділяє командира військової частини на власний розсуд вирішувати придатність військовослужбовців до військової служби за відповідною спеціальністю. Таким правом, у разі визнання рішенням ВЛК військовослужбовця обмежено придатним до військової служби, наділена лише ВЛК, яка одночасно визначає придатність або непридатність військовослужбовця за військовою спеціальністю.

Таким чином, суд вважає, що на час розгляду відповідачем рапорту позивача від 12.12.2023 довідка ВЛК від 08.11.2023 №12266 про визнання військовослужбовця обмежено придатним до військової служби не містила висновку про придатність позивача до військової служби за військовою спеціальністю, тому у відповідача були відсутні підстави для вирішення питання про переміщення позивача на іншу посаду.

У зв`язку з цим, суд доходить висновку, що відмова відповідача викладена в листі від 24.12.2023 № 3670 була правомірно обґрунтована відповідачем у відповідності до норм діючого законодавства.

Суд вважає помилковими твердження позивача, що довідка ВЛК від 08.11.2023 №12266 містить чітке визначення придатності позивача до служби в частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах.

Суд зауважує, що зазначене позивачем формулювання норм визначалось у довідках ВЛК до 24.08.2023 року на підставі підпункту «г» пункту 20.3 глави 20 розділу ІІ Положення №402 та передбачало, що у разі визнання військовослужбовця обмежено придатним до військової служби одночасно з постановою ВЛК в індивідуальному порядку з урахуванням військової спеціальності, займаної посади, віку, роботи, що фактично виконується, пристосованості до неї того, хто пройшов медичний огляд, у постанові у довільній формі вказується, які види служби та роботи протипоказані цій особі. Особи, визнані обмежено придатними до військової служби, - непридатні до служби у високомобільних десантних військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах. Військовослужбовці, визнані обмежено придатними до військової служби, придатні до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах.

З 25.08.2023 редакція підпункту "г" пункту 20.3 глави 20 розділу ІІ Положення №402 була змінена згідно з наказом Міністерства оборони України від 18.08.2023 № 490 та відповідно передбачала додаткові вимоги щодо змісту довідки, зокрема, було доповнено норму наступного змісту: Одночасно з постановою про обмежену придатність до військової служби ВЛК приймає постанову про придатність до військової служби за військовою спеціальністю.

Таким чином на час виникнення спірних правовідносин, діюче законодавство передбачало інший зміст довідки ВЛК, у разі визнання військовослужбовця обмежено придатним окрім формулювання про придатність до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах, ВЛК мало зазначити придатність військовослужбовця до військової служби за військовою спеціальністю.

Позивач на час виниклих правовідносин і на час розгляду справи має відповідну військову спеціальність: наводчик.

Проте яку військову спеціальність ВЛК вважає придатною, у зв`язку з визнанням його обмежено придатним до військової служби - довідка ВЛК від 08.11.2023 № 12266 не містить.

Довідка ВЛК від 08.11.2023 від №12266, яка є предметом розгляду у даній справі, не містить повного змісту відповідно до підпункту "г" пункту 20.3 глави 20 розділу ІІ Положення №402, оскільки в ній відсутні відомості в частині постанови про придатність позивача до військової служби за військовою спеціальністю.

Суд відхиляє доводи позивача викладені у відповіді на відзив про те, що відповідач повинен був розглянути його рапорт одночасно з двома довідками ВЛК від №3021 від 08.03.2023 та від 08.11.2023 №12266, з огляду на таке.

По-перше, звертаючись до відповідача з рапортом від 12.12.2023 позивач, як підставу для розгляду його рапорту та прийняття відповідачем відповідного рішення, просив врахувати лише постанову ВЛК від 08.11.2023 №12266 щодо визнання його обмежено придатним.

В подальшому, не погодившись з відмовою відповідача викладену у листі від 24.12.2023 № 3670 позивач звернувся з позовом до суду та визначив у позові, що спірні правовідносини виникли з моменту подання позивачем рапорту від 12.12.2023 та наданням відповідачем відповіді.

По-друге довідка ВЛК від 08.03.2023 №3021 не була предметом розгляду відповідачем під час розгляду спірного рапорту позивача від 12.12.2023 та подавалась позивачем раніше, разом з іншим рапортом від 01.05.2023. Рапорт від 01.05.2023 був розглянутий шляхом направлення відповідачем клопотання від 11.05.2023 № 1163 до вищого командування. Звертаючись з цим позовом до суду, правовідносини щодо розгляду відповідачем рапорту від 01.05.2023 не зазначались позивачем як спірні, тому судом у даній справі не розглядалися.

Щодо посилання позивача про те, що командир військової частини може направити військовослужбовця для визначення можливості військовослужбовцем за станом здоров`я на посаді виконувати обов`язки військової служби, суд вважає таке твердження помилковим, оскільки ці дії командир може вчиняти лише після отримання ним постанови про обмежену придатність до військової служби та постанови про придатність до військової служби за військовою спеціальністю. Лише після цього, перед переміщенням військовослужбовця на іншу посаду, для визначення можливості військовослужбовця за станом здоров`я на посаді виконувати обов`язки військової служби, командир може направити його на медичний огляд ВЛК із обов`язковим зазначенням у направленні мети медичного огляду ВЛК - визначення придатності до військової служби за військовою спеціальністю (із зазначенням посади, на яку переміщується військовослужбовець, виду, роду військ (сил)), що передбачено підпунктом "г" пункту 20.3 глави 20 розділу ІІ Положення №402.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що відмовляючи у задоволенні рапорту позивача від 12.12.2023 відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб визначений діючим законодавством, тому підстави для задоволення позову відсутні.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що рапорт позивача не містив вимог заявника щодо його переміщення, оскільки це не впливає на висновок суду щодо відсутності повноважень у відповідача примати рішення без наявності усіх відповідних постанов ВЛК визначених підпунктом "г" пункту 20.3 глави 20 розділу ІІ Положення №402.

Суд звертає увагу позивача, що звертаючись з цим позовом до суду позивач діяв передчасно, оскільки питання щодо придатності позивача до військової служби за відповідною спеціальністю не належать до компетенції відповідача, а має вирішуватися військово-лікарською комісією. Лише після оформлення ВЛК довідки у відповідності до вимог чинного законодавства, відповідач має право приймати рішення у межах своїх повноважень.

Відповідно до статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати в цьому випадку стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 13 березня 2024 року.

Суддя Т.О. Шувалова