Справа № 480/13295/23
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2024-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Гелети С.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику осіб у приміщенні суду в м. Суми справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії, -
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Сумській області, в якій просить суд визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Сумській області №494 о/с від 20 листопада 2023 року у частині призначення капітана поліції ОСОБА_1 старшим дільничним офіцером поліції сектору превенції відділення поліції № 1 (м. Кролевець) Конотопського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, встановлення йому відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 посадового окладу у розмірі 2500 гривень, надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції у розмірі 45 відсотків посадового окладу, з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби, звільнивши з посади старшого інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 (с. Недригайлів) Роменського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області; зобов`язати Головне управління Національної поліції в Сумській області, поновити капітана поліції ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 (с. Недригайлів) Роменського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області; рішення в частині поновлення капітана поліції ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 (с. Недригайлів) Роменського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області звернути до негайного виконання.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходив службу на посаді старшого інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 (с. Недригайлів) Роменського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області. Наказом ГУНП в Сумській області №494 о/с від 20 листопада 2023 року позивач призначений на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції № 1 (м. Кролевець) Конотопського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області, звільнивши з посади старшого інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 (с. Недригайлів) Роменського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області.
Позивач зазначає, що переведення позивача відбулось без його згоди.
Зазначає, що прийняття спірного наказу позивач вважає помстою, прихованою формою покарання за подання до суду адміністративного позову у справі про оскарження наказу ГУНП в Сумській області щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за активну публічну громадську діяльність (профспілкову та депутатську).
Позивач наполягає, що спірним наказом примусово призначили проходити службу на іншій посаді, при цьому відбулося не переміщення, а переведення на іншу роботу, яке не обумовлено інтересами служби. Також звертає увагу, що відповідачем при прийнятті оспорюваного наказу обмежується законна діяльність виборного профспілкового органу, головою якого є позивач, а також обмежуються законна діяльність Недригайлівської селищної ради, депутатом якої обрано позивача, що підтверджує неврахування відповідачем права позивача на участь у процесі прийняття рішень зазначених органів. Зазначає, що Конституцією України та КЗпП України забороняється примусова праця. Крім того, відповідач повинен був попередити позивача про відповідне переведення зі звільненням. Крім того, в порушенням норм Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» не менше ніж за 15 днів надіслати обґрунтоване письмове повідомлення до Недригайлівської селищної ради, оскільки спірний наказ негативно впливає на роботу ради. Прийнятий наказ перешкоджає позивачу реалізовувати його депутатські представницькі повноваження і виконувати відповідні передбачені законодавством та регламентом Недригайлівської селищної ради обов`язки.
Також, позивач просить суд врахувати, що переміщення поліцейського з ініціативи начальників, особливо коли це переміщення передбачає зміну місця несення служби, повинно переслідувати легітимну мету та бути пов`язаним із певними об`єктивними чинниками інтересами служби. Крім того, зазначає, що Верховним Судом, у справах з подібних правовідносин, викладено висновок щодо необхідності застосування до працівників поліції приписів ст. 32 КЗпП України у випадку переміщення (переведення) на службу в іншу місцевість, а саме за згодою працівника.
Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, у якому заперечує проти позовних вимог та зазначає, що переміщення позивача на іншу посаду відбулось на рівнозначну посаду, на підставі обґрунтувань та всіх обставин, зазначених у поданні заступника начальника ГУНП в Сумській області. Переведення на іншу посаду відбулося без згоди позивача у відповідності до п. 2 ч. 1 та ч. 8 ст. 65 Закону України Про Національну поліцію для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби, а також відповідно до абз. 2 ч. 8 ст. 65 Закону України Про Національну поліцію (поліцейський зобов`язаний проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади).
Зазначає, що з 01.05.2022 відбулися зміни в законодавстві, а саме відносно поліцейських виключили можливість застосування норм трудового законодавства до регулювання порядку переміщення поліцейських. Крім того, висновки Верховного Суду, які просить врахувати позивач, зроблені за іншого правового регулювання спірних правовідносин, до введення в Україні воєнного стану та внесення змін до законодавства з 01.05.2022.
Крім того, відповідач звертає увагу, що в даному випадку відбулося не звільнення із служби позивача, а переміщення з однієї та іншу посаду в ГУПН в Сумській області, а тому жодних обмежень в правах позивача як голови профспілкового комітету не відбулося. Також не порушено права позивача як депутата місцевої ради.
Судом відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику осіб, задоволено клопотання позивача та витребувано докази у відповідача. Також судом відмовлено у задоволенні клопотання позивача про залучення до участі у даній справі в якості третьої особи Недригайлівську селищну раду. Судом також відмовлено у клопотанні Недригайлівської селищної ради про залучення до участі у справі в якості третьої особи Недригайлівську селищну раду.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд зазначає наступне.
Матеріалами справи підтверджується, що позивач ОСОБА_1 проходив службу на посаді старшого інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 (с. Недригайлів) Роменського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області.
На підставі подання заступника начальника ГУНП в Сумській області від 20.11.2023, наказом ГУНП в Сумській області №494 о/с від 20 листопада 2023 року позивач призначений на посаду старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції № 1 (м. Кролевець) Конотопського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, звільнивши з посади старшого інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 (с. Недригайлів) Роменського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області.
Позивач вважає наказ Головного управління Національної поліції в Сумській області №494 о/с від 20 листопада 2023 року По особовому складу протиправним, у зв`язку із чим звернувся до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України Про Національну поліцію.
Відповідно до ст. 59 Закону України Про Національну поліцію служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Частинами 3, 4 цієї ж статті визначено, що рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.
Видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України.
Відповідно до статті 59 Закону України Про Національну поліцію з метою забезпечення належної підготовки та видання наказів з питань проходження служби поліцейськими розроблено Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції, затверджений Наказом Міністерства внутрішніх справ України 23.11.2016 № 1235.
Згідно з п. 1 розд. ІІ Наказу № 1235, підставою для видання наказів по особовому складу є такі зміни в службовій діяльності, серед іншого, є переміщення по службі.
Відповідно до п. 2 розд. ІІІ Наказу № 1235 підставою для підготовки та видання наказів по особовому складу є документи з питань проходження служби, подані до підрозділу кадрового забезпечення поліцейським, його керівником або працівником, який здійснює кадрове забезпечення підрозділу.
Переліком визначено, що документами з питань проходження служби є: рапорт (заява), що пишеться власноручно у довільній формі; подання про призначення на посаду; подання про встановлення додаткових видів грошового забезпечення.
Відповідно до ч. 1 ст. 65 Закону України Про Національну поліцію переміщення поліцейських здійснюється:
1) на вищу посаду - у порядку просування по службі;
2) на рівнозначні посади: для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби; за ініціативою поліцейського; у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням реорганізації; у разі необхідності проведення кадрової заміни в місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами (далі - місцевості з визначеним строком служби); за станом здоров`я - на підставі рішення медичної комісії; з меншим обсягом роботи з урахуванням професійних і особистих якостей - на підставі висновку атестації; у разі звільнення з посади на підставі рішення місцевої ради про прийняття резолюції недовіри відповідно до статті 87 цього Закону;
3) на посади, нижчі ніж та, на якій перебував поліцейський: у зв`язку зі скороченням штатів або реорганізацією в разі неможливості призначення на рівнозначну посаду; за станом здоров`я - на підставі рішення медичної комісії; через службову невідповідність - на підставі висновку атестації з урахуванням професійних і особистих якостей; за ініціативою поліцейського; як виконання накладеного дисциплінарного стягнення - звільнення з посади відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; у разі звільнення з посади на підставі рішення місцевої ради про прийняття резолюції недовіри, відповідно до статті 87 цього Закону;
4) у зв`язку із зарахуванням на денну форму навчання за державним замовленням, у тому числі до магістратури, ад`юнктури та докторантури закладу вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, а також у разі призначення на посаду після закінчення навчання.
Згідно з ч. 4 ст. 65 Закону України Про Національну поліцію поліцейський, переміщений з вищої посади на посаду, нижчу ніж та, яку він займав, у подальшому просувається по службі з дотриманням вимог, визначених цим Законом, а звільнений з посади в дисциплінарному порядку, - після зняття дисциплінарного стягнення.
Відповідно до ч. 8 ст. 65 Закону України Про Національну поліцію переведення поліцейського може здійснюватися за його ініціативою, ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення.
Поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади.
Переведення поліцейського здійснюється на підставі єдиного наказу про звільнення із займаної посади та направлення для подальшого проходження служби до іншого органу (закладу, установи) поліції та про призначення на посаду в органі (закладі, установі) поліції, до якого переміщується поліцейський (частина дев`ята статті 65 Закону № 580-VIII).
Матеріалами справи підтверджується, що заступником начальника ГУНП в Сумській області внесено подання на ім`я начальника ГУНП в Сумській області від 20.11.2023 в якому відображено мотиви відповідного призначення позивача на іншу посаду в межах проходження служби в ГУНП в Сумській області . Зазначено, що позивач здійснює службові обов`язки та завдання відповідно до посадових інструкцій, відображено позитивну характеристику позивача, призначення позивача на посаду в відділення поліції № 1 (м. Кролевець) Конотопського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області вплине на ефективність роботи у зазначеному відділені поліції. Також зазначено, що враховуючи вакантні посади, неукомплектованість яких впливає, в цілому, на якість роботи служби в підрозділі, особливо у період дії правового режиму воєнного стану, заступником начальника ГУНП в Сумській області внесено пропозицію, з урахуванням п. 2 ч. 1, ч. 8 ст. 65 Закону України "Про Національну поліцію" щодо призначення позивача на посаду старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції № 1 (м. Кролевець) Конотопського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області.
Стосовно посилання позивача на ненадання згоди на переведення на іншу посаду, відсутність згоди профспілкового комітету, головою якої є позивач, а також Недригайлівської селищної ради, депутатом якої є позивач, суд зазначає наступне.
В даному випадку, матеріалами справи, в т.ч. і змістом спірного наказу, не підтверджується факт порушенням відповідачем прав позивача, як голови профспілкового комітету та депутата Недригайлівської селищної ради.
Так, нормами ст. 49 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено права та обов`язки депутата ради. Повноваження депутатів, порядок організації і гарантії депутатської діяльності визначаються Конституцією України, Законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про статус депутатів місцевих рад», іншими законами.
Обрання позивача депутатом Недригайлівської селищної ради жодним чином не може регулювати та впливати на прийняття відповідних наказів ГУНП в Сумській області що стосуються проходження позивачем публічної служби та призначення позивача на відповідні посади під час дії в Україні воєнного стану.
Суд зазначає, що позивач є атестованим працівником поліції, що в свою чергу покладає на нього відповідні службові обов`язки, визначені Законом України «Про Національну поліцію».
Відповідно до частини 1 статті 59 Закону України «Про Національну поліцію», служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Статтею 60 Закону України «Про Національну поліцію» (в редакції, що діє з 01.05.2022) встановлено, що відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції.
Нормами Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про статус депутатів місцевих рад», «Про Національну поліцію», не передбачено обов`язку ГУНП в Сумській області отримувати згоду чи письмово повідомляти про прийняті накази стосовно поліцейських, яких не звільняють зі служби, а здійснюють переміщення на іншу посаду під час дії воєнного стану. В даному випадку, матеріалами справи не підтверджується, що позивача саме звільнено із служби в ГУНП в Сумській області.
Крім того, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що на час сесій, засідань постійних комісій рад, а також для здійснення депутатських повноважень в інших, передбачених законом випадках, депутат звільняється від виконання виробничих або службових обов`язків з відшкодуванням йому середнього заробітку за основним місцем роботи та інших витрат, пов`язаних з депутатською діяльністю, за рахунок відповідного місцевого бюджету.
Таким чином діючим законодавством передбачено процедуру участі депутатів місцевих рад під час виконання службових обов`язків.
Враховуючи вищезазначене, у відповідача під час прийняття спірного наказу відсутня підстава для отримання згоди у Недригайлівської селищної ради для прийняття рішень з кадрових питань стосовно проходження служби поліцейськими, в т.ч. і під час переміщенні на іншу посаду.
Крім того, Кодекс законів про працю України визначає правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці. В той же час, правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регулюються Законом України "Про Національну поліцію".
У рішенні від 07.05.2002 №8-рп/2002 (справа щодо підвідомчості актів про призначення або звільнення посадових осіб) Конституційний Суд України зазначив, що при розгляді та вирішенні конкретних справ, пов`язаних із спорами щодо проходження публічної служби, адміністративний суд, встановивши відсутність у спеціальних нормативно-правових актах положень, якими врегульовано спірні правовідносини, може застосувати норми Кодексу Законів про працю України, у якому визначені основні трудові права працівників.
Відповідно, трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні питання або коли про це йдеться у спеціальному законі.
Відповідно до останньої позиції, висловленої Верховним Судом у постанові від 25.05.2023 в адміністративній справі №620/3663/19, суть якої, зокрема, якої зводиться до того, що відсутність у Законі України «Про Національну поліцію» норми про обов`язковість згоди поліцейського на переміщення в іншу місцевість на рівнозначну посаду для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби, вказує не про неврегульованість цих правовідносин нормами спеціального законодавства, а про їх вирішення у спосіб, відмінний від правового регулювання трудових відносин відповідно до норм трудового законодавства.
Судом враховується, що згідно статті 3 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" у період дії воєнного стану роботодавець має право перевести працівника на іншу роботу, не обумовлену трудовим договором, без його згоди (крім переведення на роботу в іншу місцевість, на території якої тривають активні бойові дії), якщо така робота не протипоказана працівникові за станом здоров`я, лише для відвернення або ліквідації наслідків бойових дій, а також інших обставин, що ставлять або можуть становити загрозу життю чи нормальним життєвим умовам людей, з оплатою праці за виконану роботу не нижче середньої заробітної плати за попередньою роботою. У період дії воєнного стану норми частини третьої статті 32 Кодексу законів про працю України та інших законів України щодо повідомлення працівника про зміну істотних умов праці не застосовуються.
Оскільки порядок переміщення поліцейських по службі врегульовано спеціальним Законом України "Про Національну поліцію", а згідно Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" переведення працівника на іншу роботу можливе без його згоди (крім переведення на роботу в іншу місцевість, на території якої тривають активні бойові дії), до спірних правовідносин положення Кодексу законів про працю України застосуванню не підлягають.
У даному випадку, як було зазначено вище, частину восьму статті 65 Закону України "Про Національну поліцію" в редакції, яка діє тимчасово, на період введення в Україні воєнного стану, було доповнено абзацом другим, який передбачає, що поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади.
Також суд звертає увагу на ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію», якою визначено, що відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції.
Отже, зміни в спеціальному законодавстві з питань проходження служби в поліції, що відбулися з 01.05.2022, виключили можливість субсидіарного застосування норм трудового законодавства до регулювання порядку переміщення поліцейських.
Висновки, викладені в постанові Верховного Суду в адміністративній справі №420/5192/18 та інших постановах, на які посилається позивач в адміністративному позові, не є релевантними, оскільки стосувались правовідносин, які взагалі мали місце до внесення змін до Закону України "Про Національну поліцію", без врахування змін в законодавстві, пов`язаних із введенням в Україні воєнного стану.
Враховуючи наведені норми законодавства та доводи позивача про протиправність оскаржуваного наказу про переміщення позивача з підстави ненадання останнім згоди на таке переміщення, не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.
Згідно спірного наказу, саме з посиланням на п. 2 частини 1, частини 8 статті 65 Закону України "Про Національну поліцію, зокрема для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби, поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади і було призначено позивача на посаду старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції № 1 (м. Кролевець) Конотопського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області.
Крім того, спеціальна норма законодавства не вимагає погодження керівництвом переміщення із самим поліцейським, попереднього отримання від нього згоди з цих питань тощо. Натомість Закон України Про Національну поліцію уповноважує керівництво за власною ініціативою порушувати відповідне питання щодо переміщення поліцейського, реалізуючи дискреційні повноваження з питань переміщення поліцейських на рівнозначні посади для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби в умах правового режиму воєнного стану.
В даному випадку, судом враховується, що переміщення поліцейського з ініціативи начальників повинно мати легітимну мету та бути пов`язаним з певними об`єктивними чинниками - інтересами служби. У будь-якому разі воно не може бути прихованою формою покарання, а поліцейські повинні мати засоби правового захисту від переміщень, що не відповідає меті цього інституту.
Так, при розгляді даної справи судом враховується, що за визначенням ст. 1 Закону України Про правовий режим воєнного стану воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Згідно з ст. 2 цього Закону правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України.
Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про внесення змін до законів України "Про Національну поліцію" та "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану» від 15.03.2022 №2123IX.
Відповідно до зазначеного Закону, розділом I внесено зміни до Закону України "Про Національну поліцію". Зокрема, у п.п. 18 п. 1 розділу І Закону від 15.03.2022 №2123IX частину восьму було доповнено абзацом другим такого змісту: «Поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади".
Саме з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану було встановлено для поліцейських обов`язок проходження служби там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника поліції, в результаті і виникає у керівника ГУНП необхідність у негайному відновленні та підтриманні функціонування органів МВС для забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Обов`язок належної організації роботи ГУНП в Сумській області покладено на керівника ГУНП в Сумській області, який на підставі подання заступника начальника ГУНП в Сумській області, а також з урахуваннями вакантних місць та для забезпечення належної роботи відділення поліції № 1 (м. Кролевець) Конотопського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ГУНП в Сумській області, призначив позивача на рівнозначну посаду спірним наказом.
Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Крім того, стосовно посилання позивача на те, що прийняття спірного наказу свідчить про факт переслідування позивача, враховуючи судове оскарження наказу про застосування дисциплінарного стягнення до позивача, суд зазначає, що такі обставини не підтверджені належними доказами, є припущеннями позивача.
Крім того, суд зазначає, що зміст подання заступника начальника ГУНП в Сумській області свідчить про те, що негативної інформації зазначене подання відносно позивача не містить. Факт застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення та подальше судове оскарження таких наказів не свідчить про факт переслідування. З приводу посилання позивача на те, що приймаючи вказаний наказ відповідач фактично здійснив реалізацію своїх неприязних відносин до позивача, суд зазначає, що у ході розгляду справи вказані обставини не були встановлені.
Враховуючи вищезазначене, суд зазначає, що спірний наказ, по-перше, відповідає нормам чинного законодавства, зокрема, і особливостям проходження служби в поліції під час воєнного стану, по-друге, переміщення позивача відбулось через позитивну характеристику та значний досвід службової діяльності, для більш ефективної роботи та виходячи з інтересів служби. З врахуванням введеного в Україні воєнного стану, в результаті чого виникає необхідність у негайному відновленні та підтриманні функціонування органів та підрозділів Національної поліції України для забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, саме необхідністю заміщення вакантної посади з метою належної організації діяльності, враховуючи позитивні характеристики позивача, інтереси служби дійсно потребували заміщення посади, що спростовує доводи позивача про відсутність об`єктивних та правових підстав переміщення позивача на іншу посаду.
Отже, наведені вище обставини та приписи нормативно-правових актів, у сукупності свідчать про відповідність оскаржуваного наказу вимогам чинного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАС України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративний суд, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.
Вищезазначені обставини та приписи нормативно-правових актів у сукупності свідчать про відповідність оскаржуваного наказу вимогам чинного законодавства та відсутність підстав для його скасування. Отже суд приходить до висновку про те, що заявлені у даному адміністративному позові позовні вимоги з підстав їх обґрунтування до задоволення не підлягають. Оскільки позовні вимоги про поновлення позивача на посаді, є похідними від вимог про скасування оскаржуваного наказу, підстави для їх задоволення також відсутні.
Відповідно до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Сумській області №494 о/с від 20 листопада 2023 року у частині призначення капітана поліції ОСОБА_1 старшим дільничним офіцером поліції сектору превенції відділення поліції № 1 (м. Кролевець) Конотопського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, встановлення йому відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 посадового окладу у розмірі 2500 гривень, надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції у розмірі 45 відсотків посадового окладу, з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби, звільнивши з посади старшого інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 (с. Недригайлів) Роменського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області; зобов`язання Головного управління Національної поліції в Сумській області, поновити капітана поліції ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 (с. Недригайлів) Роменського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області; рішення в частині поновлення капітана поліції ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 (с. Недригайлів) Роменського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області звернути до негайного виконання - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Гелета