Справа № 274/432/24
Суддя: Корбут В. В.
Дата ухвалення: 2024-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 274/432/24 Провадження № 2-а/0274/12/24
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
12.03.24 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд),
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовомОСОБА_1
доБердичівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, представником якого є Нагорнюк В.А.,
проскасування постанови,
ОСОБА_1 звернувся з позовом, у якому просить скасувати постанову № 190 від 19.12.2023 р. про накладення адміністративного штрафу за справою про адміністративне правопорушення (далі Постанова), винесену начальником Бердичівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки підполковником Нагорнюком Віктором Анатолійовичем (далі Начальник Бердичівського РТЦК), якою до нього було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення, а справу про адміністративне правопорушення закрити.
Позов обґрунтований тим, що Постанова є незаконною та необґрунтованою, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.
Бердичівський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки просить відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що позовна заява є безпідставною та необґрунтованою, Постанова прийнята уповноваженим органом у відповідності до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Судом з`ясовано, що відповідно до Постанови, винесеної Начальником Бердичівського РТЦК (з урахуванням постанови № 190/1 від 15.02.2024 р. про виправлення описки) 13.10.2023 р. військовозобов`язаному ОСОБА_1 вручалась повістка для прибуття на 9:00 16.10.2023 р. до Бердичівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для уточнення його облікових даних, яку ОСОБА_1 відмовився отримувати, про що був складений відповідний акт. У зазначені у повістці місце та строк військовозобов`язаний ОСОБА_1 не прибув, чим порушив вимогу пункту 3 статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", а саме не з`явився по повістці до територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Своїми діями військовозобов`язаний ОСОБА_1 вчинив порушення, передбачене частиною другою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що виразилося в порушенні військовозобов`язаним законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.
Постановою до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400,00 грн.
Згідно з частиною першою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Частиною другою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Тобто умовою притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є, зокрема, порушення такою особою законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.
У Постанові зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимогу пункту 3 статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
Разом з тим, це зазначення є помилковим, оскільки стаття 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" складається з шести статей, при цьому жодна з них не місить пунктів.
Таким чином у Постанові не наведено існуючого законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, яке порушив ОСОБА_1 .
Можна припустити, що у Постанові йдеться про порушення ОСОБА_1 вимоги частини третьої статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", проте таке припущення є сумнівним, так як цією нормою встановлено, що, зокрема, під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин.
Зі змісту ж Постанови випливає, що ОСОБА_1 не з`явився до Бердичівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для уточнення його облікових даних, а не до збірного пункту Бердичівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Викладене свідчить, що Постанова містить суттєвий недолік, а саме у ній відсутнє посилання на існуюче законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, яке було порушено ОСОБА_1 , що позбавляє Суд можливості з`ясувати, чи було допущено ОСОБА_1 порушення цього законодавства, і, відповідно, чи було ним вчинено адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Цей недолік може бути усунуто лише під час нового розгляду справи.
Частиною першою статті 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:
1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення;
2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;
3) скасовує постанову і закриває справу;
4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що Постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення має бути надіслана на новий розгляд, тобто позов підлягає частковому задоволенню.
Керуючись статтями 210-1, 251, 288, 289 та 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 242 246, 286, Кодексу адміністративного судочинства України,
2. Скасувати постанову № 190 від 19.12.2023 р. про накладення адміністративного штрафу за справою про адміністративне правопорушення, винесену начальником Бердичівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки підполковником Нагорнюком Віктором Анатолійовичем, про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення, а справу про адміністративне правопорушення надіслати на новий розгляд.
3. В задоволенні іншої частини позову відмовити.
4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Бердичівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування судових витрат грошові кошти у розмірі 302,80 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення його у повному обсязі.

Суддя В.В. Корбут