Справа № 260/8694/23
Суддя: Ващилін Р.О.
Дата ухвалення: 2024-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

04 березня 2024 року м. Ужгород№ 260/8694/23
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ващиліна Р.О.

при секретарі судового засідання Павловій О.В.

за участю:

позивача: представник - Андрейчук О.М.,

відповідача: представник - Василиндра В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Закарпатській області, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 20.09.2022 №0-0704 та від 28.04.2023 №0-0704 ГУ ДПС в Закарпатській області.

Заявлені позовні вимоги аргументує протиправністю прийнятих контролюючим органом податкових повідомленнях-рішеннях з огляду на те, що нерухоме майно, на яке було нараховане податкове зобов`язання, знаходиться у напівзруйнованому стані та не використовується позивачем взагалі. Про вказані обставини контролюючий орган був належним чином повідомлений, однак таке не було ним враховано при прийнятті оскаржених рішень. Звертає увагу суду на те, що питання неналежного визначення розміру податкового зобов`язання на вказаний об`єкт нерухомого майна за попередній податкові періоди вже було предметом розгляду в судових органах, за результатами чого прийняті відповідачем податкові повідомлення-рішення були скасовані в судовому порядку.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 16.10.2023 відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 04.12.2023 вирішено здійснювати подальший розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

01 листопада 2023 року відповідач надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечив з мотивів безпідставності такого. Так, зазначив, що на підставі ст. 266 Податкового кодексу України контролюючим органом було нараховано податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на об`єкт нерухомого майно, що перебуває у власності позивача, а саме: будівлю хлібозаводу, розташованого за адресою АДРЕСА_1 . Відповідні податкові повідомлення-рішення були надіслані на податкову адресу позивача, однак повернулися до контролюючого органу без вручення з відміткою органу поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою». Вважає безпідставними посилання позивача на те, що площа будівлі хлібозаводу, яка придатна до експлуатації, складає 521,4 кв.м., та має бути базою оподаткування, оскільки такі доводи не підтверджені належними доказами. Окрім того, відхиляє посилання позивача на аварійний стан будівлі, оскільки Податковий кодекс України не містить норм щодо припинення виконання податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно за об`єкти, що перебувають у власності суб`єкта господарювання, однак тимчасово не використовуються у зв`язку з реконструкцією або простоєм. В свою чергу позивач у встановленому законодавством порядку право власності на такий об`єкт нерухомості не припинив.

03 листопада 2023 року представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якій з доводами відповідача не погоджується. Наголошує на тому, що значна частина будівлі знаходиться в напівзруйнованому стані та не використовується позивачем взагалі, що підтверджується долученими до позовної заяви доказами. Окрім того, зазначена будівля за функціональним призначенням відноситься до будівель промисловості, а тому, відповідно до п. «є» пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України, не є об`єктом оподаткування. Звертає увагу суду також на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду №260/3915/20 від 17.05.2022, якою судом апеляційної інстанції було визнано право позивача на перерахунок суми податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно за спірним об`єктом нерухомого майна з огляду на його аварійний стан. При цьому вважає безпідставними посилання відповідача на законодавчі норми, що регламентують порядок припинення права власності на майно в разі його знищення, оскільки такі не регулюють порядок підтвердження факту знищення та відповідно припинення права власності у разі знищення тільки частини об`єкту нерухомого майна.

Представник позивача у судовому засіданні 04 березня 2024 року позовні вимоги підтримав в повному обсязі з мотивів, наведених в позовній заяві та відповіді на відзив, та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у засіданні суду 04 березня 2024 року проти позову заперечила з мотивів, наведених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши подані документи та матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 20 вересня 2022 року Головне управління ДПС у Закарпатській області (далі ГУ ДПС у Закарпатській області) прийняло податкове повідомлення-рішення №0-0704, яким на підставі пп. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України нарахувало ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2021 рік в сумі 60528,00 грн.

Таке податкове повідомлення-рішення було скероване на адресу позивача засобами поштового зв`язку, однак повернулося до контролюючого органу без вручення.

Також 28 квітня 2023 року ГУ ДПС у Закарпатській області прийняло податкове повідомлення-рішення №0-0704, яким на підставі пп. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України нарахувало ОСОБА_1 податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2022 рік в сумі 65572,00 грн.

Вказані податкові зобов`язання були нараховані за об`єкт нежитлової нерухомості будівлю хлібозаводу, загальною площею 2017,6 кв.м., що перебуває у власності ОСОБА_1 та розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з правомірністю таких податкових повідомлень-рішень, ОСОБА_1 оскаржила їх в адміністративному порядку. Так, у поданих скаргах позивач повідомила, що будівля хлібозаводу, на яку було нараховано податкове зобов`язання, знаходиться у напівзруйнованому стані та не придатна до експлуатації, що свідчить про необхідність проведення перерахунку нарахованої суми податкових зобов`язань з врахуванням реальної загальної площі об`єкту.

Однак за результатами розгляду отриманих від платника податків скарг рішеннями Державної податкової служби України №26587/6/99-00-06-01-03-06 від 11.09.2023 та №26589/6/99-00-06-01-03-06 від 11.09.2023 оскаржені податкові повідомлення-рішення залишені без змін.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями контролюючого органу, ОСОБА_1 звернулася з даним адміністративним позовом до суду.

Приймаючи рішення в спірних правовідносинах, суд виходить з наступного.

Ст. 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України №2755-VI 02.12.2010 (далі ПК України) (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

В розумінні норм п. 265.1 ст. 265 ПК України податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є складовою частиною податку на майно.

Порядок оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки визначено ст. 266 ПК України.

Відповідно до пп. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України, платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (пп. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України).

Згідно абз. «є» пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України на час виникнення спірних правовідносин не є об`єктом оподаткування будівлі промисловості, віднесені до групи «Будівлі промислові та склади» (код 125) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання, основна діяльність яких класифікується у секціях B-F КВЕД ДК 009:2010, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Судом встановлено, що у власності ОСОБА_1 перебуває об`єкт нерухомого майна будівля хлібозаводу, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 2017,6 м2.

Згідно Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000 за кодом 125 «Будівлі промислові та склади» даний клас включає в себе «Будівлі підприємств харчової промисловості» (код 1251.5).

Відповідно до ч. 1 цього ж класифікатора, будівлі класифікуються за їх функціональним призначенням. Оскільки будівля хлібозаводу є будівлею для виробництва хліба, відповідно вона є будівлею харчової промисловості, яка входить до класу за кодом 125 «Будівлі промислові та склади».

Як вбачається з Акту обстеження будівлі бувшого хлібозаводу №91 від 26 грудня 2019 року, будівля хлібозаводу знаходиться в аварійному стані, не придатна до експлуатації та являється небезпечною для оточуючих. Для подальшої експлуатації необхідна повні заміна даху та перекриття, а також капітальний ремонт цілої будівлі або демонтаж 1/2 частини будівлі.

Згідно з відомостями технічного паспорту на виробничу будівлю №6045 від 05.12.2019 площа будівлі, яка є придатною до експлуатації, становить 521,4 м2.

Судом встановлено, що спірні податкові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2021 та 2022 роки розраховані контролюючим органом з площі 2017,60 м2.

Оцінюючи правомірність такого нарахування податкового зобов`язання, суд виходить з наступного.

Згідно пп. 266.3.1 п. 266.3 ст. 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Відповідно до пп. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 ПК України, ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Отже, у зв`язку з тим, що площа вказаного вище об`єкта нерухомості хлібозаводу у повному розмірі не придатна до експлуатації, суд вважає, що сума податкого зобов`язання в даному випадку розрахована контролюючим органом помилково та підлягає перерахунку.

Відповідно до ст. 19-1 ПК України, визначення суми податкових зобов`язань належить до функцій контролюючого органу, тому відповідно оскаржене податкове повідомлення рішення підлягає скасуванню повністю.

При цьому суд відхиляє посилання відповідача на те, що позивачем не надано документів, які свідчать про обґрунтованість виокремлення із загальної площі майна, окремої частини такої площі з метою у подальшому визначити її як базу оподаткування для усього об`єкта нерухомого майна, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 надано акт обстеження будівлі від 26.12.2019 №91 та технічний паспорт на будівлю, де чітко зазначено площу нерухомого майна, на якій здійснюється господарська діяльність позивачем та ту частину, яка зруйнована і не підлягає використанню.

При вирішенню даного спору суд враховую також те, що питання неправомірності розрахунку податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за спірну будівлю хлібозаводу за попередні податкові періоди із загальної площі 2017,60 м2 вже були предметом судового розгляду. Так, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2022 року №260/3915/20 та рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року №260/374/23 (залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2024 року) прийняті контролюючим органом стосовно ОСОБА_1 податкові повідомлення-рішення були визнані протиправним та скасовані.

Дана адміністративна справа має аналогічні обставини з різницею лише в податковому періоді.

Згідно ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, за результатами розгляду даної адміністративної справи судом встановлено протиправність оскаржених податкових повідомлень-рішень, а тому суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Закарпатській області (місцезнаходження: вул. Волошина, буд. 52, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, код ЄДРПОУ - 44106694) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 20.09.2022 №0-0704 та від 28.04.2023 №0-0704 ГУ ДПС в Закарпатській області.

3. Стягнути з бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Закарпатській області (місцезнаходження: вул. Волошина, буд. 52, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ) 1261,00 грн. (Одна тисяча двісті шістдесят одна гривня 00 коп.) судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлено 13 березня 2024 року.

СуддяР.О. Ващилін