Справа № 480/7172/23
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2024-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2024 р. Справа № 480/7172/23

Сумський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Шевченко І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі - відповдіач-1, ГУ ПФУ в м.Києві), Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - відповідач-2, ГУ ПФУ в Сумській області), в якій просив:

1) визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в місті Києві № 91 від 26.06.2023 про відмову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у перерахунку переході на інший вид пенсії;

2) зобов`язати ГУ ПФУ в Сумській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , період навчання в Маріупольському металургійному інституті з 01.09.1985 по 22.06.1992 та здійснити перерахунок пенсії і перехід на інший вид пенсії відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 20.06.2023.

Свої вимоги мотивував тим, що звернувся до територіального органу ПФУ із заявою про перехід на пенсію відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", втім оскаржуваним рішенням ГУ ПФУ в м.Києві йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу (наявний 25 років 08 місяців 23 дні та 13 років 06 місяців 25 днів пільгового), в той час як необхідний страховий стаж для призначення пенсії складає 29 років 6 місяців, з яких пільгового не менше 12 років 6 місяців. Згідно розрахунку не було позивачу зараховано період навчання в Маріупольському металургійному інституті з 01.09.1985 по 22.06.1992. Втім, позивач наполягає, що записами його трудової книжки підтверджено таке навчання, а також архівною довідкою від 21.06.2023 №25/74-77. Відтак, рішення ГУ ПФУ в м.Києві є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а порушене право має бути поновлене шляхом зобов`язання ГУ ПФУ в Сумській області зарахувати до його страхового стажу зазначений період навчання та здійснити перерахунок пенсії і перехід на інший вид пенсії відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 20.06.2023.

Ухвалою суду від 24.07.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Крім того, вказаною ухвалою у відповідачів витребувано додаткові докази у справі, на виконання вимог якої такі докази було надано ГУ ПФУ в м.Києві (а.с.35-58).

Також ГУ ПФУ в м.Києві подано відзив на позовну заяву (а.с.60-63), в якому представник відповідача-1 просив відмовити у задоволенні позову з огляду на те, що відповідно до ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" зараховується час навчання до загального страхового стажу у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Відповідно до пункту 10 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказ Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 N 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 р. за N1451/11731, стаж роботи зі шкідливими і важкими умовами праці має бути підтверджений трудовою книжкою із оформленими належним чином записами про займану посаду - і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637.

Законодавцем наголошено, що для визначення права на пенсію на пільгових умовах зараховується лише підтверджений відповідними документами стаж роботи зі шкідливими і важкими умовами праці.

Згідно реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування наявний пільговий стаж становить 13 років, 6 місяців, 25 днів, страховий стаж становить 25 років, 8 місяців, 23 дні, що є недостатнім для переведення на інший вид пенсії.

Враховуючи зазначене, ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку пенсії перехід на інший вид пенсії згідно ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

ГУ ПФУ в Сумській області станом на сьогодні відзиву на позовну заяву подано до суду не було. При цьому, частиною другою статті 175 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відтак, вбачається можливим розглянути справу за наявними матеріалами у справі.

Ухвалою суду повернуто без розгляду позивачу заяву про зміну предмету позову.

Дослідивши наявні матеріали справи, заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що позивач, ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримує пенсію по інвалідності згідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (а.с.35), а також є внутрішньо переміщеною особою згідно довідки від 22.07.2022 (а.с.11).

20.06.2023 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Сумській області через територіальний підрозділ - Роменське об`єднане управління ПФУ, із заявою від 20.06.2023 про перехід на інший вид пенсії за Списком №2 (а.с.37). При цьому, до такої заяви позивач додав, у т.ч. копії паспорту, РНОКПП, військовий квиток, диплом про отримання освіти серії НОМЕР_1 , трудову книжку, довідку про місце проживання №818, уточнююча довідки про навчання (а.с.38).

З урахуванням принципу екстериторіальності, заява позивача була опрацьована ГУ ПФУ в м.Києві, рішенням якого від 26.06.2023 №91 позивачу було відмовлено у переходу на інший вид пенсії відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки згідно Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування наявний пільговий стаж становить 13 років, 6 місяців, 25 днів, страховий стаж становить 25 років, 8 місяців, 23 дні, що є недостатнім для переведення на інший вид пенсії (а.с.19, 56).

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались в даному випадку між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України (пункт 6 частини 1 статті 92 Конституції України).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон України "Про пенсійне забезпечення") громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 10 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV) особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду (ч.3 ст. 45 Закону №1058-ІV).

Згідно із частиною 1 статті 26 Закону №1058-ІV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 114 Закону №1058-ІV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців у чоловіків і не менше 24 років 6 місяців у жінок.

Тобто, за приписами вказаних норм обов`язковими умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону №1058-ІV є досягнення відповідного віку, наявність визначеного законом страхового та пільгового стажу, зайнятість протягом повного робочого дня, відповідність назви професії чи посади, за якою працювала особа, назвам, вказаним у Списку виробництві, робіт, професій і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, чинному на період роботи працівника, атестація робочого місця у період після 21.08.1992 відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442.

Таким чином, за вказаними нормами, якщо особа на день звернення, в цьому випадку, 20.06.2023, яка досягла 55 віку, та має необхідний страховий стаж в 29 років 6 місяців, а також необхідний пільговий стаж не менше 12 років 6 місяців за Списком №2, має право на призначення пенсії за Списком №2.

Поряд з цим, суд зауважує, що згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відмова від визнання обставин приймається судом, якщо сторона, яка відмовляється, доведе, що вона визнала ці обставини внаслідок помилки, що має істотне значення, обману, насильства, погрози, тяжкої обставини або обставини, визнаної у результаті зловмисної домовленості її представника з іншою стороною. Про прийняття відмови сторони від визнання обставин суд постановляє ухвалу. У разі прийняття судом відмови сторони від визнання обставин вони доводяться в загальному порядку (частина 2 статті 78 КАС України).

Враховуючи, що відповідач - ГУ ПФУ в м.Києві у рішенні від 26.06.2023 (а.с.19, 56) визнав, що пільговий стаж позивача складає 13 років 6 місяців 25 днів, а страховий стаж - 25 років 8 місяців 23 днів, та, при цьому, відмови від визнання таких обставин представником ГУ ПФУ в м.Києві не вказано, суд визнає такі обставини як визнані відповідачем-1 та такими, що не підлягають доказуванню.

Втім, підставою для відмови у переведенні позивача на пенсію за віком на пільгових умовах згідно ст. 114 Закону №1058-ІV ГУ ПФУ в м.Києві в оскаржуваному рішенні вказало відсутність у ОСОБА_1 страхового стажу 29 років 6 місяців.

Як стверджує позивач, йому до страхового стажу не зараховано період навчання в Маріупольському металургійному інституті з 01.09.1985 по 22.06.1992.

Дійсно, згідно розрахунку страхового стажу за формою РС-право (а.с.16, 55) вказаний період позивачу не зараховано до страхового стажу, втім зараховано до страхового стажу період строкової військової служби з 10.06.1986 по 23.05.1988 (а.с.16, 55), що включається у спірний період.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом "д" частини третьої статті 56 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХП "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується також: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

За приписами пункту 8 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок від 12.08.1993 №637) період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

Відповідно до п. 2.15 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Державного комітету СРСР з праці та соціальним питанням від 20.06.1974 № 162, яка діяла на час заповнення вперше трудової книжки, студентам, учням, аспірантів, та клінічних ординаторів, які мають трудові книжки, навчальний заклад (наукова установа) вносить записи про час навчання на денних відділеннях (у тому числі підготовчих) вищих та середніх спеціальних навчальних закладах . Підставою для таких записів є накази навчального закладу (наукової установи) про зарахування на навчання та про відрахування з числа студентів, учнів, аспірантів, клінічних ординаторів.

Тобто станом на час заповнення трудової книжки записи про навчання вносилися лише щодо навчання на денній формі.

Згідно із п.2.17 цієї ж Інструкції до трудових книжок за місцем роботи вносяться окремим рядком з посиланням на дату, номер та найменування відповідних документів такі записи, як про час навчання у вищих та середніх спеціальних навчальних закладах (включаючи і час роботи в студентських таборах, на виробничій практиці та при виконанні науково-дослідної госпдоговірної тематики), , крім випадків, зазначених у п.2.16. цієї Інструкції. Передбачені в цьому пункті записи заносяться до трудової книжки до занесення записів про роботу на цьому підприємстві.

На підтвердження навчання у Маріупольському металургійному інституті позивачем разом із заявою про переведення на інший вид пенсії, зокрема, надано трудову книжку, копію диплому (а.с.13,17, 42), що вбачається з розписки-повідомлення (а.с.38).

Так, згідно запису №1 трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 (а.с.13-15, 43-46), позивач у період з 01.09.1985 по 22.06.1992 навчався в Маріупольському металургійному інституті - диплом НОМЕР_1 .

Згідно копії диплома серії НОМЕР_1 про навчання (а.с.17, 42), позивач у вказаний період навчався в Маріупольському металургійному інституті за спеціальністю "Обробка металів тисненням" та кваліфікацією "Інженер-металург".

Таким чином, вже на час прийняття оскаржуваного рішення у відповідача були наявні документи, зокрема, копія трудової книжки, та диплом про освіту, в яких містились відомості про періоди навчання позивача, однак, не були взяті до уваги. Більше того оскаржуване рішення взагалі не містить обґрунтування не врахування саме вказаного періоду до страхового стажу позивача.

Крім того, позивачем до матеріалів справи надано архівну довідку Приазовського державного технічного університету Державного вищого навчального закладу від 21.06.2023 №25/74-77 (а.с.18), відповідного до якої ОСОБА_1 з 01.09.1985 зарахований до Жданівського металургійного інституту на денну форму навчання (згідно наказу від 31.01.1989 №19-05 перейменовано в Маріупольський металургійний інститут), а 22.06.1992 відрахований як такий, що закінчив навчання. При цьому, у довідці також вказано, що ОСОБА_1 призваний на дійсну військову службу з 10.07.1986 року Жовтневим об 'єднаним районним військовим комісаріатом м. Жданова Донецької області, а звільнений у запас 23.05.1988 року (наказ МО СРСР від 29.03.1988 №119).

Отже, матеріалами справи підтверджено факт навчання позивача на денній формі у вищому навчальному закладі - Маріупольському металургійному інституті, у період з 01.09.1985 по 22.06.1992 за спеціальністю "Обробка металів тисненням" та кваліфікацією "Інженер-металург".

На підставі вищевикладеного та з урахуванням вищезазначених положень чинного законодавства України, суд визнає, що час навчання позивача у Маріупольському металургійному інституті має бути зарахований до страхового стажу позивача, втім за виключенням періоду проходження строкової військової служби, оскільки позивач проходив строкову військову службу саме у період навчання в Маріупольському металургійному інституті з 01.09.1985 по 22.06.1992, та згідно розрахунку страхового стажу за формою РС-право (а.с.16, 55) строкова військова служба з 10.06.1986 по 23.05.1988 вже врахована позивачу до його страхового стажу.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині періоду, що підлягає до зарахування.

З урахуванням визнаного територіальним органом ПФУ пільгового стажу за Списком №2 (13 років 06 місяців 25 днів) та страхового стажу (25 років 8 місяців та 23 дні), та з урахуванням періоду навчання в Маріупольському металургійному інституті, що підлягає зарахуванню до страхового стажу, позивач має достатньо страхового стажу (повних 30 років з необхідних 29 років 6 місяців) та пільгового (13 років 6 місяців 25 днів з необхідних 12 років 6 місяців), позивач досяг необхідного 55-річного віку.

У той же час відповідач, відмовляючи у задоволенні позивачу у переведенні на пенсію за віком на пільгових умовах, обмежився лише дослідженням реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, без будь-якого дослідження на аналізу наданих позивачем трудової книжки та копії диплому про навчання, а відтак оскаржуване рішення не може бути таким, що прийнято обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Крім того згідно ч.3 ст.44 Закону №1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

А відтак рішення ГУ ПФУ в м.Києві від 26.06.2023 №91, яким відмовлено позивачу у переведення на пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону №1058-ІV, не відповідає критеріям правомірності, передбаченим ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України та є протиправними.

Таким чином, з огляду на вказане, суд, з урахуванням ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає, що належним способом захисту прав позивача буде визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в м.Києві від 26.06.2023 №91 та зобов`язання ГУ ПФУ в м.Києві перевести позивача з 20.06.2023 на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону №1058-ІV, врахувавши до страхового стажу період навчання позивача в Маріупольському металургійному інституті з 01.09.1985 по 22.06.1992 за виключенням вже зарахованого до страхового стажу позивача періоду його військової строкової служби, та здійснити з 20.06.2023 перерахунок та виплату йому пенсії, з урахуванням проведених виплат.

Щодо територіального органу ПФУ, якого належить зобов`язати відновити порушене право позивача, суд зазначає таке.

Відповідно до пунктів 4.1, 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1,

Заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію. Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

У цій справі заяву позивача від 20.06.2023 за принципом екстериторіальності розглянуло ГУ ПФУ в м.Києві, яке за наслідками її розгляду прийняло оскаржуване рішення від 26.06.2023 №91 про відмову позивачу у проведенні перерахунку пенсії/переході на інший вид пенсії відповідно до ст.114 Закону №1058-ІV.

Отже, оскільки право позивача на переведення на інший вид пенсії порушило ГУ ПФУ в м.Києві, саме цей територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності належить зобов`язати відновити порушене право позивача.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеної у постанові Верховного Суду від 08 лютого 2024 року у справі № 500/1216/23.

Відтак, вимоги про зобов`язання вчинити дії саме ГУ ПФУ в Сумській області задоволенню не підлягають.

Щодо дати переведення, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.45 Закону №1058-ІV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно із ч.3 ст.45 Закону №1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Як встановлено судом, 55 років (вік, з якого призначається пенсія відповідно до ст.114 Закону №1058-ІV) позивачу 19.06.1968 року народження, виповнилось 19.06.2023 (а.с.9). З заявою про переведення на пенсію за віком на пільгових умовах позивач звернувся після досягнення 55 років, - 20.06.2023. Таким чином, суд визнає, що орган Пенсійного фонду має призначити пенсію позивачу з 20.06.2023 - з дня подання заяви про переведення на інший вид пенсії.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що саме рішення ГУ ПФУ в м.Києві стало підставою для звернення позивача з цим позовом, суд вважає необхідним стягнути за рахунок бюджетних асигнувань саме вказаного відповідача на користь позивача в рахунок повернення сплачений при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 1073,60грн. згідно квитанції (а.с.26).

Керуючись ст.ст. 90, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255, 295, 297, п.15.5 Розділу VІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м.Київ, 04053, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м.Суми, вул.С.Бандери буд.43, ) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 26.06.2023 №91, яким відмовлено ОСОБА_1 у переведенні на пенсію за віком відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві перевести ОСОБА_1 з 20.06.2023 на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV, врахувавши до страхового стажу ОСОБА_1 період його навчання в Маріупольському металургійному інституті з 01.09.1985 по 22.06.1992 за виключенням вже зарахованого до страхового стажу ОСОБА_1 періоду його військової строкової служби, та здійснити з 20.06.2023 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням проведених виплат.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві в рахунок повернення сплачений при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 1073грн.60коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 13.03.2024.

Суддя І.Г. Шевченко