Справа № 320/4379/22
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2023-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2023 року № 320/4379/22

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лиска І.Г., розглянувши в м. Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області до Приватного Підприємства «АЛТАЙ-ГРУП» про стягнення штрафу,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління Держпродспоживслужби в Київській області з позовом до Приватного Підприємства «АЛТАЙ-ГРУП» про стягнення штрафу у розмірі 1700, 00 грн, відповідно до рішення від 30.08.2021 №112.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що відповідачем порушено законодавство про рекламу, у зв`язку з чим, були застосовані штрафні санкції які у відповідний строк сплачені не були. Тому позивач звернувся до суду з відповідною заявою.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.05.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався, про відкриття провадження у справі був проінформований шляхом направлення тексту ухвали про відкриття провадження у справі на офіційну електронну адресу.

Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з частиною другою статті 175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

В рамках проведення вказаного контролю, Головним управлінням Держпродспоживслужби в Київській області виявлено розповсюдження зовнішньої реклами за адресою: Київська область, місто Біла Церква, вулиця Героїв Небесної Сотні, 44-46, такого змісту: «БІЛА ЦЕРКВА 22 ТРАВНЯ 20:00 стадіон Трудові резерви ОЛЯ ПОЛЯКОВА шоу КОРОЛЕВА НОЧІ та нові пісні *тарифікація згідно цін оператора , офіційні квітки karabas».

У сюжеті зазначеної реклами відсутня інформація про використання чи невикористання фонограм виконавцем музичних творів.

Тому, Головним управлінням вбачається в даній рекламі ознаки порушення вимог пункту десятого частини першої статті 8 Закону України «Про рекламу».

Головним управлінням було направлено ПП «АЛТАЙ-ГРУП» листи-вимоги №10-05.4/4609-21 від 19.05.2021 та №10-05.4/5576-21 від 18.06.2021, якими директора ПП «АЛТАЙ-ГРУП» було зобов`язано надати наступні документи: письмові пояснення, макети розміщення реклами, виписку з Єдиного державного реєстру, дозвіл на розміщення реклами, документальне підтвердження вартості розповсюдження реклами (договір з виробником реклами та/або рекламодавцем, акти виконаних робіт, платіжне доручення про сплату розміщення рекламних засобів), а також іншу інформацію, що може мати істотне значення для прийняття Головним управлінням рішення по справі.

Проте, вказані листи-вимоги розповсюджувачем реклами було проігноровано.

19 травня 2021 року Головне управління звернулось до Білоцерківської міської ради щодо надання інформації про власників рекламних конструкцій, розташованих з ознаками порушення вимог Закону України «Про рекламу» на території міста Біла Церква за визначеною адресою.

Листом-відповіддю Білоцерківська міська рада №1988/01-15 від 16.06.2021 повідомила, що дозвіл на розміщення рекламної конструкції було видано ПП «АЛТАЙ-ГРУП».

У зв?язку з цим, 15.06.2021 уповноваженим спеціалістом Головного управління було складено протокол про порушення законодавства про рекламу відносно ПП «АЛТАЙ-ГРУП» за ненадання документів, пояснень, а також іншої необхідної інформації для здійснення повноважень органом державної влади, на який згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу.

Листом №10-05.4/6380-21 від 16.07.2021 відповідача було повідомлено про місце та час розгляду справи про порушенням законодавства про рекламу.

Відповідач надіслав Лист №44-П від 20.07.2021 в якому надав пояснення, де зазначено, що розповсюдження вказаної реклами здійснювалось безоплатно, жодних договірних відносин не було.

На підставі матеріалів справи, попередніх висновків, протоколу засідання про порушення законодавства про рекламу Головним управлінням Держпродспоживслужби в Київській області 30 серпня 2021 винесено рішення № 112 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу, відповідно до частини шостої статті 27 Закону України «Про рекламу» на рекламодавця у розмірі 1700 грн 00 коп.

Рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу № 112 від 30 серпня 2021 надіслано ПП «АЛТАЙ-ГРУП» рекомендованим листом з повідомлення про вручення поштового відправлення (трек код 126).

Станом на день подання позову до ПП «АЛТАЙ ГРУП» сума штрафу за порушення законодавства про рекламу в добровільному порядку не сплачена.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України, встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року № 667, Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужби) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства та який реалізує державну політику у галузі ветеринарної медицини, сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, карантину та захисту рослин, ідентифікації та реєстрації тварин, санітарного законодавства, санітарного та епідемічного благополуччя населення (крім виконання функцій з реалізації державної політики у сфері епідеміологічного нагляду (спостереження) та у сфері гігієни праці та функцій із здійснення дозиметричного контролю робочих місць і доз опромінення працівників), з контролю за цінами, попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення, метрологічного нагляду, ринкового нагляду в межах сфери своєї відповідальності, насінництва та розсадництва (в частині сертифікації насіння і садивного матеріалу), реєстрації та обліку машин в агропромисловому комплексі, державного нагляду (контролю) у сфері агропромислового комплексу, державного нагляду (контролю) у сферах охорони прав на сорти рослин, насінництва та розсадництва, державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері, за якістю зерна та продуктів його переробки, державного нагляду (контролю) за додержанням заходів біологічної і генетичної безпеки щодо сільськогосподарських рослин під час створення, дослідження та практичного використання генетично модифікованого організму у відкритих системах на підприємствах, в установах та організаціях агропромислового комплексу незалежно від їх підпорядкування і форми власності, здійснення радіаційного контролю за рівнем радіоактивного забруднення сільськогосподарської продукції і продуктів харчування.

Головне управління Держпродспоживслужби в Київській області є територіальним органом Держпродспоживслужби та їй підпорядковане.

Згідно з пунктом 7 пункту 4 Положення про Головне управління Держпродспоживслужби в Київській області, затвердженого наказом Держпродспоживслужби від 22 травня 2019 року № 469, таке управління відповідно до покладених на нього завдань забезпечує реалізацію державної політики, а саме: у сфері здійснення державного (контролю) за дотриманням законодавства про захист прав споживачів (у тому числі споживачів виробів з дорогоцінних металів та дорогоцінного каміння) здійснює контроль за дотримання вимог Законів України «Про рекламу» та «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» в межах наданих повноважень.

Засади рекламної діяльності в Україні, регулювання відносин, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження, розміщення та споживання реклами визначено відповідно до Закону України «Про рекламу» від 03.07.1996 №270/96-ВР (далі по тексту - Закон №270/96-ВР).

Відповідно до статті 1 Закону №270/96-ВР, реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару; розповсюджувач реклами - особа, яка здійснює розповсюдження реклами;

Частиною п`ятою статті 8 Закону №270/96-ВР передбачено, що реклама про знижку цін на продукцію, про розпродаж повинна містити відомості про місце, дату початку і закінчення знижки цін на продукцію, розпродаж, а також про співвідношення розміру знижки до попередньої ціни реалізації товару.

Статтею 26 Закону №270/96-ВР визначено, що контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснює у межах своїх повноважень спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів - щодо захисту прав споживачів реклами. На вимогу органів державної влади, на які згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов`язані надавати документи, усні та/або письмові пояснення, відео- та звукозаписи, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення ними повноважень щодо контролю.

Згідно статті 27 Закону №270/96-ВР, особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону. Норми цієї статті не поширюються на порушення, зазначені у статті 24-1 цього Закону (частина перша).

Відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть:

1) рекламодавці, винні: у замовленні реклами продукції, виробництво та/або обіг якої заборонено законом; у наданні недостовірної інформації виробнику реклами, необхідної для виробництва реклами; у замовленні розповсюдження реклами, забороненої законом; у недотриманні встановлених законом вимог щодо змісту реклами та у замовленні розповсюдження реклами, в якій не дотримано встановлені законом вимоги щодо її змісту; у порушенні порядку розповсюдження реклами, якщо реклама розповсюджується ними самостійно;

2) виробники реклами, винні у порушенні прав третіх осіб при виготовленні реклами; 3) розповсюджувачі реклами, винні в порушенні встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами (частина друга).

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, за поданням державних органів, зазначених у статті 26 цього Закону, або самостійно у випадках, передбачених цією статтею, крім тих, які віднесено виключно до компетенції Антимонопольного комітету України та які регулюються законодавством з питань авторського права та суміжних прав, накладає штрафи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, на: рекламодавців за вчинення дій, передбачених пунктом 1 частини другої цієї статті, - у розмірі п`ятикратної вартості розповсюдженої реклами; виробників реклами за вчинення дій, передбачених пунктом 2 частини другої цієї статті, - у розмірі п`ятикратної вартості виготовлення реклами; розповсюджувачів реклами за вчинення дій, передбачених пунктом 3 частини другої цієї статті, - у розмірі п`ятикратної вартості розповсюдження реклами (частина четверта).

У разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог цього Закону, на рекламодавців та розповсюджувачів реклами рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, накладається штраф у розмірі до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (частина сьома).

Процедура та порядок здійснення контролю за дотриманням законодавства про рекламу у сфері захисту прав споживачів реклами встановлені Законом №270/96-ВР та Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 №693 (далі по тексту - Порядок №693).

Відповідно до пункту 9 Порядку №693, підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу є відповідний протокол, складений уповноваженою посадовою особою Держспоживінспекції та її територіальних органів.

Згідно пункту 11 Порядку №693, за наявності ознак порушення законодавства про рекламу приймається рішення про початок розгляду справи.

Відповідно до пункту 18 Порядку №693, за результатами розгляду справи приймається рішення, що оформляється у двох примірниках, один з яких залишається у Держспоживінспекції або її територіальному органі, другий - у 10-денний строк надсилається особі, стосовно якої було прийнято рішення, або видається її представникові під розписку.

Пунктом 20 Порядку №693 визначено, що сума штрафів за порушення законодавства про рекламу сплачується добровільно або стягується в судовому порядку відповідно до законодавства.

Системний аналіз наведених вище правових норм дає підстави для висновку, що саме рекламодавці несуть відповідальність у недотриманні встановлених законом вимог щодо змісту реклами, а розповсюджувачі несуть відповідальність виключно у разі порушення встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами.

Як встановлено судом з наявних матеріалів справи, за результатами розгляду справи про порушення законодавства про рекламу відносно ПП «АЛТАЙ-ГРУП» встановлено недотримання вимог законодавства про рекламу, а саме на вимогу Головного управління Держпродспоживслужби у Київській області, на яке згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, рекламодавцем не надано жодної інформації щодо розміщення реклами та відповідних документів, що є порушенням вимог частини другої статті 27 Закону України «Про рекламу», у зв`язку з чим позивачем прийнято рішення 30.08.2021 р. № 112 про накладення штрафу на відповідача у розмірі 1700,00 грн.

Також, за результатами розгляду справи про порушення законодавства про рекламу відносно ПП «АЛТАЙ-ГРУП» встановлено недотримання встановлених законом вимог щодо реклами, а саме: у сюжеті зазначеної реклами відсутня інформація про використання чи невикористання фонограм виконавцем музичних творів, у зв`язку з чим позивачем прийнято рішення від 30.08.2021 р. № 112 про накладення штрафу на відповідача у розмірі 1700,00 грн та зобов`язано відповідача сплатити до Державного бюджету України зазначені штрафи.

Матеріалами справи підтверджується, що рішення про накладення штрафу на відповідача за порушення законодавства про рекламу та вимоги були направлені рекомендованим відправленням з повідомленням про вручення.

Між тим, вказані вимоги органу державної влади в частині надання витребуваних документів, у тому числі дозволу відповідного органу виконавчої влади на розміщення об`єкта зовнішньої реклами, відповідачем виконані не були.

За таких обставин, позивачем було вчинено всі необхідні заходи для належного повідомлення відповідача про вчинені ним порушення, про необхідні дії щодо їх усунення, та про накладення на нього штрафу.

Станом на момент розгляду справи, докази про сплату штрафних санкцій, визначених рішеннями від 30.08.2021 р. № 112, у матеріалах справи відсутні.

Також, в матеріалах справи відсутні письмові докази щодо оскарження відповідачем рішень про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу.

Суд звертає увагу, що вимогою заявленого позову є стягнення заборгованості зі сплати штрафних санкцій за правопорушення законодавства про рекламу, у зв`язку з чим предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення відповідної заборгованості у судовому порядку, тобто, дотримання суб`єктом владних повноважень встановленої процедури прийняття рішення про застосування штрафних санкцій.

Отже, враховуючи положення проаналізованого законодавства та встановлені судом обставини щодо порядку винесення позивачем рішень, на підставі якого ними заявлено вимогу про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 1700,00 грн, суд дійшов висновку про дотримання позивачем порядку прийняття зазначених рішень та їх відповідність вимогам законодавства України про рекламу.

Відтак, зважаючи на відсутність доказів сплати відповідачем суми штрафу у розмірі 1700,00 грн, оскарження рішення від 30.08.2021 р. № 112 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу, позовні вимоги є обґрунтованими.

Згідно із частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до частини другої статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки позивачем не надано доказів понесення судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати присудженню не підлягають.

Керуючись статтями 241-246 КАС України, суд,-

в и р і ш и в:

Адміністративний позов - задовольнити.

Стягнути з Приватного Підприємства «АЛТАЙ-ГРУП» штраф за порушення законодавства про рекламу у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) грн 00 коп, згідно рішення від 30.08.2021 №112.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лиска І.Г.