Справа № 400/15080/23
Суддя: Бульба Н.О.
Дата ухвалення: 2024-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2024 р. № 400/15080/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Бульби Н.О. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008,
провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до адміністративного суду з позовом, в якому просить визнати протиправними дії Головного управління ПФУ в Миколаївській області щодо відмови у призначенні пенсії за вислугу років; зобов`язати Головне управління ПФУ в Миколаївській області призначити йому пенсію за вислугу років, з урахуванням довідки № 3701/43/34/5/01-2020 та № 3702/43/34/5/01-2020 від 27.11.2020, видані Управлінням поліції охорони в Миколаївській області № 40109016.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що він є пенсіонером та у травні 2023 року звернувся до відповідача із заявою щодо переведення його з цивільної пенсії на пенсію по змішаному стажу. Відповідач відмовив у переведенні на інший вид пенсії та зазначив, що відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" однією із умов виникнення права на пенсію за вислугу років є досягнення на момент звільнення зі служби 45-річного віку. Позивач на день звільнення досяг 39-річного віку, тому підстав для призначення йому пенсії за вислугу років немає. Проте позивач зазначає. що Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" як обов`язкову умову призначення пенсії за вислугу років передбачає наявність у особи певної кількості років певного виду служби. При цьому наявність необхідної вислуги років забезпечує право на пенсію за вислугу років безвідносно до віку, стажу та працездатності особи.

Ухвалою від 19.01.2024 суд відкрив провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ст. 263 КАС України.

Відповідач надіслав відзив, заперечує проти задоволення позовних вимог. На обґрунтування своєї позиції зазначає, що однією з умов для виникнення права на призначення пенсії відповідно до вищезазначених норм, є досягнення вказаними категоріями осіб на день звільнення зі служби 45-річного віку. Згідно з трудовою книжкою страховий стаж позивача становить 27 років, з яких 14 календарних років 06 місяців 10 днів становить служба в органах внутрішніх справ. Позивач звільнився зі служби в органах внутрішніх справ з 13.12.1999, тобто на день звільнення досяг 39 річного віку. За таких обставин, права на призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 2262 не вбачається, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

З`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне.

Позивач є пенсіонером, перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

31.05.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області із заявою про призначення пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідач листом від 14.06.2023 відмовив ОСОБА_1 у призначенні пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", оскільки на день звільнення зі служби він досяг 39-річного віку, а законодавством передбачено однією із умов призначення пенсії досягнення 45-річного віку.

Не погодившись із відмовою, позивач звернувся до суду.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж", "з" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби по 30 вересня 2011 року і на день звільнення мають вислугу 20 років і більше.

Згідно із п. "б" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "з" статті 1-2 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, Національній поліції, на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

Згідно з матеріалами справи, що не заперечується позивачем, страховий стаж ОСОБА_1 становить 27 років, з яких 14 календарних років 06 місяців 10 днів становить служби в органах внутрішніх справ. Позивача звільнено зі служби в органах внутрішніх справ 13.12.1999, на день звільнення він досяг 39-річного віку.

Отже, при призначенні пенсії за вислугу років відповідно до ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" мають бути дотримані умови:

1) відповідно до п."а" ст. 12 Закону - якщо особи звільнені зі служби по 30 вересня 2011 року і на день звільнення мають вислугу 20 років і більше;

2) відповідно до п. "б" ст. 12 Закону - в разі досягнення на день звільнення зі служби 45-річного віку, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ та ін.

Враховуючи те, що стаж служби позивача в органах внутрішніх справ становить менше 20 років (14 р.06 міс.10 дн.), на день звільнення зі служби ОСОБА_1 не досяг 45-річного віку (39 років на момент звільнення зі служби), то підстав для призначенні йому пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" немає.

Тому відповідач правомірно відмовив ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років.

Враховуючи викладене, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Оскільки позивачу відмовлено у задоволенні позову, відсутні підстави для вирішення питання розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ) відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 13.03.2024.

Суддя Н.О. Бульба