Справа № 160/24963/23
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2024-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 березня 2024 року м. Дніпросправа № 160/24963/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Дніпровської митниці на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.11.2023 ( суддя першої інстанції Голобутовський Р.З.) в адміністративній справі №160/24963/23 за позовом Приватного підприємства "Планета 2000" до Дніпровської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, картки відмови,-

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватного підприємства «Планета-2000» до Дніпровської митниці , у якій просить:

визнати протиправним та скасувати рішення щодо класифікації товарів від 06.09.2023 №23UA9-КТ, прийняте Дніпровською митницею;

скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 31.08.2023 №UA110020/2023/000175.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що ПП «Планета-2000» не погоджується з рішенням відповідача щодо класифікації товару від 06.09.2023 №23UA9-КТ, оскільки вважає, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням положень чинного законодавства України, зокрема, пункту 4 статті 3, частини 4 статті 69, частин 1-3 статті 318, частини 1, 2 статті 356 МК України, Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД та Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затверджених наказом Держмитслужби №256 від 14.07.2020, пункту 2 розділу II, пункту 1 розділу IV, пункту 2 розділу V, пункту 6 розділу VI, пункту 8 розділу VI, пункту 12 розділу VI Порядку №1058, пункту 5 розділу II та пункту 14 розділу I Порядку №650, а тому є безпідставним, необґрунтованим, протиправним та підлягає скасуванню. Позивач також посилається на висновок Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №23323/23-54 від 13.09.2023, згідно якого за результатами проведення товарознавчого дослідження встановлено наступне: товар «Розчинник «Епсілон», виготовлений згідно ТУ-002-2022 «Розчиник сумішевий спиртовий» (Молдова), що ввозиться на митну територію України згідно контракту №80811 STACROLOFT INC.OU ПП «Планета-2000» від 11.08.2022 р., відповідно наданих документів у відповідності до вимог Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності відповідає наступним визначальним товарним характеристикам, як і наведено у товарній позиції 3814 «Розчинники та розріджувачі складні органічні, в інших товарних позиціях не зазначені: готові суміші для видалення фарб або лаків» за умови, що його хімічний склад відповідає ТУ-002-2022 «Розчиник сумішевий спиртовий». Отже, позивач вважає, що відповідач порушив процедуру за якою здійснюється самостійна класифікація коду товару, та відповідно, процедуру прийняття спірного рішення.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.11.2023 адміністративний позов задоволено.

Із рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач, ним була подана апеляційна скарга. В скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Аргументи, наведені митницею в обґрунтування вимог апеляційної скарги, фактично аналогічні наведеному у відзиві на позов.

У відзиві позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.

Щодо заявленого позивачем клопотання про розгляд справи у відкритому судовому засіданні за участю представника відповідача, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Відповідно до ч.2 ст.12 КАС України спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Статтею 257 КАС України встановлено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує, у тому числі значення справи для сторін, категорію та складність справи, кількість сторін та інших учасників справи та чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес.

Враховуючи характер спірних відносин, склад учасників, предмет доказування та той факт, що розгляд справи не становить значний суспільний інтерес, дана справа відноситься до справ незначної складності.

З огляду на те, що справа відноситься до категорії незначних, не підпадає під перелік справ, які розглядаються виключно за правилами загального позовного провадження, суд першої інстанції розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (тобто в порядку письмового провадження у відповідності до п.10 ч.1 ст.4 КАС України), характер спірних відносин і предмет доказування не є складними і не вимагають проведення судового засідання, колегія суддів вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, тому клопотання не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу з наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, Приватне підприємство «Планета-2000» () зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 15.11.1999.

Основним видом діяльності за КВЕД є: 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

Між компаніями BP-RAFINARIE S.R.L (продавець) та STACROLOFT INC.OU (покупець) 01.08.2023 було укладено контракт №010823, відповідно до пункту 1.1 якого продавець зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити нафтопродукти, продукти нафтохімії, а також інші продукти, у подальшому «Товар», у порядку та на умовах, визначених цим контрактом та додатками до нього.

Відповідно до пункту 1 додатку №1 від 01.08.2023 до контракту №010823 від 01.08.2023 продавець продає, а покупець купує 17.540 метричних тон Розчинник «ЕПІСІЛОН» за ціною 1129 євро. Ціна сформована на умовах СРТ Вулканешти, Молдова

11.08.2022 між компанією STACROLOFT INC.OU (продавець) та Приватним підприємством «Планета-2000» (покупець) було укладено контракт №80811, відповідно до пункту 1.1 якого продавець зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити нафтопродукти, продукти нафтохімії, а також інші продукти, у подальшому «Товар», у порядку та на умовах, визначених цим контрактом та додатками до нього.

Відповідно до пункту 1 додатку №3 від 07.08.2023 до контракту №80811 від 11.08.2022 продавець продає, а покупець купує 13.240 +/- 10% метричних тон розчинника «ЕПСІЛОН» за ціною 1137 євро. Ціна сформована на умовах DAP Виноградівка (Інкотермс-2020).

На підставі товаросупровідних документів: інвойсу від 14.08.2023 №1, автотранспортної накладної CMR від 15.08.2023 №425265, було поставлено товар органічний «розчинник складний органічний на основі етанолу «Розчинник "Епсілон"», який являє собою прозору, безбарвну, рухливу рідину 13 специфізапахом», загальною вагою брутто 13240 кг., вартістю 15053,88 Євро.

ПП «Планета-2000» звернулось до митного посту «Кам`янське» Дніпровської митниці України щодо розмитнення розчинника «Епсілон», виготовленого згідно ТУ-0002-2022 «Розчиник сумішевий спиртовий» (Молдова).

15.08.2023 в зоні діяльності Одеської митниці вантажним автомобілем, реєстраційний AE7689TK/AE8246XF з Молдови від фірми «BP-Rafinarie S.R.L.» MD-7106, or. Otaci, str. Voitovici 21, R. Moldova) відповідно до контракту від 11.08.2022 №80811 на адресу ПП «Планета-2000» (51911 м. Кам`янське, вул. Республіканська, 50, Україна) на підставі товаросупровідних документів: інвойсу від 14.08.2023 №1, автотранспортної накладної CMR від 15.08.2023 №425265, було переміщено товар органічний «розчинник складний органічний на основі етанолу «Розчинник "Епсілон"» являє собою прозору, безбарвну, рухливу рідину 13 специфізапахом», загальною вагою брутто 13240 кг, вартістю 15053,88 Євро.

15.08.2023 позивачем подана попередня митна декларація №23UA49U0.

17.08.2023 позивачем подана митна декларація №23UA04U9, після чого відповідачем було прийняте рішення про відбір зразків.

17.08.2023 також був проведений відбір проб, з метою визначення хімічних та фізичних якостей товару, визначення наявності речовин, які зазначені у постанові Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів».

28.08.2023 Державною митною службою України Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень Держмитслужби (надалі - Дніпропетровське управління експертиз та досліджень СЛЕД Держмитслужби) видано висновок №-0332.

Відповідно до розділу 12 «Висновок» вказаного висновку Дніпропетровське управління експертиз та досліджень СЛЕД Держмитслужби зазначила наступне:

«Надана на дослідження проба являє собою прозору рухливу рідину світло-рожевого кольору (свідчить про наявність барвника) в складі якої виявлено: спирти (етиловий спирт, ізобутиловий спирт, н-бутиловий спирт, інші одноатомні спирти (зокрема, н-пропіловий спирт, 2-метилбктан-1-ол, 3-гептанол, 4-гептанол, 2-етил-1-гексанол тощо), прості ефіри (н-бутиловий ефір), складні ефіри (2-метилпропіловий ефір бутанової кислоти тощо), кетони (3-гептанон, 3-метил-4-гептанон)).

Визначений вміст компонентів: ізобутиловий спирт (39,60±0,1) мас.% ((39,6±0,1) об.%), етиловий спирт (34,3±0,1) мас.% ((34,9±0,1) об.%), бутиловий спирт (16,0±0,1) мас.% ((15,8±0,1) об.%).

Сумарний вміст компонентів, визначених з використанням внутрішнього стандарту складає 89,9 мас.% (90,3 об.%). В межах технічних можливостей підрозділу, визначити вміст інших компонентів проби не видається можливим.

Густина проби при 15 град.С складає (805,0±0,5) кг/м?.

Денатуруючих добавок для спирту етилового та речовин, які зазначені в ПКМУ від 06.05.2000 №770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», не виявлено.

За визначеними показниками: густина при 15 град. С, об`ємна частка одноатомних спиртів (етилового та спиртів С3 і вище), фракційний склад, надана проба не відповідає вимогам ДСТУ 8696:2016 «Паливо альтернативне для бензинових двигунів».

За показниками «Масова частка багатоатомних спиртів» надана проба не відповідає вимогам ТУ-0002-2022.

Визначений відсотковий вміст компонентів суперечить опису товару у графі 31 митної декларації.

Визначення сфери застосування товарів не входить до компетенції експерта.

Згідно з літературними джерелами, спирти (етиловий, ізобутиловий, бутиловий) можуть використовуватись у бензинах в якості антидетонаційних компонентів».

30.08.2023 позивачем на адресу Державної митної служби України та відповідача подано скаргу щодо результатів дослідження розчинників (лист від 30.08.2023 №30/08- 12).

31.08.2023 позивачем подано митну декларацію №23UА77U2. Відповідно до даної декларації позивачем заявлено код товару УКТЗЕД.

В той же день 31.08.2023 позивачем отримано картку відмови №UA110020/2023/000175 в прийнятті митної декларації та у митному оформленні (випуску) товару Дніпровської митниці.

05.09.2023 позивач звернувся із заявою вих. №05/09-05 на адресу відповідача та Державної митної служби України щодо вирішення питання про розмитнення розчинника «Епсілон», до якої додав свої пояснення щодо реалізації розчинника «Епсілон».

06.09.2023 листом №7.5-1/7.5-17-02/17/4/5349 Дніпровська митниця повідомила позивача про те, що відповідачем прийнято рішення щодо класифікації товару від 06.09.2023 №23UA9-KT, відповідно до якого заявлений товар класифіковано в товарній підкатегорії згідно УКТЗЕД.

Крім того, 08.09.2023 Державною митною службою України прийнято рішення №15/15-04-01/13/4046 про розгляд скарги ПП «Планета-2000» від 30.08.2023 №30/08-12, яким скаргу залишено без задоволення.

Не погодившись із рішенням щодо класифікації товару та карткою відмови Дніпровської митниці, позивач звернувся із цим позовом до суду.

Оцінюючи спірні правовідносини, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, пов`язані зі здійсненням митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України регулюються Митним кодексом України (надалі МК Україна), Податковим кодексом України, законами України з питань оподаткування та іншими нормативно-правовими актами з питань державної митної справи, чинні на день прийняття митної декларації митним органом України.

Здійснення державної митної справи базується на принципах, передбачених статтею 8 МК України, зокрема, принципів: законності та презумпції невинуватості; визнання рівності та правомірності інтересів усіх суб`єктів господарювання незалежно від форми власності; додержання прав та охоронюваних законом інтересів осіб; відповідальності всіх учасників відносин, що регулюються цим Кодексом.

Відповідно до частин першої - п`ятої статті 69 МК України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

На вимогу посадової особи митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари.

Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Згідно з частиною сьомою статті 69 МК України рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням митного органу щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер (частина восьма статті 69 МК України).

Порядок роботи відділу митних платежів підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затверджено наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 р. №650 (надалі - Порядок №650).

Відповідно до пункту 4 розділу III Порядку №650 контроль правильності класифікації товарів здійснюється шляхом перевірки відповідності: опису товару в митній декларації процедурі декларування згідно з вимогами статті 257 Кодексу; відомостей про товар та коду товару згідно з УКТ ЗЕД, заявлених у митній декларації, відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо), зазначеним у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, з врахуванням Пояснень до УКТ ЗЕД, рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи відповідно до вимог статті 68 Кодексу; заявленого коду товару відомостям, наведеним у базі даних «Класифікаційні рішення» програми «Інспектор 2006» ЄАІС.

При цьому така відповідність поділяється на три категорії: а) ідентичні товари; б) подібні (аналогічні) товари; в) товари, які не підпадають під вимоги підпунктів «а» та «б» абзацу четвертого цього пункту, але мають схожі: характеристики, які є визначальними для класифікації товару; призначення або принцип дії яких є основним для класифікації товару; перевірки відповідності заявленого опису товару та коду товару згідно з УКТ ЗЕД відомостям, наведеним у ПРК, у разі якщо до митного контролю та митного оформлення разом з пакетом документів надається ПРК.

У випадку, передбаченому підпунктом «а» абзацу четвертого цього пункту, класифікація товару згідно з УКТ ЗЕД проводиться без додаткових процедур контролю.

У випадку, передбаченому підпунктом «б» абзацу четвертого цього пункту, перевіряється відповідність характеристик товару критеріям, визначальним для класифікації товару згідно з УКТ ЗЕД за наведеними характеристиками товару в Рішенні.

У випадку, передбаченому підпунктами «б», «в» абзацу четвертого цього пункту, виявлені Рішення на ідентичні або подібні (аналогічні) товари беруться до уваги.

У разі якщо заявлений товар не передбачений підпунктами «а» - «в» абзацу четвертого цього пункту, процедура контролю правильності класифікації товару здійснюється відповідно до цього Порядку.

Пунктом 5 розділу III Порядку №650 визначено, що у разі неможливості однозначно перевірити правильність класифікації товару на підставі задекларованих відомостей відповідно до вимог статті 69 Кодексу декларант або уповноважена ним особа письмово повідомляється про необхідність надання додаткових документів чи відомостей, необхідних для підтвердження задекларованого ним коду товару згідно з УКТ ЗЕД.

При електронному декларуванні посадова особа ВМП або ПМО чи митного поста за допомогою АСМО створює та передає декларанту або уповноваженій ним особі засвідчене електронним цифровим підписом електронне повідомлення про необхідність подання документів, які підтверджують класифікацію товару.

Митні формальності, в тому числі проведення досліджень, здійснюються посадовими особами митниці у випадку, коли митницею встановлено, що у наданих для ведення митного оформлення документах відсутня інформація, необхідна для однозначного підтвердження заявленого коду товару та виключно після витребування у декларанта додаткових документів відповідно до статті 69 МК України.

Матеріалами справи встановлено, що в порушення наведених вище норм відповідач після подання позивачем митних декларацій не витребував у нього додаткових документів для перевірки правильності класифікації товару за УКТ ЗЕД.

За змістом статті 356 МК України взяття проб (зразків) товарів здійснюється посадовими особами митного органу в рамках процедур митного контролю та митного оформлення з метою встановлення характеристик, визначальних для: 1) класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД; 2) перевірки задекларованої митної вартості товарів; 3) встановлення країни походження товарів; 4) встановлення належності товарів до наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, прекурсорів, сильнодіючих чи отруйних речовин; 5) встановлення належності товарів до предметів, що мають художню, історичну чи археологічну цінність; 6) встановлення належності товарів до таких, що виготовлені з використанням об`єктів права інтелектуальної власності, що охороняються відповідно до закону.

Взяття проб (зразків) товарів проводиться уповноваженими посадовими особами митного органу на підставі вмотивованого письмового рішення керівника цього митного органу або його заступника (частина друга статті 356 МК України).

Пунктом 1 частини другої статті 24 МК України визначено, що рішення це окремі акти, якими митні органи або їх посадові особи приймають рішення з питань, передбачених законодавством України з питань митної справи, а також задовольняють скарги, заяви, клопотання конкретних фізичних чи юридичних осіб або відмовляють у їх задоволенні.

Із зазначених вище норм вбачається, що задля взяття проб (зразків) товарів митним органом проводиться на підставі вмотивованого письмового рішення керівника цього митного органу або його заступника.

Однак, суд звертає увагу, що в супереч зазначеному відповідачем на підтвердження правомірності своїх дій, передбаченими ч. 2 ст. 356 МК України не надано жодних доказів.

Отже, суд приходить до висновку, що митним органом не дотримано встановлених частиною другою статті 356 МК України вимог, оскільки не прийнято вмотивованого письмового рішення керівника цього митного органу або його заступника про взяття проб (зразків) товарів.

Подібна правова позиція (щодо форми рішення про відібрання проб (зразків) товарів) висловлена і в постановах Верховного Суду, зокрема, від 28.05.2020р. у справі №818/1205/16 (адміністративне провадження №К/9901/32111/18), від 12.11.2020р. у справі №808/1697/15 (адміністративне провадження №К/9901/8006/18), від 25.02.2021р. у справі №815/1557/17 (адміністративне провадження №К/9901/4200/18).

Щодо правомірності визначення коду товару, суд зазначає наступне.

Так, аналізуючи положення статті 69 МК України, слід дійти висновку про те, що: класифікацію товарів за УКТ ЗЕД здійснює декларант; митний орган здійснює контроль за такою класифікацією; митний орган може самостійно визначити код задекларованого товару лише у тому разі, коли виявить порушення правил класифікації з боку декларанта.

Повноваження митного органу щодо самостійного визначення коду товару не є дискреційними та обумовлені виключно наявністю порушення правил класифікації з боку декларанта.

Зазначена правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 03.04.2018 року у справі №814/1256/17 (адміністративне провадження №К/9901/841/18).

Відповідно до Указу Президента України «Про приєднання України до Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів» від 17.05.2002 року №466/2002 (далі - Указ №466) Україна приєдналась до вказаної системи. Згідно з пунктом «а» статті 3 Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів від 14.06.1983, що є частиною національного законодавства України, кожна Договірна Сторона Конвенції зобов`язується, за виключенням випадків застосування положень (а) даного параграфу, що її митно-статистичні номенклатури будуть знаходиться відповідно до Гармонізованої системи з моменту набуття чинності даної Конвенції по відношенню до цієї Сторони. Тим самим вона зобов`язується по відношенню до своєї номенклатури митних тарифів і статистичної номенклатури: використовувати всі товарні позиції і субпозиції Гармонізованої системи, а також цифрові коди, що відносяться до них, без будь-яких доповнень або змін; застосовувати основні правила класифікації для тлумачення Гармонізованої системи, а також всі примітки до розділів, груп і субпозицій і не змінювати об`єм розділів, груп, товарних позицій і субпозицій Гармонізованої системи; дотримуватись порядку кодування, прийнятий в Гармонізованій системі.

Порядок ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 року №428 (далі - Порядок №428).

Відповідно до пункту 3 Порядку №428 УКТ ЗЕД складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації (далі - Гармонізована система) з урахуванням Комбінованої номенклатури Європейського Союзу (далі - Комбінована номенклатура).

Згідно з пунктом 6 Порядку №428 пропозиції щодо внесення змін до УКТ ЗЕД у зв`язку із змінами, що вносяться Всесвітньою митною організацією до Гармонізованої системи, а також Європейським Союзом до Комбінованої номенклатури, надсилаються Держмитслужбою до Мінфіну для їх опрацювання та подання Мінекономрозвитку з метою врахування під час підготовки пропозицій щодо внесення змін до Митного тарифу України.

Відповідно до пункту 12 Порядку №428 пояснення до УКТ ЗЕД розробляються та затверджуються Держмитслужбою з урахуванням змін, які вносяться Всесвітньою митною організацією до пояснень до Гармонізованої системи та Європейським Союзом до пояснень до Комбінованої номенклатури. У разі потреби Держмитслужба розробляє пояснення до кодів товарів, що деталізовані на національному рівні.

Відповідно до підпункту 3 пункту 4 Положення про Спеціалізовану лабораторію з питань експертизи та досліджень Міндоходів, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 29.05.2013 року №133, Спеціалізована лабораторія відповідно до покладених на неї завдань: проводить дослідження (аналізи, експертизи) проб (зразків) товарів у рамках процедур податкового, митного контролю та оформлення з метою встановлення характеристик, визначальних для: ідентифікації (визначення складу, фізичних, фізико-хімічних характеристик тощо) товарів; класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД; перевірки задекларованої митної вартості товарів; встановлення країни походження товарів; встановлення належності товарів до таких, що містять наркотичні засоби, психотропні речовини, їх аналоги, прекурсори, сильнодіючі чи отруйні речовини; встановлення (перевірки) достовірності даних, зазначених у сертифікаті про походження товару з України.

Так, з висновку СЛЕД Держмитслужби від 28.08.2023 №-0332 вбачається, що за результатами проведених досліджень у пробі, яка надійшла на дослідження у вигляді прозорої світло-рожевого кольору (свідчить про наявність барвника) в складі якої виявлено: спирти (етиловий спирт, ізобутиловий спирт, н-бутиловий спирт, інші одноатомні спирти (зокрема, н-пропіловий спирт, 2-метилбктан-1-ол, 3-гептанол, 4-гептанол, 2-етил-1-гексанол тощо), прості ефіри (н-бутиловий ефір), складні ефіри (2-метилпропіловий ефір бутанової кислоти тощо), кетони (3-гептанон, 3-метил-4-гептанон)). Визначений вміст компонентів: ізобутиловий спирт (39,60±0,1) мас.% ((39,6±0,1) об.%), етиловий спирт (34,3±0,1) мас.% ((34,9±0,1) об.%), бутиловий спирт (16,0±0,1) мас.% ((15,8±0,1) об.%). Сумарний вміст компонентів, визначених з використанням внутрішнього стандарту складає 89,9 мас.% (90,3 об.%). В межах технічних можливостей підрозділу, визначити вміст інших компонентів проби не видається можливим. Густина проби при 15 град.С складає (805,0±0,5) кг/м?.енатуруючих добавок для спирту етилового та речовин, які зазначені в ПКМУ від 06.05.2000 №770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», не виявлено. За визначеними показниками: густина при 15 град. С, об`ємна частка одноатомних спиртів (етилового та спиртів С3 і вище), фракційний склад, надана проба не відповідає вимогам ДСТУ 8696:2016 «Паливо альтернативне для бензинових двигунів».

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції на неможливість прийняття до уваги зазначеного висновку №-0332 Дніпропетровського управління експертиз та досліджень СЛЕД Держмитслужби, адже окрім наведення технічних характеристик досліджуваної рідини, аналіз яких може провести виключно експерт зі спеціальними знаннями, чітко зазначено, що в межах технічних можливостей підрозділу, визначити вміст інших компонентів проби не видається можливим, а також те, що визначення сфери застосування товарів не входить до компетенції експерта.

Крім того, у висновку СЛЕД Держмитслужби не визначено (не ідентифіковано), як конкретного виду товару, так і коду УКТ ЗЕД товару наданого на дослідження.

З матеріалів справи вбачається, що у висновку експерта КНДІСЕ від 13.09.2023 №23323/23-54 також зазначено, що враховуючи викладене, опис досліджуваного товару - а саме: «Розчиник Епсілон» виготовлений згідно ТУ-002-2022 «Растворитель смесевой спиртовой» (Молдова), що ввозиться на митну територію України згідно контракту №80811 STACROLOFT ПП «ПЛАНЕТА-2000» від 11.08.2022, відповідно до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності відповідає наступним визначальним товарним характеристикам, які наведена у товарній позиції 3814 «Розчинники та розріджувачі складні органічні, в інших товарних позиціях не зазначені, готові суміші для видалення фарб або лаків» за умови, що його хімічний склад відповідає ТУ-002-2023 «Растворитель смесевой спиртовой».

За результатом чого, експертом КНДІСЕ зроблено наступний висновок: «Товар «Розчиник Епсілон» виготовлений згідно ТУ-002-2022 «Растворитель смесевой спиртовой» (Молдова), що ввозиться на митну територію України згідно контракту №80811 STACROLOFT ПП «ПЛАНЕТА-2000» від 11.08.2022, відповідно наданих документів у відповідності до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності відповідає наступним визначальним товарним характеристикам, які наведена у товарній позиції 3814 «Розчинники та розріджувачі складні органічні, в інших товарних позиціях не зазначені, готові суміші для видалення фарб або лаків» за умови, що його хімічний склад відповідає ТУ-002-2023 «Растворитель смесевой спиртовой».»

За позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 31.01.2018 року по справі № 804/5227/17, залишаючи без задоволення касаційну скаргу Миколаївської митниці Державної фіскальної служби на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.08.2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.10.2017 року, підтвердив обґрунтованість висновків судів попередніх інстанцій про не доведення відповідачем обґрунтованості свого рішення від 14.08.2017 року № КТUA-2017 про визначення коду товару та відповідно зміну коду товару із на через те, що у експертному висновку, який ліг в основу оскаржуваного рішення, не було визначено конкретного виду нафтопродукту та не встановлено коду УКТ ЗЕД товару, наданого на дослідження.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку, що в оскаржуваному рішенні та в даній справі, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, належних і достатніх доказів, які б свідчили, що декларантом невірно визначено класифікацію товару, не надав, а митний орган, як і позивач не наділені спеціальними експертними знаннями, які надали б можливості за результатом наведених у висновку №-0332 технічних характеристик визначити, до якої саме товарної групи відноситься «Розчиник Епсілон» виготовлений згідно ТУ-002-2022 «Растворитель смесевой спиртовой» (Молдова).

Частиною .2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки суб`єкт владних повноважень в особі Дніпровської митниці діяв не у спосіб що визначені законами та Конституцією України. Відповідач в порушення вимог ст.77 КАС України не довів наявність у нього обґрунтованого сумніву у правильності визначення декларантом митної вартості товару за основним методом. Зазначене, в свою чергу, дає підстави вважати, що оспорювані рішення про коригування митної вартості товару та картки відмови є протиправними, які слід скасувати.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка викладена в постановах від 27.06.2019р. у справі № 803/667/17, від 02.04.2019р. у справі № 809/784/19, від 06.03.2019р. у справі № 809/278/17, від 20.02.2018 р. у справі № 809/1884/1. від 09.10.2018 у справі № 826/24835/15, від 24.01.2019р. у справі № 820/636/17, від 21.01.2020р. у справі № 812/2336/14, від 13.02.2020р. у справі № 810/1175/16, від 26.01.2021р. у справі № 826/13892/16).

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Ст. 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.229,308,311,315,316,321,322,325,329 КАС України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської митниці залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.11.2023 в адміністративній справі №160/24963/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 07 березня 2024 року та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 12 березня 2024 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя Л.А. Божко

суддя А.В. Суховаров