Справа № 639/6495/23
Суддя: Рубіжний С. О.
Дата ухвалення: 2024-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 639/6495/23
Провадження № 2-а/639/2/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Рубіжного С.О.,

секретаря судового засідання Чубенко О.С.,

за участю представника позивача адвоката Макарової О.В.,

представника відповідача - Федюка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просила: скасувати постанову серії ЕАТ № 8023525 від 27.10.2023 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП; провадження у справі закрити.

Позовна заява сформована в системі «Електронний суд» та підписана представником позивача адвокатом Макаровою Олесею Володимирівною, яка діє на підставі ордеру.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 27.10.2023 інспектором 4 батальйону 3 роти УПП в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Тарасовим Владиславом Олеговичем стосовно ОСОБА_1 складено постанову ЕАТ № 8023525 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Відповідно до вказаної постанови, 27.10.2023 об 11:17 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21061 НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 , здійснила проїзд перехрестя з трамвайних колій попутного напрямку при наявності дорожнього знаку 5.16, чим порушила п. 11.8 ПДР України (порушення розташування транспортних засобів на проїзній частині), в зв`язку з чим притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Позивач не погоджується з вказаною постановою, вважає її незаконною та протиправною, оскільки вона ніколи не керувала автомобілем ВАЗ 21061 та об`єктивно не могла здійснити правопорушення. Крім того, в оскаржуваній постанові, в порушення вимог ст. 283 КУпАП, зазначені недостовірні відомості про особу, стосовно якої складено постанову, а саме, адреса проживання ОСОБА_1 зазначена як: АДРЕСА_1 , тоді як ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

У зв`язку з викладеним позивач звернулась до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 07 листопада 2023 року залишено без руху адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора поліції Тарасова Владислава Олеговича, Управління патрульної поліції в Харківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Надано позивачу строк для усунення зазначених недоліків позовної заяви.

На виконання ухвали суду від 07.11.2024 року представником позивача вказані недоліки позовної заяви були усунуті.

17.11.2023 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, призначено судове засідання.

29 листопада 2023 року на адресу суду надійшов відзив. У відзиві на позовну заяву сторона відповідача просила у задоволенні позовних вимог відмовити. Заперечення проти позову обґрунтовані тим, що 27.10.2023 о 11 год. 17 хв. на бульварі Гончарівському поблизу будинку № 21 виявлено транспортний засіб Suzuki SX4 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який за наявності дорожнього знаку 5.16 перед перехрестям, здійснив на перехресті виїзд на трамвайну колію попутного напрямку, чим порушив п.11.8 ПДР України. Зазначений транспортний засіб зупинений на підставі п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» за адресою: АДРЕСА_3 . Водієм вказаного транспортного засобу виявилась ОСОБА_1 , якій інспектор поліції представився, пояснив причину застосування превентивних поліцейських заходів із зазначенням нормативно-правових актів, повідомив про проведення відео фіксації, позивачеві роз`яснено її права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Особу позивача встановлено інспектором на підставі наданих нею документів, а саме, посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію на транспортний засіб. При винесення оскаржуваної постанови інспектор керувався положеннями ПДР та КУпАП, в постанові чітко описане скоєне водієм правопорушення та постанова винесена у відповідності до норм чинного законодавства. Проте, дійсно, в оскаржуваній постанові вказано, що позивач керувала транспортним засобом ВАЗ 21061 реєстраційний номер НОМЕР_1 , при цьому позивач фактично керувала транспортним засобом Suzuki SX4 реєстраційний номер НОМЕР_1 . Відразу, після виявлення вказаною описки, інспектором подано рапорт з метою внесення змін в системі «Інформаційний портал Національної поліції Укпаїни» в оскаржуваній постанові щодо інформації про транспортний засіб. Жодних доказів того, що позивач не здійснювала поворот праворуч на перехресті з дотриманням п.11.8 ПДР України, останньою не надано.

23 січня 2024 року на адресу суду надійшли письмові пояснення представника відповідача.

Відповідно до розпорядження в.о. керівника апарату Жовтневого районного суду м. Харкова №01-04/23/24 від 16.02.2024 року у даній справі було призначено повторний автоматизований розподіл справи на підставі п.п. 2.3.13, 2.3.17, 2.3.49, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п.п. 5.4, 8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу Жовтневого районного суду м. Харкова.

Відтак, для розгляду даної позовної заяви автоматизованою системою документообігу суду визначено суддю Жовтневого районного суду м. Харкова Рубіжного С.О.

Ухвалою від 27 лютого 2024 року прийнято адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Призначено судове засідання.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, наполягала на скасуванні постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закритті провадження у справі. Зазначила, що з наданих відповідачем доказів, а саме відеозапиу фіксування правопорушення неможливо встановити, що транспортний засіб красного коляру є дійсно тим транспортним засобом, яким керувала позивач.

Представник відповідача Федюк Д.В. проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позов та письмових поясненнях.

Суд, заслухавши учасників справи, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов такого висновку.

Як встановлено судом, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 8023525 від 27.10.2023, складеною інспектором 4-го батальйону 3-ї роти Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенантом поліції Тарасовим Владиславом Олеговичем, до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , посвідчення водія НОМЕР_2 , та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.(а.с.3).

З копії зазначеної постанови вбачається, що 27.10.2023 о 11:17 у м. Харкові, б-р Гончарівський, 21 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21061 НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 , здійснила проїзд перехресття з трамвайних колій попутного напрямку при наявності дорожнього знаку 5.16, чим порушила п.п.11.8 п. 11 ПДР України (порушення розташування т/з на проїзній частині)

До постанови додаються: відео Бк: 472520 та відео з відеореєстратора 70МАЙ.

З копії рапорту інспектора 4-го батальйону 3-ї роти Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Тарасова Владислава від 08.11.2023 вбачається, що під час складання постанови серії ЕАТ № 8023525 від 27.10.2023 за ч. 2 ст. 122 КУпАП на гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , через некоректну роботу бази ІПНП помилково було вказано ТЗ ВАЗ 21061 д.н.з. НОМЕР_1 замість ТЗ Suzuki SX4 д.н.з. НОМЕР_1 , власник ОСОБА_4 (а.с.50).

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 4 розділу І «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом № 1395 від 07.11.2015 (далі Інструкція) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі, передбаченого частинами першою, другою, третьою і п`ятою ст. 122 КУпАП.

Як передбачено п. 2 розділу ІІІ Інструкції постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, другою, третьою і п`ятою ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до пунктів 1, 2, 5 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП. Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Відповідно до положень ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно з вимогами ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення. Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена в адміністративно правових нормах відповідною статтею Особливої частини КУпАП сукупність ознак, які визначають громадську небезпечність, винність, протиправність вчинку, що призводить до застосування адміністративно правових санкцій. До складу правопорушення входять: об`єкт правопорушення; об`єктивна сторона правопорушення; суб`єкт правопорушення; суб`єктивна сторона правопорушення. Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає правову відповідальність.

Згідно з ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є в справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до положень статей 73-75 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Так, ч. 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Отже, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

З досліджених В оскаржуваній постанові у п. 7 зазначено, що до постанови додається відео Бк: 472520 та відео з відеореєстратора 70МАЙ. Вказане відео надане стороною відповідача разом з відзивом в якості доказу своїх заперечень проти позову.

Суд визнає наданий відеозапис, який посвідчено електронним підписом, належним і допустимим доказом.

В судовому засіданні з переглянутих відеозаписів вбачається, що перший запис з відеорегистратора зафіксував порушення, а саме водій керуючи авто червоного кольору по бульвару Гончарівському в м. Харкові здійснив виїзд на трамвайну колію попутного напрямку при наявності дорожнього знаку 5.16 з подальшим повором ліворуч. Наступне віде зроблено з нагрудної камери, яке фіксує зупинку та складання протоколу про порушення ПДД. На відео зупинено транспортний засіб Suzuki SX4 реєстраційний номер НОМЕР_1 червогого кольору, під керуванням водія ОСОБА_1 , після зупинки транспортного засобу працівник поліції представився водію та зазначив причину зупинки, до винесення оскаржуваної постанови роз`яснив водію його права, згідно Конституції України та КУпАП, перевірили водійське посвідчення та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Водій ОСОБА_1 не заперечувала проти обставин щодо виїзду на трамвайну колію та виконання повороту ліворучпо трамвайній колії, пояснила що на цій дільниці завжди всі так повертають, не вважала це порушеням правіил ПДД. Постанову підписала власноруч, зауважень не мала.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 11 ПДР України встановлені правила розташування транспортних засобів на дорозі, та відповідно до п. 11.8 по трамвайній колії попутного напрямку, розташованій на одному рівні з проїзною частиною для нерейкових транспортних засобів, дозволяється рух за умови, що це не заборонено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою, а також під час випередження, об`їзду, коли ширина проїзної частини недостатня для виконання об`їзду, без виїзду на трамвайну колію.

На перехресті дозволяється виїжджати на трамвайну колію попутного напрямку в тих самих випадках, але за умови відсутності перед перехрестям дорожніх знаків 5.16 - 5.19.3

Порушення водієм правил розташування транспортних засобів на проїзній частині є адміністративним правопорушенням, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП.

На позивача за вчинене правопорушення накладено адміністративне стягнення у межах санкції ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 510, 00 грн.

Разом з тим, за вимогами ст. 283 КУпАП зазначення поліцейським відомостей про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак), є обов`язковим реквізитом, який повинна містити постанова у справі про адміністративне правопорушення.

Як вказувалося вище, у спірній постанові місце проживання позивача зазначено як: АДРЕСА_1 , проте позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення, зазначений, як ВАЗ 21061 рестраційний номер НОМЕР_1 , тоді як позивач керувала транспортним засобом Suzuki SX4 реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Як встановлено судом, при складанні оскаржуваної постанови, особу водія ОСОБА_1 встановлено інспектором на підставі наданого нею посвідчення водія НОМЕР_2 , де місце проживання водія зазначено як: АДРЕСА_4 .

Суд наголошує, що, у відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.04.2020 у справі №813/1790/18 та від 22.05.2020 у справі № 825/2328/16.

Обгрунтовуючи позов,представник позивача посилається на зазначення в постанові транспортного засобу яким не керувала позивач та зазначена адреса ії проживання не відповідає дійсному місцю проживання.

Разом з цим, постановою Верховного Суду у справі №459/1801/17 від 24 грудня 2019 року визначено, що технічна помилка у постанові про вчинення адміністративного правопорушення за доведеності факту вчинення такого правопорушення не може бути підставою для скасування постанови. При цьому, основною та обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення є протиправне діяння, факт вчинення якого підтверджено відеоматеріалом, відсутність якого б виключала склад наведеного адміністративного правопорушення.

Аналогічна правова позиція щодо неточних відомостей в постанові про притягнення особи до адміністративного правопорушення, уже була висловлена Верховним Судом у постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 537/1214/17 (провадження №К/9901/17897/18).

Як встановлено, в оскаржуваній постанові дійсно заначено марку транспортного засобу ВАЗ 21061 замість Suzuki SX4, при цьому останньому належить держвний номерний знак НОМЕР_1 , який зазначений в постанові. Адреса місця пролживання відповідає адресі проживання власника транспортного засобу, що відображено в свідоцтві про реєстрацію, копія якого надана представником похивача в судовому засіданні.

З відеозапису розгляду адміністративної справи, водій не заперечувала та фактично підтвердила виїзд на трамвайну колію, що заборонено ПДР при наявності дорожнього знаку 5.16, який встановлений перед перехрестям та відображено у відеозаписі правопорушення.

Таким чином, судом встановлено належними доказами, що саме позивач, керуючи транспортним засобом Suzuki SX4 реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушила вимоги п. 11.8 ПДР Украни та вчинила правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позивачем не доведено наявності порушень суб`єктом владних повноважень процедури прийняття оскаржуваного рішення, які б могли вплинути на кінцевий результат розгляду відповідачем питання про притягнення позивача до відповідальності.

Аналіз зазначених норм права та досліджені під час розгляду справи докази дають підстави для висновку про законність і правомірність дій відповідача з винесення оскаржуваної позивачем постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно з ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Не може суд прийняти до уваги наполягання позивача на позові, оскільки вони спростовуються наведеним вище і нічим об`єктивно не підтверджуються.

Таким чином суд вважає, що позовні вимоги не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, вони не ґрунтуються на законі і не підлягають задоволенню в повному обсязі, підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 536,80 грн (а.с.20).

За положеннями ч. 1 ст. 139 КАС України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору позивачу не відшкодовуються у зв`язку з відмовою у задоволенні позову.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 283, 288, 289 КУпАП, ст. 6, 7, 9, 11, 44, 48, 73-78, 90, 139, 241-246, 268, 269, 271, 273-277, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, , адреса місцезнаходження: 03048 м. Київ, вул. Федора Ернста, 3.

Повне рішення складено 13.03.2024 року.

Суддя С.О. Рубіжний