Справа № 140/35294/23
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2024-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року ЛуцькСправа № 140/35294/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі - ГУ ПФУ в Хмельницькій області, відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач 2) про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Хмельницькій області від 16 листопада 2023 року №29 про відмову у призначенні пенсії; зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області призначити з 08 листопада 2023 року пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-XII Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Закон №796-XII), зарахувавши до страхового стажу всі періоди роботи відповідно до записів трудової книжки від 08 травня 1987 року серії НОМЕР_1 , доплату у розмірі 36578,28 грн за неповні місяці до страхового стажу як повні місяці та страхового стажу за кордоном в Республіці Польща згідно з Договором між Республікою Польща та Україною про соціальне страхування.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказала, що для реалізації права на призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII зверталася із заявою до підпорядкованого підрозділу ГУ ПФУ у Волинській області за місцем проживання та їй було роз`яснено про недостатність страхового стажу. 01 лютого 2023 року позивач внесла на рахунок ГУ ПФУ у Волинській області доплату у розмірі 36578,28 грн з метою зарахування до страхового стажу неповних місяців як повних, однак на неодноразові її звернення про призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку їй було відмовлено (зараховано 20 років 09 місяців 11 днів страхового стажу при необхідних 24 роки). Так чергова заява була подана 08 листопада 2023 року, за результатами розгляду якої рішенням ГУ ПФУ в Хмельницькій області від 16 листопада 2023 року №29 їй знову відмовлено у призначенні пенсії за віком через недостатність страхового стажу, який становить 21 рік 07 місяців 06 днів, при цьому частково не було враховано період роботи згідно із записами трудової книжки серії НОМЕР_1 з 07 лютого 1997 року по 25 квітня 2003 року. Право на зменшення пенсійного віку та страхового стажу на 6 років відповідачем 1 не заперечується.

Позивач вважає незарахування їй періодів роботи до страхового стажу при прийнятті ГУ ПФУ в Хмельницькій області рішення протиправним, адже за наявності усіх підстав вона не може реалізувати право на пенсію. ОСОБА_1 зазначила, що для підтвердження періодів роботи надала трудову книжку НОМЕР_1 , яка відповідно до Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 2023 року №637 (далі Порядок №637), є основним документом, що підтверджує стаж роботи. При цьому зауважила, що період роботи з 07 лютого 1997 року по 07 жовтня 1998 року взагалі виключений із страхового стажу. Також, на переконання позивача, ГУ ПФУ в Хмельницькій області до її страхового стажу не зарахувало роботу за кордоном в Республіці Польща.

З урахуванням наведеного позивач просила позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Відповідач 1 у відзиві на позовну заяву (а.с.48-52) у задоволенні позовних вимог просив відмовити. В обґрунтування цієї позиції вказав, що ним розглянута заява ОСОБА_1 від 08 листопада 2023 року про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII. За результатом розгляду документів, які були надані позивачем до заяви, рішенням від 16 листопада 2023 року №29 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку, умовою призначення якої для заявника є наявність віку 54 роки та страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку. Проте страховий стаж ОСОБА_1 становить 21 рік 07 місяців 06 днів (в тому числі 03 роки 07 місяців 20 днів стаж у Республіці Польща). До страхового стажу за записами трудової книжки НОМЕР_1 не зараховано період з 01 липня 2000 року по 25 квітня 2003 року у зв`язку з відсутністю відомостей про сплату страхових внесків згідно з відомостями про застраховану особу реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (довідки форми ОК-5). Страховий стаж позивачки розрахований з урахуванням періоду роботи останньої в Республіці Польща та суми доплати, визначеної пенсійним органом у повідомленні-розрахунку від 31 січня 2023 року №4 та сплаченої відповідно до чеку від 01 лютого 2023 року, у розмірі 36578,28 грн. Відповідач 1 вважає, що його рішення є законним, а підстави для його скасування відсутні.

ГУ ПФУ в Хмельницькій області наголосило на дискреційності повноважень відповідача щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на підставі статті 55 Закону №796-XII.

У відзиві на позов ГУ ПФУ у Волинській області позовні вимоги заперечило та у їх задоволенні також просило відмовити (а.с.40-42). Відповідач 2 вказав, що після реєстрації поданої до ГУ ПФУ у Волинській області заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, - ГУ ПФУ в Хмельницькій області, рішенням якого від 16 листопада 2023 року №29 позивачу відмовлено у призначенні пенсії через невиконання умови про страховий стаж. До страхового стажу за даними трудової книжки НОМЕР_1 не зараховано період роботи продавцем у Виробничо-комерційному центрі Будкомплект з 01 липня 2000 року по 25 квітня 2003 року (відсутня інформація в системі персоніфікованого обліку). Крім того, за результатами перевірки електронної пенсійної справи ОСОБА_1 встановлено, що при розгляді її заяви від 08 листопада 2023 року до стажу, який визначає право на призначення пенсії, неправильно обраховано період роботи в Республіці Польща з 24 лютого 2021 року по 09 квітня 2021 року (відповідно до даних формуляру PL-UA 6). У зв`язку із несплатою страхових внесків у вказаний період ГУ ПФУ в Хмельницькій області 20 грудня 2023 року повторно прийняло рішення №729 про відмову у призначенні пенсії через відсутність необхідного страхового стажу, який становить 21 рік 06 місяців 05 днів, в тому числі стаж роботи за кордоном в Республіці Польща - 03 роки 06 місяців 19 днів (із зазначених у формулярі РL-UA 01 місяць 14 днів зараховано лише 15 днів).

Також ГУ ПФУ у Волинській області повідомило, що позивач станом на 01 січня 1993 року проживала у зоні гарантованого добровільного відселення 04 роки 02 місяці 06 днів, що надає їй право на зниження пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII.

Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.

Сторони не зверталися у встановленому порядку із клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Суд звертає увагу, що за змістом статті 162 КАС України у відзиві на позовну заяву відповідач викладає виключно заперечення проти позову, відзив не може містити будь-яких заяв чи клопотань, оскільки заяви та клопотання учасники справи подають окремо у письмовій формі із зазначенням підстав та з дотриманням інших вимог статті 167 КАС України. Тому заявлене у відзиві на позовну заяву представником відповідача 1 клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи не підлягало вирішенню судом по суті.

Перевіривши письмовими доказами доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 (а.с.9 зворот).

08 листопада 2023 року позивач звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення їй пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку, додавши документи згідно з розпискою-повідомленням (а.с.24-25).

Після реєстрації заяви та формування електронної пенсійної справи працівниками ГУ ПФУ у Волинській області заява позивача відповідно до принципу екстериторіальності була розглянута ГУ ПФУ в Хмельницькій області, рішенням якого від 16 листопада 2023 року №29 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку з тих підстав, що необхідний страховий стаж, з врахуванням положень статті 55 Закону №796-XII, становить 24 роки, однак страховий стаж ОСОБА_1 21 рік 07 місяців 06 днів. За поданими документами до страхового стажу зараховано усі періоди. Також зазначено, що ОСОБА_1 станом на 01 січня 1993 року проживала у зоні гарантованого добровільного відселення 04 роки 02 місяці 06 днів (а.с.29).

Надалі рішенням ГУ ПФУ в Хмельницькій області від 20 грудня 2023 року №29 року прийнятим на заміну рішення про відмову у призначенні пенсії від 16 листопада 2023 року, позивачу повторно відмовлено у призначенні пенсії в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Страховий стаж ОСОБА_1 становить 21 рік 06 місяців 05 днів (а.с.43).

Незгода позивача із відмовою у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку та незарахування до страхового стажу періодів роботи відповідно до записів трудової книжки від 08 травня 1987 року серії НОМЕР_1 , періодів роботи за кордоном в Республіці Польща, а також без врахування до страхового стажу доплати у розмірі 36578,28 грн стала підставою для звернення до суду із цим позовом.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною першою статті 9 Закону України від 09 березня 2003 року №1058-ІV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон №1058-ІV) передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

За умовами частини першої статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 01 січня 2018 року, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, встановлено статтею 55 Закону №796-ХІІ. Згідно з частиною третьою цієї статті призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування і цього Закону.

Частиною першою статті 55 Закону №796-ХІІ передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу. Зокрема, потерпілим від Чорнобильської катастрофи особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, зменшення віку становить 3 роки (початкова величина) та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років (пункт 2 частини першої статті 55 Закону №796-ХІІ).

За змістом примітки до абзацу п`ятого пункту 2 частини першої статті 55 Закону №796-ХІІ початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 (а.с.9 зворот). Згідно з довідкою старости Великоглушанського старостинського округу від 11 січня 2023 року №13 (а.с.12), довідкою Центру надання адміністративних послуг Любешівської селищної ради від 12 січня 2023 року №420 (а.с.13) позивач з дня народження по 1990 рік була зареєстрована та проживала в селі Погулянка Волинської області, а з 22 березня 2011 року - в селищі міського типу Любешів Волинськох області та ці населені пункти згідно з додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 23 липня 1991 року №106 Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української PCP про порядок введення в дію законів Української PCP Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи та Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи включені у перелік населених пунктів, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок аварії на Чорнобильській AEC, і віднесені до зони гарантованого добровільного відселення.

Вік позивача на момент звернення до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком становив 54 роки.

Відповідачем 1 у рішенні про відмову у призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку та відповідачем 2 у відзиві на позов не заперечується обставина, що позивач як така, що прожила станом на 01 січня 1993 року у зоні гарантованого добровільного відселення більше трьох років, має право на зменшення їй пенсійного віку відповідно до положень статті 55 Закону №796-ХІІ. Отже, їй підлягає зменшенню і страховий стаж при визначенні права на пенсію за віком.

Фактичною підставою для відмови ОСОБА_1 рішенням ГУ ПФУ в Хмельницькій області від 16 листопада 2023 року №29 у призначенні пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ вказано відсутність необхідного страхового стажу 24 роки (наявний стаж 21 рік 07 місяців 06 днів).

У спірному рішенні не вказано незарахованих до страхового стажу періодів роботи позивача та причин їх незарахування, однак як вбачається із змісту відзивів на позов ОСОБА_1 не зараховано до страхового стажу період роботи з 01 липня 2000 року по 25 квітня 2003 року у зв`язку з відсутністю інформації в системі персоніфікованого обліку.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 04 червня 1998 року №794 Про затвердження Положення про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, установлено, що починаючи з 1 липня 2002 року обчислення пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення здійснюється із заробітку особи за період роботи після 1 липня 2000 року за даними системи персоніфікованого обліку.

Відповідно до частини першої статті 21 Закону №1058-IV персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування. Персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування є складовою частиною Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, порядок ведення якого встановлюється Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону №1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно із абзацом першим частини першої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Як передбачено частиною другою статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Закон №1058-IV набрав чинності 01 січня 2004 року.

Обчислення стажу роботи для призначення пенсій здійснювалося за нормами статті 56 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-XII Про пенсійне забезпечення (далі Закон №1788-XII), згідно з якою до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

За приписами статті 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Наведене дає підстави для висновку, що поняття страховий стаж запроваджено Законом №1058-IV (діє з 01 січня 2004 року). До 01 січня 2004 року робота, виконувана на підставі трудового договору, зараховується до стажу незалежно від характеру й тривалості роботи і перерв.

Згідно з підпунктом 2 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846; далі - Порядок №22-1, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1, зі змінами станом на 08 листопада 2023 року - на дату подання позивачем заяви), до заяви про призначення пенсії за віком додаються: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637. За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - персоніфікований облік) орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року №10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за №785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року №8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі - індивідуальні відомості про застраховану особу).

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (зі змінами; далі Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Документи, визначені цим Порядком, є підставою для внесення відомостей до частини персональної електронної облікової картки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що відображає трудову діяльність застрахованої особи, в тому числі за період до 1 січня 2004 року.

За відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження стажу роботи приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків (пункт 3 Порядку №637).

З наведеного слідує, що заявник до заяви про призначення пенсії має обов`язок надати документи про стаж, визначені Порядком №637, і таким документом для нього є трудова книжка (основний документ). Лише за відсутності трудової книжки (або відповідних записів у ній, або коли наявні неточні чи неправильні відомості про періоди роботи) стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Названі документи є підставою для внесення відомостей до частини персональної електронної облікової картки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що відображає трудову діяльність застрахованої особи, в тому числі за період до 01 січня 2004 року.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 до заяви про призначення пенсії додала трудову книжку НОМЕР_1 (а.с.10-11), згідно з якою вона з 07 лютого 1997 року (наказ від 07 лютого 1997 року №2) по 25 квітня 2003 року (наказ від 25 квітня 2003 року №8) працювала на посаді продавця у Виробничо-комерційному центрі Будкомплект (а.с.11). Відомості про роботу виконані відповідно до вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року №58. Будь-які виправлення відсутні (іншого відповідач 1 не встановив).

З індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (довідка форми ОК-5) дійсно вбачається, що за період роботи з 01 липня 2000 року по 25 квітня 2003 року відсутня інформація (а.с.26-29).

Відповідно до частини першої статті 15 Закону №1058-IV платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

За приписами статті 1 Закону №1058-IV застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески (частина друга статті 20 Закону №1058-IV).

За змістом частин п`ятої, десятої статті 20 Закону №1058-IV страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Виходячи з вказаних положень Закону, найманий працівник не є самостійним платником страхових внесків. Періоди роботи, за які підприємство-страхувальник нарахувало застрахованій особі - працівнику заробітну плату та утримало з неї відповідні страхові внески, повинні зараховуватися до страхового стажу цієї застрахованої особи-працівника незалежно від того, чи сплатило фактично підприємство-страхувальник ці страхові внески, чи ні. Працівник не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи до страхового стажу за порушення, яке вчинене роботодавцем - платником страхових внесків (єдиного внеску).

Такий висновок суду відповідає усталеній правовій позиції Верховного Суду (постанови від 27 березня 2018 року у справі №208/6680/16-а, від 24 травня 2018 року у справі №490/12392/16-а, від 20 березня 2019 року у справі №688/947/17, від 30 березня 2019 у справі №414/736/17 та від 30 липня 2019 року у справі №373/2265/16-а та ін.).

Отже, періоди роботи позивача до 01 січня 2004 року підлягають зарахуванню до страхового стажу за законодавством, яке діяло раніше, та основним документом, який підтверджує стаж, є трудова книжка, яка була надана останньою відповідно до підпункту 2 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку №22-1. Трудова книжка не містить недоліків щодо відомостей про роботу (відповідачі про це не зазначають). За таких обставин інших документів про стаж позивач надавати не має обов`язку.

У розглядуваному випадку відповідач 1 за наявності достатніх відомостей трудової книжки не зарахував позивачу до стажу період роботи з 01 липня 2000 року по 25 квітня 2003 року у Виробничо-комерційному центрі Будкомплект (як пояснює у відзиві на позов - через відсутність відомостей в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування інформації про сплату внесків в індивідуальних відомостях про застраховану особу). Проте суд, враховуючи наведені вище висновки Верховного Суду, практика якого є усталеною, вважає, що відсутність відомостей про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України за вказаний період трудової діяльності позивача не може слугувати правовою підставою для відмови позивачу у зарахуванні вказаного періоду до стажу роботи, оскільки обов`язок зі сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України за застрахованих осіб, які перебувають у трудових відносинах з роботодавцями, та обов`язок своєчасної реєстрації роботодавців у пенсійних органах як платників страхових внесків, покладений виключно на роботодавців, які є страхувальниками осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, та платниками таких внесків, а контроль за повнотою та своєчасністю страхових внесків покладений на уповноважені контролюючі органи відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до пункту 4.2 розділу IV Порядку №22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію, зокрема, реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; надсилає запити про отримання необхідних відомостей з відповідних державних електронних інформаційних реєстрів, систем або баз даних згідно з пунктом 2.28 розділу II цього Порядку; повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних реєстрах, системах або базах даних та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповідної інформації.

Матеріали справи не містять доказів повідомлення ОСОБА_1 відповідачем 2 про необхідність подання інших документів, ніж ті, які вона подала, зокрема, для підтвердження іншими докуметами спірного періоду роботи. Тому незарахування їй до стажу періоду роботи, про які є відомості у трудовій книжці (до 01 січня 2004 року), не може визнаватися правомірним.

При цьому із змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 вважає, що ГУ ПФУ в Хмельницькій області до її стажу в цілях визначення права на пенсію не зарахувало період роботи з 07 лютого 1997 року по 07 жовтня 1998 року (відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 позивач в межах вказаного періоду працювала на посаді продавця у Виробничо-комерційному центрі Будкомплект).

Із розрахунку стажу (форма РС-право) слідує, що ГУ ПФУ в Хмельницькій області на підставі записів трудової книжки НОМЕР_1 врахувало ОСОБА_1 до стажу такі періоди: з 06 травня 1987 року по 09 серпня 1993 року, з 10 серпня 1993 року по 06 жовтня 1998 року та з 07 жовтня 1998 року по 30 червня 2000 року (а.с.44), що також не заперечується відповідачем 1 у відзиві на позов.

Отже, твердження позивача щодо незарахування їй до стажу, який дає право на пенсію, періоду роботи з 07 лютого 1997 року по 07 жовтня 1998 року у Виробничо-комерційному центрі Будкомплект є безпідставними.

Також необхідно зауважити, що повідомленням-розрахунком ГУ ПФУ у Волинській області від 31 січня 2023 року №4 з метою зарахування неповних місяців до страхового стажу як повних місяців визначено суму доплати за місяць, зокрема у розмірі 1469,75 грн - за березень, квітень, травень, червень, вересень, жовтень, грудень 2004 року, за квітень, липень, жовтень, грудень 2005 року, за лютий 2006 року; у розмірі 1467,62 грн за квітень, червень, липень, вересень, грудень 2006 року; у розмірі 1467,91 грн - за січень та квітень 2007 року; у розмірі 1420,08 грн за жовтень 2007 року; у розмірі 1467,64 грн за січень, липень 2009 року; у розмірі 1078,00 грн за липень, серпень, вересень, жовтень 2017 року, а всього 36578,28 грн (а.с.15). Квитанцією від 01 лютого 2023 року № підтверджено здійснення ОСОБА_1 доплати до мінімального страхового внеску у сумі 36578,28 грн (а.с.15 зворот).

Відомостями з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (довідка форми ОК-5) станом на 22 листопада 2023 року підтверджено сплату страхових внесків за вказані місяці (а.с.26-27).

Із розрахунку стажу (форма РС-право) слідує, що на підставі даних, що містяться в системі персоніфікованого обліку, ГУ ПФУ в Хмельницькій області до страхового стажу ОСОБА_1 зарахувало повні місяці: з 01 березня по 30 червня 2004 року, з 01 вересня по 31 жовтня 2004 року, з 01 грудня по 31 грудня 2004 року, з 01 квітня по 30 квітня 2005 року, з 01 липня по 31 липня 2005 року, з 01 жовтня по 31 жовтня 2005 року, з 01 грудня по 31 грудня 2005 року, з 01 лютого по 28 лютого 2006 року, з 01 квітня по 30 квітня 2006 року, з 01 червня по 31 липня 2006 року, з 01 вересня по 30 вересня 2006 року, з 01 грудня 2006 року по 31 січня 2007 року, з 01 квітня по 30 квітня 2007 року, з 01 жовтня по 31 жовтня 2007 року, з 01 листопада 2007 року по 30 червня 2008 року, з 01 січня по 31 січня 2009 року, з 01 липня по 31 липня 2009 року, з 01 липня 2017 року по 31 жовтня 2017 року (а.с.30).

Таким чином, судом встановлено, що страховий стаж ОСОБА_1 розрахований з урахуванням суми доплати, визначеної ГУ ПФУ у Волинській області у повідомленні-розрахунку від 31 січня 2023 року №4 та сплаченої згідно з квитанцією від 01 лютого 2023 року №.

З приводу зарахування періоду роботи ОСОБА_1 у Республіці Польща суд зазначає, громадяни України, які працювали в інших країнах, можуть отримувати пенсію в Україні. Проте в таких правовідносинах є особливості, правила та обмеження.

За приписами статті 4 Закону №1058-IV якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

З 01 січня 2014 року набула чинності Угода між Україною та Республікою Польща про соціальне забезпечення від 18 травня 2012 року (далі - Угода), ратифікована Законом України від 05 вересня 2013 року №458-VІІ Про ратифікацію Угоди між Україною та Республікою Польща про соціальне забезпечення.

Згідно зі статтею 2 Угода застосовується стосовно України - до законодавства щодо загальнообов`язкового державного соціального страхування, що стосується, зокрема, пенсії за віком, по інвалідності, у зв`язку із втратою годувальника, за вислугу років відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Як установлено частиною першою статті 12 Угоди, якщо законодавство однієї Договірної Сторони ставить в залежність набуття, збереження або поновлення права на пенсію від набуття страхового стажу, то компетентна установа цієї Договірної Сторони враховує, у необхідному обсязі, страховий стаж, набутий відповідно до законодавства іншої Договірної Сторони так, ніби цей страховий стаж набутий відповідно до законодавства, яке вона застосовує, за умови, що цей стаж не співпадає.

З матеріалів справи слідує, що позивачем разом із заявою про призначення пенсії із зниженням пенсійного віку від 08 листопада 2023 року було подано формуляр форми PL-UA 5, в якому наявна інформація про сплату ОСОБА_1 страхових внесків у періоди: з 09 лютого 2018 року по 19 лютого 2018 року (00 місяців 11 днів), з 25 вересня 2018 року по 30 листопада 2018 року (02 місяці 06 днів), з 05 лютого 2019 року по 12 квітня 2019 року (02 місяці 06 днів), з 04 червня 2019 року по 23 грудня 2019 року (06 місяців 20 днів), з 19 лютого 2020 року по 30 квітня 2020 року (02 місяці 11 днів), з 01 листопада 2020 року по 23 лютого 2021 року (03 місяці 23 дні), з 10 квітня 2021 року по 23 серпня 2021 року (04 місяці 14 днів), з 01 жовтня 2021 року по 31 травня 2023 року (20 місяців 00 днів). Водночас за період з 24 лютого 2021 року по 09 квітня 2021 року (01 місяць 14 днів) страхові внески не сплачено. При цьому відповідно до законодавства Республіки Польща періоди несплати страхових внесків обмежуються 1/3 доведених періодів сплати страхових внесків.

Варто зауважити, що з розрахунку стажу до рішення ГУ ПФУ в Хмельницькій області від 16 листопада 2023 року №29 видно, що до страхового стажу ОСОБА_1 зараховано період роботи в Республіці Польща, який становить 03 роки 07 місяців 20 днів (а.с.20). При цьому період роботи з 10 квітня 2021 року по 09 квітня 2021 року, за який не сплачено страхові внески, зараховано як повний період.

Судом встановлено, що за результатами перевірки електронної пенсійної справи ОСОБА_1 ГУ ПФУ в Хмельницькій області виявлено помилку в розрахунку періоду роботи в Республіці Польща з 10 квітня 2021 року по 09 квітня 2021 року, за який не сплачено страхові внески. З цієї причини ГУ ПФУ в Хмельницькій області прийняло рішення від 20 грудня 2023 року №729 (на заміну рішення від 16 листопада 2023 року №729), зарахувавши до страхового стажу позивача 1/3 частину періоду, в якому не сплачено страхові внески (за період з 10 квітня 2021 року по 09 квітня 2021 року зараховано 15 днів). Такиим чином, загальний страховий стаж становить 21 рік 06 місяців 05 днів, в тому числі 03 роки 06 місяців 19 днів стаж в Республіці Польща (а.с.43-45).

Отже, з огляду на наведене відсутні підстави для висновку про незарахування ГУ ПФУ в Хмельницькій області періоду роботи з 07 лютого 1997 року по 07 жовтня 1998 року у Виробничо-комерційному центрі Будкомплект, періодів роботи в Республіці Польща, а також неврахування доплати у розмірі 36578,28 грн. Відсутність спору вказує не безпідставність позовних вимог у цій частині.

Згідно з частинами першою, другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Надаючи правову оцінку встановленим у справі обставинам на підставі наведених правових норм законодавства, суд зазначає, що предметом оскарження у цій справі є рішення ГУ ПФУ в Хмельницькій області від 16 листопада 2023 року №29 за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 08 листопада 2023 року. Водночас судом встановлено, що рішенням ГУ ПФУ в Хмельницькій області від 20 грудня 2023 року №29 самостійно здійснено повторний перерахунок страхового стажу позивача, який становить 21 рік 06 місяців 05 днів, та у зв`язку відсутністю необхідного страхового стажу відмовлено у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку.

Фактично неприйняття позитивного для позивача рішення обумовлене незарахуванням до стажу ОСОБА_1 в цілях призначення пенсії періоду роботи з 01 липня 2000 року по 25 квітня 2003 року у Виробничо-комерційному у центрі Будкомплект, який підлягає зарахуванню за законодавством, що діяло до прийняття Закону №1058-IV, та відомості про який наявні у трудовій книжці, про що судом надано оцінку у цьому рішенні.

При цьому орган Пенсійного фонду має повноваження на проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію (частина п`ята статті 45 Закону №1058-IV, пункт 4.3 розділу IV Порядку №22-1).

Згідно з частиною першою статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

На думку суду, рішення від 16 листопада 2023 року №29 за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 08 листопада 2023 року (є предметом оскарження) і повторне рішення від 20 грудня 2023 року №29 (прийняте після звернення позивача до суду із позовом) призвели до порушення прав позивача в частині незарахування означеного періоду роботи (з 01 липня 2000 року по 25 квітня 2003 року у Виробничо-комерційному у центрі Будкомплект) до стажу при вирішенні питання про призначення пенсії, перекладаючи на позивача як застраховану особу надмірний тягар через невиконання роботодавцем обов`язку з подання відповідної звітності до контролюючого органу та сплати страхових внесків, що не відповідає принципу верховенства права.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про необхідність вийти за межі позовних вимог та з метою ефективного захисту прав позивача позов задовольнити у спосіб визнання протиправними та скасування рішень ГУ ПФУ в Хмельницькій області від 16 листопада 2023 року №29 та від 20 грудня 2023 року №29 про відмову у призначенні пенсії.

Частиною третьою статті 245 КАС України обумовлено, що у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Вирішуючи спір щодо позовних вимог зобов`язального характеру суд зазначає, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Скасування рішень ГУ ПФУ у Хмельницькій області про відмову у призначенні пенсії матиме наслідком, що за заявою ОСОБА_1 від 08 листопада 2023 року буде відсутнє рішення по суті.

Беручи до уваги, що за приписами Порядку №22-1 електронна пенсійна справа знаходиться в пенсійному органі за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи, та такий орган здійснює нарахування та виплату пенсії, то, на переконання суду, належним відповідачем за позовними вимогами зобов`язального характеру є ГУ ПФУ у Волинській області, якого й слід зобов`язати повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08 листопада 2023 року про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII з прийняттям рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом (щодо зарахування до страхового стажу періоду роботи у Виробничо-комерційному центрі Будкомплект з 01 липня 2000 року по 25 квітня 2003 року), адже, якщо в результаті перерахунку стажу умова щодо страхового стажу буде виконуватися, то остання матиме можливість отримати пенсію з дати подання заяви.

Отже, позов належить задовольнити частково.

Згідно з частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Звертаючись до суду, позивач сплатила судовий збір у сумі 1073,60 грн, що підтверджується квитанцією від 01 рудня 2023 року №, випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету (а.с.7,33).

Оскільки права позивача були порушені саме рішенням ГУ ПФУ в Хмельницькій області, а позовні вимоги задоволені частково, то на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань вказаного відповідача судовий збір в сумі 536,80 грн.

Керуючись статтями 2, 9, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (29013, Хмельницька область, місто Хмельницький, вулиця Гната Чекірди, будинок 10, ідентифікаційний код юридичної особи 21318350), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 16 листопада 2023 року №29 та від 20 грудня 2023 року №29.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08 листопада 2023 року про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області судові витрати у сумі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість грн 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк