Справа № 536/164/24
Суддя: Баранська Ж. О.
Дата ухвалення: 2024-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 536/164/24
Провадження № 2-а/536/18/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Баранської Жанни Олександрівни, за участю секретаря судового засідання Бегми С. А., за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Тищенка С.В., представника відповідача Запорожець Б.Є., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 1 роти № 1 Батальйону патрульної поліції в м.Кременчук Архіпова Володимира Володимировича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, де просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 587799 від 30 грудня 2023 року про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. 425 грн., винесену поліцейським взводу №1 роти №1 БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП лейтенанта поліції Архіпова Володимира Володимировича, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 09 січня 2024 року за місцем реєстрації позивача надійшов поштовий конверт, що підтверджується відстеженням поштового відправлення від 02.01.2024 року згідно із трек-номером 913, в якому виявлено копію постанови поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП лейтенанта поліції Архіпова Водолимира Володимировича від 30 грудня 2023 року серії БАБ № 587799 про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі (850/вісімсот п`ятдесят) грн. 425 (чотириста двадцять п`ять) грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, яке передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

Також вказано, в постанові, що « ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 30.12.2023 року о 16 год 30 хв на вул. Київська, 87 г в м. Кременчук водій керуючи транспортним засобом не мав при собі чинний страховий поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1.г ПДР України, Б.к. 476203; 476196, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП».

Однак, як на думку позивача, відсутні були підстави для винесення відповідачем оскаржуваної постанови, оскільки поліцейський вів себе упереджено при розгляді справи через незгоду ОСОБА_1 з його діями. Окрім того, ч. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» на поліцейського покладено обов`язок поінформувати водія про причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки. Такий обов`язок поліцейського кореспондується з правом водія відповідно до пункту 2.14 Правил дорожнього руху України знати причину зупинки, перевірки та огляду транспортного засобу. Однак, такий обов`язок поліцейським не був виконаний.

Також, відповідно до вимог ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій повинен на вимогу поліцейського пред`явити страховий поліс лише у випадках, які передбачені законодавством. У свою чергу, ці випадки чітко визначені у пункті 21.2 статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», де передбачено, що контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод. Однак, у даному випадку, ані протокол щодо порушень правил дорожнього руху відносно позивача, ані матеріали ДТП не складались, а тому і постанова від 30 грудня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, як на думку останнього, є незаконною.

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 09 лютого 2024 року відкрито провадження в адміністративній справі №536/164/24 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції Запорожець Б.Є. в судовому засіданні з позовом не погодився, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов, просив суд відмовити в задоволенні позову.

27 лютого 2024 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області надійшов відзив на позов від представника Департаменту патрульної поліції Коломієць О.Ю., які за своїм змістом зводяться, зокрема, до заперечень щодо задоволення позовних вимог з тих підстав, що поліс обов`язкового страхування цивільної відповідальності входить до комплексу обов`язкових документів, які дають право керування транспортним засобом на рівні з посвідченням водія та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу та посилаються на правові позиції Верховного Суду, викладені у постановах від 03 квітня 2019 року у справі №675/1207/17 та від 05 червня 2019 року у справі №572/703/17.

На думку представника відповідача оскаржувана постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню, оскільки є обґрунтованою та законною.

27 лютого 2024 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області надійшов відзив поліцейського роти №1 БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП лейтенанта поліції Архіпова В.В. аналогічний за змістом відзив на позов ОСОБА_1 , в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

На думку відповідача інспектора поліції Архіпова В.В. оскаржувана постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню, оскільки є обґрунтованою та законною.

Позивач у судовому засіданні надав усні пояснення та стверджував, що підстав для винесення постанови не було, а поліцейський Архіпов В.В. при розгляді справи вів себе упереджено через його незгоду із його діями у публічному місці. А саме, на його питання до нього з приводу причини необхідності пред`явити страховий поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі та припинення таким чином порушення його конституційних прав на свободу пересування, не виключаючи використання ним права на звернення за судовим захистом, поліцейський ОСОБА_2 поводив себе зухвало.

Представник позивача адвокат Тищенко С.В. у судовому засіданні надав усні пояснення про те, що підстав для винесення постанови не було, а поліцейський Архіпов В.В. при розгляді справи вів себе упереджено через його незгоду із його діями у публічному місці. На думку представника, винесення оскаржуваної постанови обумовлено виключно неприязним відношенням працівника поліції до позивача, так як ОСОБА_1 вказав на неправомірних та незаконних діях інспектора поліції. За наведених підстав, представник позивача вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, тому постанова підлягає скасуванню, а справа закриттю.

Інспектор поліції Архіпов В.В. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у відзиві просить справу розглянути без його участі.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд установив наступне.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із частиною 1 статті 9, частини 1 статті 90 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до статті 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За приписами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За змістом частини 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (частина 2 статті 71 КАС України).

Тож, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову (вказаний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі №536/583/17 та від 14.03.2018 у справі №760/2846/17).

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 587799, 30 грудня 2023 року о 16 годині 30 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_1 в м. Кременчуці по вул. Київська, 87 г без чинного страхового полісу про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або без чинного внутрішнього електронного договору зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, чим порушив п. 2.1 г ПДР керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться у полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або не пред`явила чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Оцінюючи правомірність означеної постанови суд зауважує на такому.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил Дорожнього Руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху. Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють ПДР.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат «Зелена картка»), пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія, реєстраційному документі на транспортний засіб, або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії, або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), а також інші документи, передбачені законодавством.

Відповідно до п. 2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Служби безпеки, Управління державної охорони - технічний талон);

в) у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків та (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв - дозвіл, виданий уповноваженим органом МВС, а у разі встановлення проблискового маячка оранжевого кольору на великогабаритних та великовагових транспортних засобах - дозвіл, виданий уповноваженим підрозділом Національної поліції, крім випадків встановлення проблискових маячків оранжевого кольору на сільськогосподарській техніці, ширина якої перевищує 2,6 м, на механічних транспортних засобах дорожньо-експлуатаційної служби, на транспортних засобах спеціального, спеціалізованого призначення та на транспортних засобах із розпізнавальним знаком Діти;

г) на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог, встановлених Законами УкраїниПро автомобільний транспорт,Про дорожній рухтаПро перевезення небезпечних вантажів(далі - спеціальні правила);

ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до п. 2.4 ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог ПДР, а також:

а) пред`явити поліцейському документи зазначені в п. 2.1 ПДР.

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Суд звертає увагу позивача на тому, що означені вище норми права чітко вказують на обов`язок водія пред`явити чинний страховий поліс в паперовому або електронному вигляді, що дає змогу поліцейському зафіксувати відомості, зазначені в такому полісі, що свідчить про безпідставність тверджень позивача.

Крім того, судом було досліджено диск з відеозаписом з відеореєстратора та встановлено, що під час перевірки документів інспектором було виявлено, що у позивача відсутній страховий поліс. В подальшому, під час розгляду справи позивач підтвердив про відсутність у нього при собі страхового полісу (час 16:53:47 відеозапису). З переглянутого судом відеозапису слідує, що позивач не зміг пред`явити інспектору страховий поліс, оскільки він був відсутній у позивача.

Таким чином, слід констатувати, що позивач не пред`явив поліцейському в будь-який спосіб чинного страхового полісу на транспортний засіб, яким він керував чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

При цьому суд відхиляє доводи позивача та його представника щодо відсутності взагалі у працівника поліції підстав вимагати від позивача пред`явлення страхового полісу у даному випадку та неповідомлення останнім про законні причини зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 , оскільки такі доводи спростовуються дослідженим в судовому засіданні відеозаписом камери нагрудної поліцейського, де чітко зафіксовано наявність при русі автомобіля позивача очевидних ознак, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу, а саме, несправність однієї з ламп ближнього світла фар.

Окрім того, відповідно до положень статті 31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, у тому числі, перевірку документів особи а також зупинення транспортного засобу.

Також, в судовому засіданні досліджено надану позивачем копію полісу № 212782248 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, з якого вбачається, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта», строк дії договору з 05 січня 2023 року по 04 січня 2024 року включно.

Однак, суд зауважує, що згідно диспозиції ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка, у тому числі, не має при собі або не пред`явила для перевірки, зокрема, поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Отже, відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП настає за фактом відсутності при собі у водія транспортного засобу, або непред`явлення останнім для перевірки полісу (договору), а не лише відсутність полісу чи договору, як такого.

За таких обставин, в задоволенні позовних вимог слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись статтями 4, 6, 10, 14, 139, 241-246, 255, 286, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 1 роти № 1 Батальйону патрульної поліції в м.Кременчук Архіпова Володимира Володимировича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження ? з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Учасники справи:

Позивач ? ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач поліцейський взводу № 1 роти № 1 БПП в м.Кременчук Архіпов Володимир Володимирович, службова адреса: Полтавська область, м.Кременчук, проїзд Захисників Азовсталі, 3;

Відповідач ? Департамент патрульної поліції Національної поліції України, юридична адреса: 03048, м. Київ, вул. Ф. Ернста, 3.

Повне рішення суду складено 14 березня 2024 року.

СуддяЖ. О. Баранська