Справа № 580/12147/23
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Паламар П.Г. Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року Справа № 580/12147/23

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09 січня 2024 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

про про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. ОСОБА_1 (далі - Позивачка) звернулася до суду з позовом до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - Відповідач), в якому в якому просила:

-визнати протиправною відмову Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у знятті арешту з майна ОСОБА_1 у виконавчому провадженні НОМЕР_1;

-зобов`язати Другий відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт, накладений постановою від 10.10.2023 на грошові кошти/електронні гроші позивача, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику у виконавчому провадженні № НОМЕР_1.

2. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 09 січня 2024 року позов задоволено повністю.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що постановою державного виконавця Другого відділу ДВС у місті Черкаси Центрального МУМЮ (м. Київ) виконавче провадження НОМЕР_1 було закінчено на підставі п. 9 ст. 39 Закону № 1404, проте всупереч ст. 40 Закону № 1404, безпідставно не було знято арешт з рахунків Позивачки.

Суд також зазначив, що інші зобов`язання боржника, в тому числі за іншими виконавчими провадженнями, вказаний арешт не забезпечував.

3. Не погоджуючись з таким рішенням суду, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про задоволення позову в повному обсязі, стверджуючи, що у випадку неспалати виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, не передбачено застосування наслідків завершення виконавчого провадження, встановлених частиною 1 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому, Апелянт зазначив, що станом на цей час, Позивачкою не сплачена вся заборгованість, а тому у посадових осіб Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відсутні підстави для зняття арешту з майна та коштів боржника.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин, з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.01.2024 та від 27.02.2024 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

5. Від Позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому він просить таку скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

6. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

7. Обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що 10.10.2023 постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження НОМЕР_1 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ГУ ДПС у Черкаській області коштів в сумі 1540 грн на підставі вимоги №Ф-3552-2300-У від 17.08.2023.

10.10.2023 постановою державного виконавця в межах виконавчого провадження НОМЕР_1 стягнуто з ОСОБА_1 виконавчий збір в розмірі 154 грн.

10.10.2023 постановою державного виконавця в межах виконавчого провадження НОМЕР_1 стягнуто з ОСОБА_1 витрати виконавчого провадження в розмірі 363,50 грн.

10.10.2023 постановою державного виконавця в межах виконавчого провадження НОМЕР_1 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках зі спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику у межах суми стягнення з урахуванням виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій в сумі 2057,50 грн.

Згідно розпорядження державного виконавця НОМЕР_1, грошові кошти у сумі 2057,50 грн надійшли 11.10.2023 на рахунок відділу.

12.10.2023 постановою державного виконавця Другого відділу ДВС у місті Черкаси Центрального МУМЮ (м. Київ) Сидоренко А.Г. вказане виконавче провадження було закінчено на підставі п. 9 ст. 39 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», в зв`язку із повним фактичним виконанням відповідно до виконавчого документа.

29.11.2023 адвокат Кірса В.В. звернувся до Відповідача із заявою про зняття арештів з коштів на рахунках накладених постановою від 10.10.2023 в межах ВП НОМЕР_1, на яку отримав відповідь (лист №37750/26.21-47/158870 від 07.12.2023 року).

Із вказаної відповіді вбачається, що відповідно до відомостей автоматизованої системи виконавчого провадження у Другому відділі ДВС у місті Черкаси Центрального МУМЮ (м. Київ) відносно ОСОБА_1 наявна заборгованість по виконавчим провадженням НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5 та повідомлено, що вищезазначені виконавчі провадження, які завершені до 31.12.2019 включно, станом на дату надання інформації знищені.

8. Не погоджуючись з діями щодо відмови у знятті арешту з майна ОСОБА_1 у виконавчому провадженні НОМЕР_1, Позивачка звернулася до суду з цим позовом.

9. Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 02.06.2016 (далі - Закон №1404-VІІІ).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 1 Закону №1404-VІІІ, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частинами 1-3 статті 56 Закону №1404-VІІІ передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до частини другої статті 59 Закону №1404-VІІІ, у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника та/або з електронних грошей, які знаходяться на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку, небанківських надавачів платіжних послуг документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону.

Частиною четвертою статті 59 Закону№1404-VІІІ передбачено підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є до яких, зокрема, належить надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника.

Відповідно до частин 1, 2 статті 40 Закону№1404-VІІІ у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Висновки суду апеляційної інстанції.

8. Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який виконавець має право застосувати для забезпечення реального виконання виконавчого документа, що відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" підлягає примусовому виконанню.

9. Водночас у разі повного виконання виконавчого документа та сплати витрат, пов`язаних з його примусовим виконанням, підстави для збереження чинності арешту майна боржника відсутні.

10. Крім того, апеляцийний суд зауважує, що застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

11. Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що оскільки 12.10.2023 виконавче провадження НОМЕР_1 було закінчено у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі Позивачкою рішення суду згідно з виконавчим документом, Відповідач був зобов`язаний зняти накладений арешт на її рахунки шляхом зазначення про це у постанові про закінчення виконавчого провадження, а також направити таку постанову органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника.

12. Доводи Апелянта про те, що Позивачкою не була сплачена вся заборгованість за іншими виконавчими провадженнями, які були закриті та станом на 05.01.2023 - знищені, а тому у посадових осіб виконавчої служби не було підстав знімати арешт з майна Позивачки, колегія суддів вважає необґрунтованими та не приймає з огляду на викладене вище.

13. До того ж, як правильно зазначив суд першої інстанції, виконання інших зобов`язань боржника, в тому числі за іншими виконавчими провадженнями, арешт, встановлений в межах виконавчого провадження НОМЕР_1, не забезпечував.

14. Водночас, твердження Апелянта про те, що у випадку несплати виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, не передбачено застосування наслідків завершення виконавчого провадження, встановлених частиною 1 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», колегія суддів вважає правильним за своїм змістом, однак, в контексті справи, що розглядається, застосуванню не підлягає, оскільки в межах виконавчого провадження НОМЕР_1 Позивачкою сплачено і виконавчий збір, і витрати виконавчого провадження, і борг за рішенням суду в повному обсязі.

15. Аналізуючи всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів також приймає до уваги висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні у справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

16. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України.

17. Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

18. Таким чином, апеляційна скарга Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) підлягає залишенню без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09 січня 2024 року - без змін.

19. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09 січня 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 12 березня 2024 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: О.В. Карпушова

Є.І. Мєзєнцев