Справа № 483/1652/23
Суддя: Рак Л. М.
Дата ухвалення: 2024-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/1652/23
Провадження № 2-а/483/1/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

12 березня 2024 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Рак Л.М.

за участю секретаря Гречки С.Є.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відділення поліції № 7 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області, Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним адміністративним позовом до відділення поліції № 7 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області, Головного управління Національної поліції в Миколаївській області.

Свої вимоги, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, позивач обґрунтував тим, що 29 березня 2023 року інспектором СРПП відділення поліції № 7 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області Зиміним О.В. було винесено постанову серії БАБ №166348 від 29 березня 2023 року про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 510 грн. за вчинення правопорушень передбачених ч. 5 ст. 121 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП. Зазначену постанову вважає незаконною, необгрунтованою та винесену з порушенням закону, посилаючись на те, що 29 березня 2023 року о 12 год. 20 хв. на прохання знайомого віз його хвору дружину до Очаківської лікарні на автомобілі «ВАЗ 2109» номерний знак НОМЕР_1 , швидкість руху не перевищувала 50 км/год., був пристебнутий ременем безпеки, не доїхавши 200 метрів до лікарні його було зупинено працівником поліції, він увімкнувши аварійну сигналізацію, вийшов з автомобілю та запитав у поліцейського про причину зупинки, однак останній не представившись попросив надати документи, він надав посвідчення водія та технічний паспорт та поліцейський запропонував йому пройти до службового автомобілю і почав обнюхувати його та з`ясовувати чи він п`яний. Оскільки він був тверезий, запропонував поліцейським, якщо у них є сумніви щодо перебування його в стані алкогольного сп`яніння, то він згоден пройти огляд в лікарні, однак в цей час інший співробітник поліції сказав «оформляй» та запропонували йому сплатити штраф на місці. Поліцейські повідомили йому, що він не був пристебнутий паском безпеки, на що він попросив підтвердження, а саме відеофіксацію правопорушення, однак поліцейський сказав, що тоді допише ще вчинення правопорушення про відсутність полісу страхування та, крім того, погрожував забрати авто на штраф майданчик. Приблизно о 14 год. поліцейські віддали йому документи та відпустили з постановою його не ознайомлювали та на поштову адресу не надсилали. Про накладення на нього адміністративного стягнення він дізнався після отримання повідомлення на мобільний телефон, що його банківська картка заблокована Бориспільським міськрайонним відділом державної виконавчої служби центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, який й надав йому 26 жовтня 2023 року копію постанови. Посилаючись на викладене просив скасувати постанову серії БАБ № 166348 від 29 березня 2023 року інспектора СРПП ВП № 7 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області Зиміна О.В. про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП та стягнути судові витрати.

Ухвалою суду від 20 листопада 2023 року позивачу поновлено строк звернення до адміністративного суду та відкрито провадження у справі.

22 грудня 2023 року ухвалою суду до участі у справі в якості співвідповідача було залучено Головне управління Національної поліції в Миколаївській області.

09 січня 2024 року представник відповідача Головного управління Національної поліції в Миколаївській області подала до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вказує, що вимоги позивача є безпідставними, винесена поліцейським постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню.

Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача відділення поліції № 7 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, до суду надана заява за підписом заступника начальника ВП № 7 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області про розгляд справи без участі їх представника, в якій крім того, зазначено, що з позовом ОСОБА_1 щодо скасування постанови серії БАБ №166348 від 29 березня 2023 року згодні.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Вислухавши пояснення позивача, допитавши свідка, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого.

Як вбачається з постанови серії БАБ №166348, винесеної інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 7 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області Зиміним О.В., 29 березня 2023 року о 12 год. 15 хв. позивач ОСОБА_1 , рухаючись вулицею Першотравнева в м. Очакові Миколаївської області, керуючи автомобілем «ВАЗ 2109» номерний знак НОМЕР_1 був не пристебнутий паском безпеки та в нього був відсутній поліс обов`язкового страхування власників транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 2.1 «г», 2.3 «в» Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП. Цією постановою на позивача було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. (а.с. 5).

В силу вимог ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною 5 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Відповідно до п. 2.3 «в» Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям-інвалідам, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 2.1 а Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з п.2.4 а Правил дорожнього руху України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Судом встановлено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивач свою провину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП не визнавав.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Істотною ознакою презумпції невинуватості, що закріплена в ст. 7 КУпАП, є те, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні протиправного діяння. З цього випливає, що обов`язок доводити вину особи покладається на обвинувача, тобто на органи та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі.

Як випливає з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 72 КАС України).

При цьому, нормами ч. 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 1 ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Положеннями ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Порядок використання фото- та відео техніки встановлюється п. 9 ч. 1 ст. 31 та ст. 40 Закону України «Про національну поліцію». При цьому норма ст. 31 вказаного Закону є загальною нормою, яка безпосередньо не регламентує порядок застосування технічних приладів та технічних засобів.

Спеціальною нормою, що регламентує порядок застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису є ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».

Пунктом 2 частини 1 вказаної статті Закону чітко встановлено порядок використання техніки в правовідносинах щодо безпеки дорожнього руху, види техніки та умови її використання.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: забезпечення дотримання Правил дорожнього руху.

Частиною 2 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Отже, приписами ч. 3 ст. 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення рішення про накладення адміністративного стягнення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справі № 524/5536/17, від 17 липня 2019 року у справі № 295/3099/17, від 13 лютого 2020 року у справі № 524/9716/16-а та від 05 березня 2020 року у справі № 607/7987/17.

Крім того, слід зазначити, що у матеріалах справи відсутній запис з нагрудної камери поліцейського, на що і посилається позивач.

Суд зазначає, що без відеозапису неможливо встановити вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Інших доказів, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача, викладені в адміністративному позові, які б дозволили вказати на достовірність обставин викладених в оскаржуваній постанові про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, відповідачами суду не надано.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що самого правопорушення, яке вчинив ОСОБА_1 він не бачив, зупинився на прохання поліцейських, підписав пояснення написані працівником поліції, які не читав, вважав, що правопорушник не виконав вимоги дорожнього знаку «Стоп», оскільки останній вів себе спокійно і він вважав, що з правопорушенням ОСОБА_1 згоден.

Інших доказів, які б свідчили про наявність у позивача вини у вчиненні адміністративних правопорушень, за які він був притягнутий до відповідальності, матеріали справи не містять.

Враховуючи той факт, що у справі відсутні об`єктивні та належні докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, суд дійшов висновку про необхідність скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі.

Під час вирішення питання про поновлення ОСОБА_1 строку звернення до суду із позовною заявою, суд виходив з наступного.

Частиною 2 ст. 286 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Оскільки оскаржувана постанова не містить відомостей про вручення позивачеві її копії та відсутнє підтвердження про її направлення засобами поштового зв`язку, суд вважає можливим поновити ОСОБА_1 такий строк з метою сприяння поновлення порушених прав позивача.

Крім того, в порядку ст. 139 КАС України, якою передбачено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа, з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню 536 грн. 80 коп. в рахунок судового збору, сплата яких підтверджується відповідною квитанцією (а.с. 1).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 246-247, 262, 286 КАС України,

В И Р І Ш И В :

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до відділення поліції № 7 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області, Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 166348 від 29 березня 2023 року інспектора СРПП ВП № 7 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області Зиміна Олексія Васильовича, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп. в рахунок повернення судового збору.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 13 березня 2024 року.

Головуючий: