Справа № 200/1275/24
Суддя: Троянова О.В.
Дата ухвалення: 2024-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

11 березня 2024 року Справа №200/1275/24

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Троянова О.В., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Слов`янського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Харків про визнання неправомірними дій, скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 28.11.2023 року ВП №73421657 та скасування постанови про накладення штрафу від 29.11.2023 року ВП №73421657

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Слов`янського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Харків про визнання неправомірними дій старшого державного виконавця Слов`янського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Курилової Олени Дмитрівни щодо винесення постанови у виконавчому провадженні ВП №73421657 про відкриття виконавчого провадження від 28.11.2023 р. при примусовому виконанні ухвали Слов`янського міськрайсуду від 21.11.2023 р. по цивільній справі №243/3716/23; визнання неправомірними дій старшого державного виконавця Слов`янського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кирилової Олени Дмитрівни щодо винесення постанови у виконавчому провадженні ВП №73421657 про арешт коштів боржника від 29.11.2023 р. при примусовому виконанні ухвали Слов`янського міськрайсуду від 21.11.2023 р. по цивільній справі №243/3716/23; скасування постанови про відкриття виконавчого провадження серії ВП №73421657, винесену 28.11.2023 р. старшим державним виконавцем Слов`янського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кириловою Оленою Дмитрівною; скасування постанови про арешт коштів боржника серії ВП №73421657, винесену 29.11.2023 р. старшим державним виконавцем Слов`янського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кириловою Оленою Дмитрівною.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі та здійснюючи перевірку щодо підсудності цієї справи адміністративному суду, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 03 листопада 2023 року у справі №243/3716/23 затверджено мирову угоду, укладену 17 серпня 2023 року між ОСОБА_2 (позивач) та ОСОБА_1 (відповідач), відповідно до якої, зокрема: 2.5. Сторони домовилися про припинення всіх зобов`язань зі сплати суми боргу, що випливає з договору позики від 17.10.2021 наступним шляхом: Відповідач в рахунок повної сплати заборгованості передає у власність Позивача, а Позивач приймає від Відповідача, належне Відповідачу на праві особистої приватної власності рухоме майно автомобіль «OPEL VIVARO», номерний знак НОМЕР_1 , 2006 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , право власності на який зареєстровано за Відповідачем на підставі свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_3 . […] 2.15. У випадку невиконання, неналежного виконання (неповного за обсягом або простроченням по часу) виконання відповідачем зобов`язань за цією Мировою угодою, позивач має право негайно звернутись за стягненням суми заборгованості в примусовому порядку відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Судом встановлено, що 28.11.2023 року старшим державним виконавцем Слов`янського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Куриловою Оленою Дмитрівною у виконавчому провадженні №73421657 при примусовому виконанні ухвали Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, виданої 21.11.2023 року, №243/3716/23 про зобов`язання ОСОБА_1 передати ОСОБА_2 належне йому на праві особистої приватної власності рухоме майно автомобіль «OPEL VIVARO», номерний знак НОМЕР_1 , 2006 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , право власності на який зареєстровано за Відповідачем на підставі свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_3 на підставі мирової угоди укладеної 17 серпня 2023 року та затвердженої ухвалою Слов`янського міськрайонного суду 03.11.2023 року, прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження.

Крім того, судом встановлено, що 29.11.2023 року старшим державним виконавцем Слов`янського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Куриловою Оленою Дмитрівною при примусовому виконанні ухвали Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, виданої 21.11.2023 року, №243/3716/23 накладено арешт на грошові кошти, які належать ОСОБА_1 у межах суми стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 13700 гривень.

Не погоджуючись зі спірними постановами позивач звернувся до суду з цим позовом.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейським судом з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначено, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у пункту 1 статті 6 Конвенції передбачає всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Отже, поняття суд, встановлений законом зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Статтею 55 Конституції України проголошено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до частини 2 статті 208 ЦПК України ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно зі статтею 1 Закону № 1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом пункту 5 частини першої статті 3 Закону № 1404-VІІІ постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанови державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди є виконавчими документами.

Частиною другої статті 74 Закону № 1404-VІІІ передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження та постанова про арешт коштів боржника не входять у перелік постанов, визначених частиною другою статті 74 Закону, відповідно, вони в розумінні частини 1 цієї ж норми Закону можуть бути оскаржені сторонами, виконавчого провадження, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 24.03.2023 року у справі №640/12384/21.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом встановлено вище, що виконавче провадження №73421657, у якому видані спірні постанови, відкрито на підставі ухвали Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 03.11.2023 року у цивільній справі №243/3716/23, яка в розумінні частини 2 статті 208 ЦПК України є виконавчим документом.

Тобто у цій справі оскаржуються рішення (постанова про відкриття виконавчого провадження та про арешт коштів боржника), ухвалені у виконавчому провадженні відкритому щодо виконавчих документів, виданих у цивільному судочинстві.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Вказане виключає можливість розгляду цього спору у порядку адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 березня 2018 року у справі № 660/612/16-ц, від 05 грудня 2018 року у справі № 904/7326/17, від 05 червня 2019 року у справі № 911/100/18.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Слов`янського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Харків про визнання неправомірними дій, скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 28.11.2023 року ВП №73421657 та скасування постанови про накладення штрафу від 29.11.2023 року ВП №73421657.

Згідно до частини 6 статті 170 КАС України у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Враховуючи викладене, суд звертає увагу позивача, що даний спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 2, 4, 19, 170, 243, 248, 256, 287, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Слов`янського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Харків про визнання неправомірними дій, скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 28.11.2023 року ВП №73421657 та скасування постанови про накладення штрафу від 29.11.2023 року ВП №73421657.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадженні в адміністративній справі та позовні матеріали невідкладно надіслати особі, яка її подала.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Роз`яснити позивачу, що даний спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Ухвала відповідно до вимог частини першої статті 256 КАС України набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Суддя О.В. Троянова