Справа № 160/19301/23
Суддя: Кучугурна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2024-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кучугурної Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Донець Віталій Валерійович, до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Донець Віталій Валерійович, до Військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить суд:
визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 стосовно ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у відповідності до пункту першого постанови КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з травня 2022 року по вересень 2022 року в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні після перенесеної травми з 12.05.2022 по 01.06.2022, 07.06.2022 по 24.06.2022, 30.06.2022 по 14.07.2022, 19.07.2022 по 22.07.2022, 01.09.2022 по 16.09.2022;
зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у відповідності до пункту першого постанови КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з травня 2022 року по вересень 2022 року в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні після перенесеної травми з 12.05.2022 по 01.06.2022, 07.06.2022 по 24.06.2022, 30.06.2022 по 14.07.2022, 19.07.2022 по 22.07.2022, 01.09.2022 по 16.09.2022;
зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення, як зарахованому у розпорядження командира за жовтень-листопад 2022 року;
зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення, як зарахованому у розпорядження відповідного командира понад 2 місяці в розмірі окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років за час з грудня 2022 року по день набрання рішенням законної сили;
стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь позивача витрати на правову допомогу.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період та зарахований до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 . 12.05.2022 солдат ОСОБА_1 , 1977 р.н., одержав ВТ. ЗЧМТ. Струс головного мозку з цефалгічним та вестибулярним синдромами. Акубаротравма. Двобічна сенсоневральна приглуховатість. Забой шийного, грудного, поперекового відділу хребта з больвим синдромом за обставин безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу Військової частини НОМЕР_1 в районі н.п. Новоселівка (Донецька обл.). Не під впливом наркотичного та алкогольного сп`яніння, та був в засобах індивідуального захисту (бронежилет, шолом кулезахисний). Про вказане свідчить довідка від 25.10.2022 №4956 Військової частини НОМЕР_1 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва). Після отримання поранення позивач проходив лікування з 12.05.2022 по 01.06.2022, 07.06.2022 по 24.06.2022, 30.06.2022 по 14.07.2022, 19.07.2022 по 22.07.2022, 01.09.2022 по 16.09.2022. Позивач уважає, що за вказані періоди відповідач повинен був здійснити йому виплату додаткової винагороди в розмірі, що передбачена постановою КМУ «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168 від 28.02.2022 з розрахунку 100000 грн на місяць пропорційно дням перебування на лікуванні, але така додаткова винагорода позивачу виплачена не була. Крім цього, позивач зазначає, що згідно з наказом від 29.05.2022 №87-РС командира Військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу), він був увільнений від займаної посади і зарахований в розпорядження командира, тому протягом двох місяців перебування у розпорядженні командира він має право на грошове забезпечення в розмірі, яке військовослужбовці отримували за займаними посадами до зарахування в розпорядження, а після спливу двох місяців на грошове забезпечення в розмірі окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років. Проте, починаючи з жовтня 2022 року грошове забезпечення позивача складає 652,50 грн. Наведені вище обставини і стали підставою для звернення до суду з цим позовом.
Ухвалою суду прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі; призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (у разі заперечення проти позовної заяви) протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Ухвалою суду від 07.08.2023 та від 06.02.2024 витребувано у відповідача: витяг з наказу про зарахування ОСОБА_1 на посаду, до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 (із зазначенням посади та звання), види забезпечення, продовольчого забезпечення (зі змінами); витягів з наказів про вибуття та прибуття з госпіталю ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 ; відомості про отримані ОСОБА_1 поранення, контузії та час перебування у госпіталях; накази про виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення (з усіма додатковими виплатами) за жовтень 2022 року по день надання відповіді на запит; накази про виплати ОСОБА_1 за поранення, з розшифровкою таких виплат по місяцям; накази про зарахування ОСОБА_1 в розпорядження командиру та виплату грошового забезпечення за двохмісячний період; листи до Міністра оборони України про виплати грошового забезпечення після двохмісячного періоду перебування ОСОБА_1 в розпорядженні командира та неможливості прийняття кадрового рішення відносно нього.
До відзиву відповідачем були приєднані копії: витягу з наказу від 28.02.2022 №41 командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) про вибуття, у тому числі ОСОБА_1 , для безпосередньої участі в бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації під час перебування безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів) призначених рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України з 28 лютого 2022 року; витягу з наказу від 29.05.2022 №87-РС командира Військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) про увільнення від займаних посад і зарахування у розпорядження солдата ОСОБА_1 , водія автомобільного відділення взводу матеріального забезпечення парашутно-десантного батальйону; довідки від 20.02.2024 №24/ФЕС Військової частини НОМЕР_1 про нараховані та виплачені ОСОБА_1 суми додаткової винагороди згідно з постановою КМУ №168 від 28.02.2022 з червня по листопад 2022 року у Військовій частині НОМЕР_1 ; довідки від 20.02.2022 №23/ФЕС Військової частини НОМЕР_1 про нараховані та виплачені ОСОБА_1 суми основних і додаткових видів грошового забезпечення за період з листопада 2022 року по листопад 2023 року у Військовій частині НОМЕР_1 ;витягу з наказу від 12.02.2024 №532/нагд командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану за січень 2024 року, які отримали поранення»; витягу з плану переміщення №691/3451 від 22.06.2023.
26.02.2024 через систему «Електронний суд» від позивача надійшла відповідь на відзив, в які позивач підтримав доводи, наведені в обгрунтування позовних вимог. Додатково позивач указав, що додаткова винагорода за травень 2022 року була йому виплачена у сумі 100000,00 грн, з червня по вересень 2022 року додаткова винагорода за час перебування позивача на лікуванні йому не виплачувалась.
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.8 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним уважається строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального і процесуального права.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд
ОСОБА_1 (позивач) 28.02.2022 був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період та зарахований до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 .
12.05.2022 солдат ОСОБА_1 , 1977 р.н., одержав ВТ. ЗЧМТ. Струс головного мозку з цефалгічним та вестибулярним синдромами. Акубаротравма. Двобічна сенсоневральна приглуховатість. Забой шийного, грудного, поперекового відділу хребта з больвим синдромом за обставин безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу Військової частини НОМЕР_1 в районі н.п. Новоселівка (Донецька обл.). Не під впливом наркотичного та алкогольного сп`яніння, та був в засобах індивідуального захисту (бронежилет, шолом кулезахисний). Про вказане свідчить довідка від 25.10.2022 №4956 Військової частини НОМЕР_1 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва).
Після отримання поранення позивач проходив лікування:
12.05.2022 20.05.2022 у Військовій частині НОМЕР_2 . Стан після МВТ (12.05.2022), акубаротравми, ЗЧМТ та струсу головного мозку у вигляді гострої двобічної нейросенсорної приглухуватості зі сприйняттям шепітної мови до 1,5-2,0 м на праве вухо та 0,5-1,0 м на ліве вухо, без ураження цілісності барабанних перетинок; вестибулярним та цефалічним синдромами; забою шийного, грудного, поперекового відділв зхребта з больовим синдромом;
20.05.2022 01.06.2022 в КП «Луцька ЦРЛ». Основний клінічний діагноз: ушкодження внаслідок військових дій, спричинені іншими видами вибухів та уламків. Стан після мінно-вибухової травми (12.05.2022). Акубаротравма. Двобічна сенсоневральна приглухуватість. Відновний період ЗСМТ. Струс головного мозку з цефалгічним та вестибулярним синдромом;
07.06.2022 24.06.2022 в Комунальному некомерційному підприємстві «Центральна міська лікарня» Кропивницької міської ради. Діагноз (у томі числі) стан після вибухової травми (12.05.2022). Акубаротравма. ЗЧМТ. Струс головного мозку з цефалгічним та вестибулярним синдромами. Ушкодження внаслідок військових дій, спричинені іншими видами вибухів та уламків. 2-бічна сенсоневральна приглухуватість;
30.06.2022 14.07.2022 у Військово-медичному центрі Східного регіону Військова частина НОМЕР_3 . Повний діагноз, основний клінічний: ІХС, стабільна стенокардія напруження ІІ ЗТК (кл), гіпертонічна хвороба ІІ ст 1 ст високий ризик. Гіпертрофія ЛШ. Супутні захворювання: стан після ВТ (12.05.2022). Акубаротравма;
19.07.2022 22.07.2022 в КП «Дніпропетровський обласний клінічний центр кардіології і кардіохірургії ДОР». Повний діагноз (основне захворювання, супутні захворювання та ускладнення): гіпертонічна хвороба ІІ ст. Ступінь важності 1. Субкомпенсоване гіпертензивне серце. Ризик ІІІ. Стенозуючий атеросклероз МАГ. Астенно-вегетативний синдром з вираженими функційними порушеннями, синкопальними станами. СН 0 ст. Супутній: стан після вибухової травми (12.05.2022). Акубаротравма. ЗЧМТ. Струс головного мозку з цефалгічним та вестибулярним синдромами;
01.09.2022 16.09.2022 Комунальному закладі «Петриківська центральна районна лікарня» Дніпропетровської обласної ради. Діагноз: гострий ліктьовий турнік, больовий синдром.
Виписки із медичних карток, що підтверджують періоди лікування та встановлені діагнози, надані до матеріалів справи.
Позивач, вважаючи, що за період проходження лікування у зв`язку з пораненням, йому протиправно не виплачувалась додаткова винагорода в розмірі 100000,00 грн, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», звернувся з цим позовом до суду.
Крім цього, до матеріалів справи надано витяг з наказу від 29.05.2022 №87-РС командира Військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу), згідно з яким, був увільнений від займаної посади і зарахований в розпорядження солдат ОСОБА_1 , водій автомобільного відділення взводу матеріального забезпечення парашутно-десантного батальйону. Наказ видано відповідно до підпунктів 14, 15, 16 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у ЗС України стосовно осіб рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України, які перебувають на довготривалому лікування або вважаються безвісно зниклими.
Позивач указує, що після одужання він також був увільнений з посади та зарахований у розпорядження командира, а його грошове забезпечення з жовтня 2022 року складає 662,50 грн.
Позивач уважає, що протягом двох місяців перебування у розпорядженні командира він має право на грошове забезпечення в розмірі, яке військовослужбовці отримували за займаними посадами до зарахування в розпорядження, а після спливу двох місяців на грошове забезпечення в розмірі окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років. Наведені обставини також стали підставою для звернення до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає про таке.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 стаття 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Частиною 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Згідно з частиною 4 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введений воєнний стан з 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався та триває по цей час.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Отже, відповідно до пункту 1 Постанови №168 підставою для виплати військовослужбовцям додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень є те, що військовослужбовці:
1) беруть безпосередню участь у бойових діях;
2) забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
При цьому, суд зазначає, що наявність однієї із наведених вище підстав повинна бути підтверджена документально.
За відсутності документального підтвердження неведених вище обставин право на отримання додаткової винагороди у підвищеному розмірі до 100000,00 грн. не виникає.
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:
у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;
захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);
загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану поранень, травм), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла).
У спірні періоди порядок виплати додаткової винагороди регламентувався окремим дорученням Міністра оборони України № 912/з/29 від 23.06.2022 (далі Окреме доручення).
Відповідно до п.п. 6, 10 Окремого доручення, накази про виплату військовослужбовцям додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця; підготовка проектів наказів для здійснення виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168, покладається на підрозділи, що відповідають за облік особового складу.
При цьому, у пункті 7 Окремого доручення вказано, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшено до 100 000 гривень також включати військовослужбовців, які, зокрема, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаними із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Аналогічні норми містить і Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 (далі Порядок №260), які набрали чинності 01.02.2023.
Так, суд установив, що в період з 15.05.2022 по 20.05.2022, з 20.05.2022 по 01.06.2022, з 07.06.2022 по 24.06.2022, з 30.06.2022 по 14.07.2022, з 19.07.2022 по 22.07.2022 проходив лікування після поранення отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби при захисті Батьківщини.
При цьому, саме довідкою від 25.10.2022 №4956 Військової частини НОМЕР_1 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) підтверджено те, що поранення ОСОБА_1 отримане ним під час виконання обов`язків військової служби при захисті Батьківщини.
В довідці вказано, що вона є Додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, тому ця довідка є підставою для видання наказу про виплату позивачу додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.
За таких обставин, позивач має право на отримання доплати у розмірі до 100000,00 грн за періоди перебування на лікуванні з 15.05.2022 по 20.05.2022, з 20.05.2022 по 01.06.2022, з 07.06.2022 по 24.06.2022, з 30.06.2022 по 14.07.2022, з 19.07.2022 по 22.07.2022
При цьому, суд зазначає, що загальний час перебування на лікуванні має визначатись відповідачем відповідно до наявних медичних виписок тощо, а виплата додаткової винагороди в розмірі 100000,00 грн здійснюватися пропорційно часу (періоду) перебування на лікуванні.
Таким чином, позовні вимоги щодо виплати позивачу додаткової винагороди за періоди перебування на лікуванні з 15.05.2022 по 20.05.2022 та з 20.05.2022 по 01.06.2022 задоволенню не підлягають.
12.02.2024 командиром військової частини НОМЕР_1 був виданий наказ №532/нагд, яким надана вказівка начальнику фінансово-економічної служби головному бухгалтеру виплатити додаткову винагороду за безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях та забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії у розмірі 100000 грн пропорційно дням перебування на лікуванні у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії за січень 2024 року, зокрема, солдатові ОСОБА_1 (перерахунок винагороди за наданими додатковими документами щодо лікування, пов`язаного з пораненням) з 07.06.2022 по 24.06.2022, з 30.06.2022 по 14.07.2022, з 19.07.2022 по 22.07.2022.
У відзиві на позовну заяву відповідач указує, що додаткову винагороду за ці періоди буде виплачено у лютому 2024 року, але доказів такої виплати до матеріалів справи не надано.
Отже, додаткова винагорода за періоди з 07.06.2022 по 24.06.2022, з 30.06.2022 по 14.07.2022, з 19.07.2022 по 22.07.2022 була нарахована позивачу, але не виплачена.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 стосовно невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до пункту першого постанови КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за періоди з 07.06.2022 по 24.06.2022, з 30.06.2022 по 14.07.2022, з 19.07.2022 по 22.07.2022 в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини; зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду відповідно до пункту першого постанови КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за періоди з 07.06.2022 по 24.06.2022, з 30.06.2022 по 14.07.2022, з 19.07.2022 по 22.07.2022 в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, з урахуванням проведених виплат.
Щодо періоду перебування позивача на лікуванні з 01.09.2022 по 16.09.2022, суд погоджується з доводами відповідача про те, що лікування у цей період не пов`язане з травмою позивача, отриманою під час захисту Батьківщини. На це вказує і діагноз, зазначений у виписці №2026 із медичної карти стаціонарного хворого Комунального закладу «Петриківська центральна районна лікарня» Дніпропетровської обласної ради. Тому, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог у частині зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду відповідно до пункту першого постанови КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період перебування позивача на лікуванні з 01.09.2022 по 16.09.2022.
Відповідно до пп.15 п.116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (далі Положення №1153/2008), зарахування військовослужбовців наказами по особовому складу в розпорядження посадових осіб, які мають право призначення на посади, для вирішення питання щодо дальшого їх службового використання допускається якщо військовослужбовці перебувають на тривалому лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням або хворобою, отриманою в особливий період, чи у полоні, як заручники або інтерновані особи, - до їх повернення.
Також відповідно до п.116 Положення №1153/2008 час перебування військовослужбовців на лікуванні, в основній або додатковій відпустці виключається із загального періоду перебування у розпорядженні відповідних командирів (начальників).
Матеріальне та грошове забезпечення військовослужбовців, зарахованих у розпорядження відповідних командирів (начальників), здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п.117 Положення №1153/2008 призначення на посади військовослужбовців, які перебувають у розпорядженні відповідних командирів (начальників), проводиться в якомога коротший строк, але не пізніше ніж через два місяці з дня звільнення з попередньої посади, за винятком випадків, передбачених підпунктами 12 - 16 пункту 116 цього Положення.
Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначає Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 (далі Порядок №260).
Розділом XXVIII Порядку №260 врегульовані питання виплати грошового забезпечення у період перебування у розпорядженні або звільнення від посад.
Відповідно до п.1 Розділу XXVIII Порядку №260 грошове забезпечення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), зарахованим у розпорядження відповідних командирів або звільненим від посад, виплачується в розмірі грошового забезпечення, яке військовослужбовці отримували за займаними посадами до зарахування в розпорядження, але не більше ніж два місяці.
Час перебування військовослужбовця на лікуванні, у відпустці, тимчасового виконання обов`язків (але не більше ніж два місяці) за вакантною посадою, перебування під вартою (цілодобовим домашнім арештом) виключається із загального періоду перебування в розпорядженні.
Пунктами 4-6 Розділу XXVIII Порядку №260 передбачено, що, якщо не можна прийняти кадрове рішення щодо подальшого службового використання військовослужбовця, у період перебування у розпорядженні протягом двох місяців з поважних причин (відсутність рівнозначних посад, бажання подальшого проходження військової служби, наявність сімейних та інших обставин) грошове забезпечення виплачується йому в розмірі, яке він отримував за займаною посадою до зарахування в розпорядження, за рішенням Міністра оборони України.
Грошове забезпечення військовослужбовцям після перебування у розпорядженні понад два місяці виплачується в розмірі окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, за винятком випадків продовження строків виплати за рішенням Міністра оборони України.
Грошове забезпечення військовослужбовців під час перебування у розпорядженні підлягає перерахунку в разі набуття права на збільшення розмірів окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, а також змін у нормах грошового забезпечення.
Так, до матеріалів справи надано витяг з наказу від 29.05.2022 №87-РС командира Військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу), згідно з яким, був увільнений від займаної посади і зарахований в розпорядження солдат ОСОБА_1 , водій автомобільного відділення взводу матеріального забезпечення парашутно-десантного батальйону. Наказ видано відповідно до підпунктів 14, 15, 16 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у ЗС України стосовно осіб рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України, які перебувають на довготривалому лікування або вважаються безвісно зниклими.
Отже, з 29.05.2022 позивач перебуває у розпорядженні командира Військової частини НОМЕР_1 . Оскільки зарахування позивача у розпорядження командира відбулось через перебування на тривалому лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням (підпункт 15 пункту 116 Положення №1153/2008), на випадок позивача не розповсюджується п.117 Положення №1153/2008, згідно з яким, призначення на посади військовослужбовців, які перебувають у розпорядженні відповідних командирів (начальників), проводиться в якомога коротший строк, але не пізніше ніж через два місяці з дня звільнення з попередньої посади. Підпункт 15 пункту 116 Положення №1153/2008 становить виняток з правил пункту 117 Положення №1153/2008.
При цьому, як установив суд, позивач у періоди з 12.05.2022 по 01.06.2022, 07.06.2022 по 24.06.2022, 30.06.2022 по 14.07.2022, 19.07.2022 по 22.07.2022, 01.09.2022 по 16.09.2022 перебував на лікуванні, тому ці періоди виключаються із загального періоду перебування у розпорядженні відповідного командира (начальника).
Таким чином, протягом двох місяців перебування у розпорядженні командира (з урахуванням указаних вище періодів перебування позивача на лікуванні) позивачу повинно було виплачуватись грошове забезпечення, яке він отримував за займаною посадою до зарахування в розпорядження командира.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.
Як видно з довідок від 20.02.2024 №23/ФЕС та 20.02.2024 №24/ФЕС Військової частини НОМЕР_1 , у жовтні та листопаді 2022 року позивачу була нарахована та виплачена сума додаткової винагороди згідно з постановою КМУ від 28.02.2022 №168, нарахована сума грошового забезпечення в листопаді 2022 року становить 662,50 грн, виплачена 652,56 грн.
У вказаній вище довідці від 20.02.2024 №23/ФЕС відсутнє нараховане та виплачене позивачу грошове забезпечення у жовтні 2022 року, але виписка за картковим рахунком клієнта за період з 01.03.2022 по 24.02.2023, яка надана позивачем, свідчить про те, що 11.11.2022 позивачу Військовою частиною НОМЕР_1 було виплачено 652,56 грн.
З огляду на положення Постанови КМУ №704, згідно з якими, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних та одноразових додаткових видів грошового забезпечення, та розмір, з якого розраховується посадовий оклад та оклад за військовим званням, суд дійшов висновку, що протягом жовтня-листопада 2022 року позивачу не виплачувалось грошове забезпечення у встановлених Порядком №260 розмірах.
Частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Згідно з частиною 2 статті 5 КАС України, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно з ч.2 ст.9 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З огляду на викладене, суд зазначає про: визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та не виплати у жовтні-листопаді 2022 року грошового забезпечення позивачу, як військовослужбовцю, зарахованому у розпорядження командира, у розмірах, установлених Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260; зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу, як військовослужбовцю, зарахованому у розпорядження командира, грошове забезпечення за жовтень-листопад 2022 року у розмірах, установлених Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260, з урахуванням проведених виплат.
Крім цього, як зазначено вище, згідно з Порядком №260, якщо не можна прийняти кадрове рішення щодо подальшого службового використання військовослужбовця, у період перебування у розпорядженні протягом двох місяців з поважних причин (відсутність рівнозначних посад, бажання подальшого проходження військової служби, наявність сімейних та інших обставин) грошове забезпечення виплачується йому в розмірі, яке він отримував за займаною посадою до зарахування в розпорядження, за рішенням Міністра оборони України. Грошове забезпечення військовослужбовцям після перебування у розпорядженні понад два місяці виплачується в розмірі окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, за винятком випадків продовження строків виплати за рішенням Міністра оборони України.
Рішення Міністра оброни України щодо продовження строків виплати грошового забезпечення позивачу у розмірі, яке він отримував за займаною посадою до зарахування в розпорядження в матеріалах справи відсутнє. До того ж, суд погоджується з доводами відповідача про те, що законодавством не передбачено повноваження військових частин щодо ініціювання винесення Міністром оборони України вказаних вище рішень.

Згідно з довідкою від 20.02.2024 №23/ФЕС Військової частини НОМЕР_1 , у грудні 2022 року та протягом січня жовтня 2023 року позивачу кожного місяця нараховувалось грошове забезпечення у розмірі 662,50 грн, виплачувалось 652,56 грн, у листопаді 2023 року позивачу було нараховано 363,31 грн, а виплачено 357,86 грн.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень. Разом з тим, згідно з принципом змагальності позивач має спростувати доводи суб`єкта владних повноважень, якщо заперечує їх обґрунтованість.

Натомість у цьому випадку позивачем не доведено та не підтверджено належними доказами доводи на обґрунтування підстав правомірності позовних вимог, які стосуються нарахування та виплати грошового забезпечення позивачу, як військовослужбовцю, зарахованому у розпорядження командира понад два місяці в розмірі окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років за період з грудня 2022 року по день набрання рішенням законної сили, тому суд відмовляє в цій частині позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на встановлені обставини справи, наведені положення чинного законодавства, позовні вимоги у цій справі є такими, що підлягають задоволенню частково.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України, суд зазначає, що позивач у справі, що розглядається, звільнений від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір останнім сплачено не було, а отже відсутні підстави для здійснення розподілу судових витрат.

Крім того, у позовній заяві позивач указує, що орієнтовний розмір судових витрат на професійну правничу допомогу складає 20000,00 грн, докази щодо понесених витрат будуть надані протягом п`яти днів з часу ухвалення рішення у разі задоволення позовних вимог.

Суд зазначає, що докази на підтвердження остаточного розміру понесених судових витрат разом із належним їх обґрунтуванням сторона, яка їх сплатила, має право подати відповідно до ч.7 ст.139 КАС України та ст. 143 КАС України.

Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 стосовно невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до пункту першого постанови КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за періоди з 07.06.2022 по 24.06.2022, з 30.06.2022 по 14.07.2022, з 19.07.2022 по 22.07.2022 в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду відповідно до пункту першого постанови КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за періоди з 07.06.2022 по 24.06.2022, з 30.06.2022 по 14.07.2022, з 19.07.2022 по 22.07.2022 в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, з урахуванням проведених виплат.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та не виплати у жовтні-листопаді 2022 року грошового забезпечення ОСОБА_1 , як військовослужбовцю, зарахованому у розпорядження командира, у розмірах, установлених Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , як військовослужбовцю, зарахованому у розпорядження командира, грошове забезпечення за жовтень-листопад 2022 року у розмірах, установлених Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260, з урахуванням проведених виплат.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 .

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 .

Суддя Н.В. Кучугурна