Справа № 200/6344/23
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2024-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року справа №200/6344/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Гаврищук Т.Г., суддів: Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 грудня 2023 р. у справі №200/6344/23 (головуючий І інстанції Чучка В.М.) за позовом ОСОБА_1 до Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

УСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом до Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці про визнання протиправними дій щодо відмови включення до Переліку працівників Східного РУ ДСУПП, як таку, що з 28 серпня 2023 року здійснює свої повноваження безпосередньо на територіях активних чи можливих бойових дій; зобов`язання включити до Переліку працівників Східного РУ ДСУПП, як таку, що з 28 серпня 2023 року здійснює свої повноваження безпосередньо на територіях активних чи можливих бойових дій; провести нарахування та виплату до посадового окладу з урахуванням коефіцієнта 1,5 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2023 року № 391 «Деякі питання оплати праці працівників державних органів та органів місцевого самоврядування під час воєнного стану» починаючи з 28 серпня 2023 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25 грудня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивачка звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою позов задовольнити у повному обсязі.

Позивачка вважає, що вона має право на включення її до Переліку працівників Східного РУ ДСУПП, які з 15 вересня 2023 року здійснюють свої повноваження безпосередньо на територіях активних чи можливих бойових дій, оскільки на неї розповсюджується дія постанови Кабінету Міністрів України від 25.04.2023 № 391 «Деякі питання оплати праці працівників державних органів та органів місцевого самоврядування під час воєнного стану» (зі змінами). Свої посадові обов`язки виконує дистанційно у віддаленому доступі, із застосуванням електронних комунікацій та технологій на території Харківської міської територіальної громади, яка є територією можливих бойових дій та включена до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затв. наказом від 22.12.2022р. №308, для яких не визначена дата припинення можливості бойових дій. Позивачка наголошує на тому, що незалежно від роботи дистанційно, вона безпосередньо виконує свої обов`язки на території Донецької області, яка віднесена до території можливих або активних бойових дій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затв. наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, для яких не визначена дата припинення можливості бойових дій, а тому її посадовий оклад безпідставно визначається без урахування коефіцієнта 1,5.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі.

Відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивачка з 05.07.2021 року по теперішній час працює на посаді завідувача сектору з питань запобігання та виявлення корупції Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці.

Згідно пункту 1 Положення про Східне міжрегіональне управління Державної служби України з питань праці, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці від 03.08.2023р. № 169 «Про затвердження Положення про Східне міжрегіональне управління Державної служби України з питань праці» повноваження Міжрегіонального управління поширюються на територію Донецької та Луганської областей.

Також, відповідно до пункту 4 розділу І Положення про сектор з питань запобігання та виявлення корупції Східного РУ ДСУПП, затвердженого наказом Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці від 04.08.2023 №574/СХ «Про затвердження положень про управління, відділи та сектори Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці» повноваження сектору поширюються на територію Донецької та Луганської областей.

Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 28.08.2023р. №6329-/21676 фактичне місце проживання позивачки: АДРЕСА_1 .

Наказом №465/СХ від 26.06.2023 року «Про закріплення робочих місць працівників Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці», за завідувачем сектору ОСОБА_2 закріплено робоче місто за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно наказу №90/СХ-АГ від 31.08.2023 року «Про затвердження списку працівників Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці, щодо яких запроваджується дистанційна робота на період дії правового режиму воєнного стану» до завідувача сектору ОСОБА_2 запроваджена дистанційна робота на період дії правового режиму воєнного стану з 01 вересня 2023 року.

01.09.2023 року позивачка звернулась до Національного агентства України з питань державної служби у Донецькій та Луганській областях за роз`ясненнями щодо застосування коефіцієнту, визначеного постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2023р. № 391 «Деякі питання оплати праці працівників державних органів та органів місцевого самоврядування під час воєнного стану», до посадового окладу працівника, якому встановлено дистанційний режим роботи, у разі виконання ним посадових обов`язків на території можливих чи активних бойових дій в адміністративних межах Харківської області, на які не поширюються повноваження Міжрегіонального управління.

Листом від 06.09.2023 року Національне агентство України з питань державної служби у Донецькій та Луганській областях надало відповідь, в якій зазначено, що відповідно до абзаців другого та третього підпункту 1 пункту 1 Постанови 391 коефіцієнти встановлюються за ознакою території, на якій працівники здійснюють свої повноваження, а не за ознакою формату роботи. Таким чином, до відповідного переліку, затвердженого керівником, включаються працівники, які безпосередньо виконують свої повноваження на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії у штатному режимі або за межами робочого приміщення, адміністративної будівлі (дистанційно) на такій території. Аналогічна позиція викладена в роз`ясненні НАДС № 167-р/з від 19 травня 2023 року «Щодо оплати праці працівників державних органів та органів місцевого самоврядування, які безпосередньо здійснюють свої повноваження на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії під час воєнного стану».

27.09.2023 року позивачка звернулась до відповідача із заявою щодо підстав не включення її до Переліку працівників Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці, як таку, що з 15 вересня 2023 року здійснює свої повноваження безпосередньо на територіях активних чи можливих бойових дій.

Листом від 12.10.2023 року № СХ/3/6281-23 відповідач повідомив позивачку, що відповідно до пункту 1 Положення про Східне міжрегіональне управління Державної служби України з питань праці, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці від 03.08.2023 №169 «Про затвердження Положення про Східне міжрегіональне управління Державної служби України з питань праці» повноваження Міжрегіонального управління поширюються на територію Донецької та Луганської областей. Окрім того, наказом Міжрегіонального управління «Про закріплення робочих місць працівників Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці» від 26.06.2023 №465/СХ закріплені робочі місця працівників Міжрегіонального управління, з урахуванням місцезнаходження адміністративних приміщень, щодо яких Міжрегіональним управлінням укладено договори оренди. З урахуванням вищевикладеного, для цілей застосування постанови 391, розташування робочого місця працівника визначається керівником державного органу (керівником державної служби, суб`єктом призначення) шляхом затвердження відповідного переліку працівників, які здійснюють свої повноваження безпосередньо на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії у штатному режимі або за межами робочого приміщення, адміністративної будівлі (дистанційно) з урахуванням повноважень Міжрегіонального управління.

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII (далі - Закон №889-VIII) визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.

Статтею 5 Закону №889-VIII визначено, що правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом. Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Згідно пункту 4 частини першої статті 7 Закону №889-VIII державний службовець має право на оплату праці залежно від займаної посади, результатів службової діяльності, стажу державної служби, рангу та умов контракту про проходження державної служби (у разі укладення).

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2022 року № 440 «Деякі питання організації роботи державних службовців та працівників державних органів у період воєнного стану» (далі - Постанова № 440) встановлено, що у період воєнного стану для державних службовців та працівників державного органу, які перебувають на території України, за рішенням керівника державної служби в державному органі може запроваджуватися дистанційна робота у разі наявності організаційних і технічних можливостей для виконання їх посадових обов`язків.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, позивачка перебуває на державній службі, займає посаду завідувача сектору з питань запобігання та виявлення корупції Східного РУ ДСУПП, до якої запроваджена дистанційна робота на період дії правового режиму воєнного стану, зокрема, з 01 вересня 2023 року відповідно до наказу №90/СХ-АГ від 31.08.2023 року «Про затвердження списку працівників Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці, щодо яких запроваджується дистанційна робота на період дії правового режиму воєнного стану».

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2023 року № 391 Деякі питання оплати праці працівників державних органів та органів місцевого самоврядування під час воєнного стану (далі - Постанова №391) встановлено, що на період воєнного стану для працівників державних органів (крім працівників державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами; військовослужбовців; осіб рядового і начальницького складу та поліцейських), які безпосередньо здійснюють свої повноваження на територіях можливих бойових дій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, для яких не визначена дата припинення можливості бойових дій, посадові оклади визначаються з урахуванням коефіцієнта 1,5.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затв. наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, Покровська міська територіальна громада (місцезнаходження Східного РУ ДСУПП) віднесена до територій можливих бойових дій з 24.02.2022р..

Також до цього Переліку з 15.09.2022р. включена і Харківська міська територіальна громада (рядок UA0028556 р.1.8. Харківська область).

Підпунктом 3 пункту 1 Постанови №391 встановлено, що для цілей цієї постанови розташування робочого місця працівника визначається керівником державного органу (керівником державної служби, суб`єктом призначення) шляхом затвердження відповідного переліку працівників, які здійснюють свої повноваження безпосередньо на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії.

У відповідності до вимог п.20 ст.1 Закону України «Про зайнятість населення» робоче місце - місце (приміщення), на якому працівник постійно чи тимчасово перебуває в процесі трудової діяльності і яке визначене, зокрема на підставі трудового договору (контракту).

Наказом №465/СХ від 26.06.2023 року «Про закріплення робочих місць працівників Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці», за позивачкою закріплено робоче місто за адресою: Донецька область, м. Покровськ, вул. Прокоф`єва, 82.

Як вже встановлено вище, у відповідності до пункту 1 Постанови № 440 у період воєнного стану для державних службовців може запроваджуватися дистанційна робота у разі наявності організаційних і технічних можливостей для виконання їх посадових обов`язків.

Статтею 60-2 Кодексу Законів про працю України визначено, що дистанційна робота - це форма організації праці, за якої робота виконується працівником поза робочими приміщеннями чи територією роботодавця, в будь-якому місці за вибором працівника та з використанням інформаційно-комунікаційних технологій.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, позивачка проживає у м. Харкові та дистанційно виконує посадові обов`язки у Східному РУ ДСУПП, тобто не за місцем розташування робочого місця.

Проживання позивачки на власний розсуд у місті, яке включено до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затв. наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, на думку колегії суддів, не є підставою для встановлення посадового окладу з урахуванням коефіцієнта 1,5 згідно до Постанови №391.

Відтак, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні позову.

Згідно зі статтею 245 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Реальність (справжність та правдивість) конкретної обставини фактичної дійсності не може бути сприйнята доведеною виключно через неспростування одним із учасників справи (навіть суб`єктом владних повноважень) декларативно проголошеного, але не доказаного твердження іншого учасника справи, позаяк протилежне явно та очевидно прямо суперечить меті правосуддя - з`ясування об`єктивної істини у справі.

Правильність саме такого тлумачення змісту ч.1 ст.77 та ч.2 ст.77 КАС України підтверджується правовим висновком постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2020р. по справі №520/2261/19, де указано, що визначений ст. 77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 грудня 2023 р. у справі №200/6344/23 залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 грудня 2023 р. у справі №200/6344/23 залишити без змін.

Повний текст постанови складений 14 березня 2024 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

І.В. Сіваченко