Справа № 120/2292/24
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2024-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення позовної заяви в частині позовних вимог

м. Вінниця

13 березня 2024 р. Справа № 120/2292/24

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Яремчук Костянтин Олександрович, розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 .

Ухвалою від 04 березня 2024 року позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачеві усунути недоліки, що містить позовна заява, шляхом подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду в частині вимоги, що стосується виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за несвоєчасну виплату індексації грошового забезпечення, здійсненої на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року у справі № 120/5520/21-а.

На виконання вимог ухвали від 04 березня 2024 року позивачем 08 березня 2024 року подано до суду заяву, у якій просить поновити йому строк звернення до адміністративного суду. В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 вказав, що відповідачем 14 грудня 2021 року на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року у справі № 120/5520/21-а року виплачено йому індексацію грошового забезпечення в розмірі 4435,66 гривень. Проте позивачем не подавалася позовна заява до суду про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за цю виплату, оскільки, на його думку, таке виконання не є остаточним розрахунком при звільненні в розумінні Кодексу законів про працю України. При цьому, як зазначає позивач, остаточний розрахунок з ним проведено лише 14 лютого 2024 року на виконання іншого рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05 серпня 2022 року у справі № 120/18730/21-а, а саме виплачено індексацію грошового забезпечення в сумі 79072,02 гривень. Відтак, на думку позивача, строк звернення до адміністративного суду пов`язується не з виплатою грошового забезпечення за певною складовою, а з проведенням роботодавцем остаточного розрахунку при звільненні. В свою чергу, після проведення остаточного розрахунку 14 лютого 2024 року позивач вчасно звернувся до адміністративного суду з цією позовною заявою. За таких обставин позивач просить поновити йому строк звернення до адміністративного суду.

Надаючи оцінку наведеним у поданій заяві обставинам, враховую наступне.

Особливості строку звернення до адміністративного суду врегульовані статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), частиною 1 якої передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак за загальним правилом, строк звернення до адміністративного суду становить шість місяців, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 3 статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому частиною 5 статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Пунктом 17 частини першої статті 4 КАС України передбачено, що в розумінні КАС України військова служба є публічною службою.

Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності (частина 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу").

Отже, військова служба як державна служба особливого характеру є публічною службою, а для спорів щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби законодавець встановив місячний строк звернення до адміністративного суду.

Як свідчить зміст позовної заяви, предметом оскарження у ній визначено протиправні, на думку позивача, дії військової частини щодо невиплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 31 липня 2020 року по 31 січня 2021 року.

При цьому, як зазначає позивач, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року у справі № 120/5520/21-а зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 01 березня 2018 року, враховуючи базовий місяць з моменту підвищення посадового окладу 01 січня 2008 року.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду у цій же справі від 31 травня 2021 року рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року скасовано в частині визначення базового місяця січень 2008 року та прийнято в цій частині нову постанову, якою в задоволенні позову відмовлено.

На виконання постанови суду апеляційної інстанції відповідачем 14 грудня 2021 року виплачено позивачеві індексацію грошового забезпечення в сумі 4435,66 гривень.

Іншим рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 05 серпня 2022 року у справі № 120/18730/21-а, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 липня 2023 року, зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 01 березня 2018 року, враховуючи базовий місяць для обчислення індексації грошового забезпечення січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

На виконання цього судового рішення 14 лютого 2024 року відповідачем виплачено позивачеві індексацію грошового забезпечення, враховуючи базовий місяць січень 2008 року, в сумі 79072,02 гривень.

Залишаючи позовну заяву без руху, суд зауважив, що позивачем пропущено місячний строк звернення до суду з вимогою, що стосується виплати йому середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за несвоєчасну виплату індексації грошового забезпечення, здійсненої на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року у справі № 120/5520/21-а.

Водночас позивач у поданій 08 березня 2024 року заяві стверджує, що фактично ним не пропущено строк звернення до адміністративного суду в цій частині позовних вимог, оскільки остаточний розрахунок при звільненні з ним проведений лише 14 лютого 2024 року на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду у справі № 120/18730/21-а.

Суд критично оцінює такі аргументи позивача з огляду на таке.

Верховний Суд у постанові від 28 червня 2023 року у справі № 560/11489/22 сформував наступні правові висновки (дослівно):

"Звернення до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку (стаття 117 КЗпП України) обмежене строком, який - з уваги також на постанову Верховного Суду від 11 лютого 2021 року у справі № 240/532/20 - у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби визначений у частині п`ятій статті 122 КАС України і становить один місяць (з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів).

Спираючись на наведені міркування колегія суддів погоджується з доводами відповідача про те, що після фактичного розрахунку за зобов`язаннями з виплати індексації грошового забезпечення (яке виплачувалося на виконання судового рішення у справі № 560/3166/22 двома частинами 7 вересня 2022 року на суму 60766,19 грн, потім 14 вересня 2022 року на суму 13587,46 грн) позивач мав право звернутися до суду з вимогами про стягнення середнього заробітку на підставі статті 117 КЗпП України, але реалізувати це право він міг протягом одного місяця відколи відбувся фактичний розрахунок за означеною складовою грошового забезпечення. Станом на 1 листопада 2022 року місячний строк для звернення до адміністративного суду з такими вимогами завершився".

Відтак строк звернення до суду щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні становить один місяць з дня, коли особа дізналася про порушення своїх прав та інтересів. При цьому реалізувати своє право на звернення до суду протягом одного місяця позивач може після фактичного розрахунку за кожною складовою грошового забезпечення.

Наведене свідчить про те, що позивачем пропущено місячний строк звернення до суду в частині вимоги, що стосується виплати йому середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за несвоєчасну виплату індексації грошового забезпечення, здійсненої на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року у справі № 120/5520/21-а.

До такого висновку дійшов з огляду на те, що відповідачем на виконання згадуваного рішення суду виплачено позивачеві індексацію грошового забезпечення ще 14 грудня 2021 року, а з позовом щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні надійшов до суду 26 лютого 2024, тобто поза межами визначеного строку.

При цьому суд критично оцінює посилання позивача на те, що строк звернення до адміністративного суду щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні пов`язується з остаточним розрахунком працівника, оскільки стаття 117 Кодексу законів про працю України не містить посилань на конструкцію "остаточний розрахунок при звільненні", а лише вказує на те, що роботодавець повинен виплатити середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

Водночас фактичний розрахунок з виплати індексації грошового забезпечення на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року у справі № 120/5520/21-а з відповідачем проведено 14 грудня 2021 року, а тому строк звернення до адміністративного суду в частині цієї виплати слід обчислювати з 15 грудня 2021 року.

Відтак твердження позивача про те, що в даному випадку строки звернення до адміністративного суду пов`язані саме із остаточним розрахунком при звільненні є помилковими.

Окрім того, слід зауважити, що позивачем у поданій заяві не наведено жодних поважних причин пропуску ним строку звернення до адміністративного суду, а лише зазначено, що такий строк слід обчислювати з моменту остаточного розрахунку з позивачем.

Водночас такі доводи позивача спростовані вище, а тому суд вважає, що позивачем все ж пропущено строк звернення до суду з вимогою щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за несвоєчасну виплату індексації грошового забезпечення, здійсненої на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року у справі № 120/5520/21-а.

Згідно з пунктом 1 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, вона повертається позивачеві.

В силу приписів пункту 9 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Як унормовано частиною 2 статті 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків (частина 5 статті 169 КАС України).

З огляду на викладене вище наявні підстави для повернення позовної заяви в частині позовних вимог, що стосуються виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за несвоєчасну виплату індексації грошового забезпечення, здійсненої на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року у справі № 120/5520/21-а.

Відповідно до частини 8 статті 169 КАС України роз`яснити позивачці, що повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 122, 169, 248 КАС України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до адміністративного суду залишити без задоволення.

Позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 в частині позовних вимог, що стосуються виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за несвоєчасну виплату індексації грошового забезпечення, здійсненої на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року у справі № 120/5520/21-а, повернути особі, що її подала.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович