Справа № 140/21852/23
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2024-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 рокуЛьвівСправа № 140/21852/23 пров. № А/857/25606/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Глушко І.В.,

суддя Запотічний І.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Волинської митниці на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2023 року (головуючий суддя Сорока Ю.Ю., м.Луцьк) у справі №140/21852/23 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Севен Палетс до Волинської митниці про визнання протиправним, скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

08.08.2023 позивач звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Волинської митниці, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA205050/2023/000284/2 від 22.06.2023 та картку відмови в прийнятті митної вартості декларації, митному оформленню виписку чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205050/2023/032819.

Позов обґрунтовує тим, що 20.06.2023 з метою митного оформлення товару - Товар №1 - арматура кріплення, фурнітура з недорогоцінних (чорних) металів: петлі до надставок, розміром 1,2x200 мм - 30000 комплектів; (в комплект входить праве і ліве крило та блокуючий дріт) матеріал виготовлення - оцинкована сталь товщиною - 1,2 мм: петля до дошки 200 мм з простим дротом діам. 3,8 мм, призначені для збирання надставок (що сприймають зусилля розтягу від навантажень при розтягуванні та згині, та надають їм можливість компактного складання в незавантаженому стані), до пакувальної дерев`яної тари (ящиків, піддонів) в деревообробному виробничому приміщенні; Товар №2 - вироби з недорогоцінних (чорних) металів: заклепка частково порожниста діам. 5/25 мм - 1000 кг.: виготовлена з напівм`якого дроту, сталь чорна, являє собою частково, знизу, на половннх порожнистий циліндричний виріб зі стальною пласкою шляпкою. без різьби. Призначена для з єднання металевих та дерев`яних поверхонь при збирання надставок до пакувальної дерев`яної тари (ящиків, піддонів) в деревообробному виробничому приміщенні декларантом в інтересах позивача подано до Волинської митниці митну декларацію №23UA07U9 в якій було визначено митну вартість даного товару в сумі 12 600,00 Євро. Зазначає, що під час митного оформлення до декларації митному органу було подано достатню кількість документів для завершення митного оформлення за першим методом, а саме: рахунок-проформа (Proforma invoice) №Р16/06/2023 від 14.06.2023; рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) №F007/06/2023 від 15.06.2023; автотранспортна накладна (Road consignment note) б/н від 15.06.2023; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR.l) №PL/MF/AT 0036488 від 15.06.2023; банківський платіжний документ №16948 від 14.06.2023; документ, що підтверджує вартість перевезення товару б/н від 20.06.2023; прейскурант (прайс-лист) виробника товару прайс-лист від 14.06.2023; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією №В-809 від 20.06.2023; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 30.12.2020; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту), додаткова угода від 02.01.2023; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №03/03/2023 від 01.03.2023; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №03/03/2020 від 03.03.2020; договір про надання послуг митного брокера №23/01-СП від 23.01.2023; договір (контракт) про перевезення №01/03/2021 від 01.03.2021; заява декларанта або уповноваженої ним особи, в вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що до продукції не входять технічні засоби, призначені для передавання та/або приймання радіосигналів радіослужбами від 20.06.2023; інші некласифіковані документи: статут, лист, пояснення; копія митної декларації країни відправлення №23PL331020E0588098 від 15.06.2023. Однак, Волинською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA205050/2023/000284/2 від 22.06.2023 та сформовано картку відмови в прийнятті митної вартості декларації, митному оформленню виписку чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205050/2023/032819. Із прийнятими рішеннями позивач не погоджується, вважає їх протиправними і такими, що підлягають скасуванню, оскільки товариством були надано усі наявні у них документи, які витребовувались митним органом. Натомість в оскаржуваному рішенні не вказано жодного джерела інформації, а також відсутній обґрунтований розрахунок числового значення скоригованої митної вартості який в супереч статті 55 Митного кодексу України (МК України) не був наданий декларанту на його письмову вимогу.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2023 року адміністративним позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів №UA205050/2023/000284/2 від 22.06.2023 та картку відмови в прийнятті митної вартості декларації, митному оформленню виписку чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205050/2023/032819. Стягнуто з Волинської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Севен Палетс понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривень 00 копійок та витрати на правову допомогу у розмірі 7 000 (сім тисяч) гривень 00 копійок.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального права зазначив, що для митного оформлення товарів декларантом в інтересах ТОВ Севен Палетс подано МД №23UA07U9 від 20.06.2023 року на товар: Арматура кріплення... та Вироби з недорогоцінних (чорних) металів... та перелік документів, визначених в гр.44 МД, а саме: рахунок-фактура (інвойс) № F00007/06/2023 від 15.06.2023; автотранспортна накладна б/н від 15.06.2023; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 №PL/MF/AT 0036488 від 15.06.2023; банківський платіжний документ, що стосується товару №230614/002216948 від 14.06.2023; документ, що підтверджує вартість перевезення товару б/н від 20.06.2023; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №03/03/2023 від 03.03.2023; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - Додаткова угода від 02.01.2023; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - Доповнення від 30.12.2020; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу), стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №03/03/2020 від 03.03.2020; договір про надання послуг митного брокера №23/01-СП від 23.01.2020; договір (контракт) про перевезення №01/03/2021 від 01.03.2021; заява декларанта або уповноваженої ним особи, в вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що до продукції не входять технічні засоби, призначені для передавання та/або приймання радіосигналів радіослужбами від 20.06.2023. Під час здійснення митного контролю за правильністю визначення митної вартості товару з врахування поданих у вказаних цілях разом з ВМД документів було встановлено розбіжності, зокрема: п.6.2 Контракту від 03.03.2020 №03/03/2020 передбачені наступні умови оплати: 50% передоплата, та 50% післяплата через 14 днів після доставки товарів; декларантом надано платіжне доручення від 14.06.2023 №230614/002216948, яке не відповідає умовам оплати, вказаним в Контракті. Оплата згідно даного платіжного доручення здійснена по проформі, яка умовами Контракту не передбачена. Дане платіжне доручення не містить підпису уповноваженої особи банку; вартість товарів згідно копії митної декларації країни відправлення не відповідає вартості товарів згідно інвойсу від 15.06.2023 №F0007/06/2023; наданий експертний висновок від 20.06.2023 №В-809 заснований лише на товаросупровідних документах, наданих ТОВ «Севен Палетс»; наданий прайс-лист від 14.06.2023 б/н є комерційною пропозицією, адресованою ТОВ «Севен Палетс». У зв`язку із чим, декларанту запропоновано надати додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості. Декларантом було надано: додаткову угоду №03/03/2023 до Контракту, платіжний документ №230614/002216948 (повторно), лист від отримувача товарів б/н від 22.06.2023. Решту витребуваних документів декларант відмовився надати, про що зазначено в повідомленні від 22.06.2023 б/н. У зв`язку із встановленими неточностями та з ненаданням додаткових документів, витребуваних митним органом, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2-4 ст.53 Митного кодексу України, у відповідності до ч.5 ст.54 Митного кодексу України, за результатом проведеної письмової консультації щодо вибору методу визначення митної вартості товару, а також враховуючи відмову декларанта подавати інші документи, митницею прийняте рішення про коригування митної вартості №UA205050/2023/000284/2 від 22.06.2023 згідно якого митну вартість товарів за МД №23UA07U9 від 20.06.2023 року визначено за ціною договору щодо ідентичних товарів згідно зі статтею 59 Митного кодексу України, а саме: рівень митної вартості товару №1 становить 1,9817 Євро за кг (МД від 28.04.2023 року №UA205050/2023/031306). В подальшому, декларантом вказані товари оформлено у вільний обіг згідно МД №23UA71U8 від 23.06.2023 з наданням гарантій, передбачених ч.7 ст.55 МК України. Крім того, апелянт вважає, що розмір витрат на професійну правову допомогу у сумі 7000,00 грн. визначений рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 24.11.2023, є завищеним та підлягає зменшенню. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС) суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Судом встановлені наступні обставини.

20.06.2023 з метою митного оформлення товару - Товар №1 - арматура кріплення, фурнітура з недорогоцінних (чорних) металів: петлі до надставок, розміром 1,2x200 мм - 30000 комплектів; (в комплект входить праве і ліве крило та блокуючий дріт) матеріал виготовлення - оцинкована сталь товщиною - 1,2 мм: петля до дошки 200 мм з простим дротом діам. 3,8 мм, призначені для збирання надставок (що сприймають зусилля розтягу від навантажень при розтягуванні та згині, та надають їм можливість компактного складання в незавантаженому стані), до пакувальної дерев`яної тари (ящиків, піддонів) в деревообробному виробничому приміщенні; Товар №2 - вироби з недорогоцінних (чорних) металів: заклепка частково порожниста діам. 5/25 мм - 1000 кг.: виготовлена з напівм`якого дроту, сталь чорна, являє собою частково, знизу, на половннх порожнистий циліндричний виріб зі стальною пласкою шляпкою. без різьби. Призначена для з єднання металевих та дерев`яних поверхонь при збирання надставок до пакувальної дерев`яної тари (ящиків, піддонів) в деревообробному виробничому приміщенні декларантом в інтересах позивача подано до Волинської митниці митну декларацію №23UA07U9 в якій було визначено митну вартість даного товару в сумі 12 600,00 Євро.

До митної декларації №23UA07U9 від 20.06.2023 були подані наступні документи, а саме: рахунок-проформа (Proforma invoice) №Р16/06/2023 від 14.06.2023; рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) №F007/06/2023 від 15.06.2023; автотранспортна накладна (Road consignment note) б/н від 15.06.2023; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR.l) №PL/MF/AT 0036488 від 15.06.2023; банківський платіжний документ №16948 від 14.06.2023; документ, що підтверджує вартість перевезення товару б/н від 20.06.2023; прейскурант (прайс-лист) виробника товару прайс-лист від 14.06.2023; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією №В-809 від 20.06.2023; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 30.12.2020; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту), додаткова угода від 02.01.2023; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №03/03/2023 від 01.03.2023; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №03/03/2020 від 03.03.2020; договір про надання послуг митного брокера №23/01-СП від 23.01.2023; договір (контракт) про перевезення №01/03/2021 від 01.03.2021; заява декларанта або уповноваженої ним особи, в вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що до продукції не входять технічні засоби, призначені для передавання та/або приймання радіосигналів радіослужбами від 20.06.2023; інші некласифіковані документи: статут, лист, пояснення; копія митної декларації країни відправлення №23PL331020E0588098 від 15.06.2023.

Під час опрацювання документів та здійснення перевірки числового значення заявленої декларантом митної вартості товару було виявлено розбіжності, а саме: п.6.2 Контракту від 03.03.2020 №03/03/2020 передбачені наступні умови оплати: 50% передоплата, та 50% післяплата через 14 днів після доставки товарів; декларантом надано платіжне доручення від 14.06.2023 №230614/002216948, яке не відповідає умовам оплати, вказаним в Контракті. Оплата згідно даного платіжного доручення здійснена по проформі, яка умовами Контракту не передбачена. Дане платіжне доручення не містить підпису уповноваженої особи банку; вартість товарів згідно копії митної декларації країни відправлення не відповідає вартості товарів згідно інвойсу від 15.06.2023 №F0007/06/2023; наданий експертний висновок від 20.06.2023 №В-809 заснований лише на товаросупровідних документах, наданих ТОВ Севен Палетс; наданий прайс-лист від 14.06.2023 б/н є комерційною пропозицією, адресованою ТОВ Севен Палетс.

У зв`язку із чим, декларанту запропоновано надати додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості, а саме: банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваних товарів; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товарів та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезених товарів; транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товарів; висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товарів.

Додатково, ТОВ Севен Палетс повторно надано: копію додаткової угоди №03/03/2023 до договору купівлі-продажу №03/03/2020 від 03 березня 2023 року, копію платіжного доручення від 14.06.2023 з відміткою уповноваженого банку про дату проведення операції та валютування коштів.

У зв`язку із встановленими неточностями та з ненаданням додаткових документів, витребуваних митним органом, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2-4 ст.53 Митного кодексу України, у відповідності до ч.5 ст.54 Митного кодексу України, за результатом проведеної письмової консультації щодо вибору методу визначення митної вартості товару, а також враховуючи відмову декларанта подавати інші документи, митницею прийняте рішення про коригування митної вартості №UA205050/2023/000284/2 від 22.06.2023 згідно якого митну вартість товарів за МД №23UA07U9 від 20.06.2023 року визначено за ціною договору щодо ідентичних товарів згідно зі статтею 59 Митного кодексу України, а саме: рівень митної вартості товару №1 становить 1,9817 Євро за кг (МД від 28.04.2023 року №UA205050/2023/031306).

В подальшому, декларантом вказані товари оформлено у вільний обіг згідно МД №23UA71U8 від 23.06.2023 з наданням гарантій, передбачених ч.7 ст.55 МК України.

Не погоджуючись із прийнятим Волинською митницею рішенням про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся в суд першої інстанції з позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його заперечення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України та іншими законами України.

Розділ ІІІ МК України регулює питання митної вартості товарів та методи її визначення.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 51 МК України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митному орган зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митними органами під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у встановлених випадках, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені форми митного контролю.

Аналізуючи наведені норми, колегія суддів вказує, що митний орган досліджує документи стосовно усіх товарів, які переміщуються через митний кордон, на предмет перевірки правильності визначення митної вартості. Виключно висновки, що ґрунтуються на дослідженні документів, доданих до митної декларації, можуть бути підставою для витребування додаткових документів.

В даному випадку, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару Арматура кріплення... та Вироби з недорогоцінних (чорних) металів.... При цьому, позиція митного органу полягає у тому, що подані до митного контролю та оформлення документи містять такі розбіжності і неточності: п.6.2 Контракту від 03.03.2020 №03/03/2020 передбачені наступні умови оплати: 50% передоплата, та 50% післяплата через 14 днів після доставки товарів; декларантом надано платіжне доручення від 14.06.2023 №230614/002216948, яке не відповідає умовам оплати, вказаним в Контракті. Оплата згідно даного платіжного доручення здійснена по проформі, яка умовами Контракту не передбачена. Дане платіжне доручення не містить підпису уповноваженої особи банку; вартість товарів згідно копії митної декларації країни відправлення не відповідає вартості товарів згідно інвойсу від 15.06.2023 №F0007/06/2023; наданий експертний висновок від 20.06.2023 №В-809 заснований лише на товаросупровідних документах, наданих ТОВ Севен Палетс; наданий прайс-лист від 14.06.2023 б/н є комерційною пропозицією, адресованою ТОВ Севен Палетс.

Під час митного оформлення товару декларантом було надано: рахунок-проформа (Proforma invoice) №Р16/06/2023 від 14.06.2023; рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) №F007/06/2023 від 15.06.2023; автотранспортна накладна (Road consignment note) б/н від 15.06.2023; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR.l) №PL/MF/AT 0036488 від 15.06.2023; банківський платіжний документ №16948 від 14.06.2023; документ, що підтверджує вартість перевезення товару б/н від 20.06.2023; прейскурант (прайс-лист) виробника товару прайс-лист від 14.06.2023; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією №В-809 від 20.06.2023; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 30.12.2020; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту), додаткова угода від 02.01.2023; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №03/03/2023 від 01.03.2023; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №03/03/2020 від 03.03.2020; договір про надання послуг митного брокера №23/01-СП від 23.01.2023; договір (контракт) про перевезення №01/03/2021 від 01.03.2021; заява декларанта або уповноваженої ним особи, в вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що до продукції не входять технічні засоби, призначені для передавання та/або приймання радіосигналів радіослужбами від 20.06.2023; інші некласифіковані документи: статут, лист, пояснення; копія митної декларації країни відправлення №23PL331020E0588098 від 15.06.2023.

Наведені вище документи підтверджували заявлену декларантом митну вартість товару і не мали жодних розбіжностей. Незважаючи на відсутність будь-яких розбіжностей у поданих документах митним органом було сформовано повідомлення декларанту в якому вимагались додаткові документи, для підтвердження митної вартості керуючись ст.ст.53, 54 Митного кодексу України, а саме: банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваних товарів; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товарів та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезених товарів; транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товарів; висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товарів.

ТОВ Севен Палетс у поясненнях від 22.06.2023 №20 зазначало, що відповідно до додаткової угоди №03/03/2023 до договору купівлі-продажу №03/03/2020 від 03 березня 2023 року сторонами договору: Покупцем, ТОВ Севен Палетс та Продавцем, ZAKLAD PRODUKCYJNO-HANDLOWO-USLUGOWY узгоджено, що оплата за товар може вноситись на умовах повної передоплати на підставі рахунків проформ. Зважаючи на наведене, твердження уповноваженого органу про безпідставність проведення передоплати є безпідставним.

Апеляційний суд вказує, що апелянта на відсутність підпису уповноваженої особи банку на платіжному дорученні недоречне, оскільки наявність підпису не впливає на проведення операції за допомогою програмного забезпечення Клієнт-банкінгу. Крім того, твердження митного органу про те, що вартість товарів згідно копії митної декларації країни відправлення не відповідає вартості товарів згідно інвойсу від 15.06.2023 №F0007/06/23 абсурдне, оскільки вартість товару у фактурі вказана у Євро, а у експортній декларації - вартість товару вказана у злотих PL, а тому взаємне переведення вартості з однієї валюти в іншу і викликає похибку, яку митний орган безпідставно розцінює як неправдиві відомості. Тобто, вказана обставина є надуманою причиною витребування додаткових документів. Разом з тим, митний орган у своєму запиті не вказав конкретні документи, надання яких потребує, а лише процитував норму ст.53 та ст.54 Митного кодексу України не проаналізувавши та не застосувавши її до конкретних обставин розмитнення товару за поданими ТОВ Севен Палетс конкретними документами. При цьому, апеляційний суд зазначає, що в процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару, а тому необґрунтованою є вимога митниці про надання висновку про якісні та вартісні характеристики товару, підготовленого спеціалізованою експертною організацією, оскільки відповідач не вказав, яким чином висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями, надасть можливість підтвердити чи спростувати відомості офіційно виданих продавцем товару документів щодо ціни товару, недійсність чи ознаки підробки щодо яких не виявлено. За таких обставин відсутність висновків про якісні та вартісні характеристики товару не повинна братися митницею до уваги при контролі за митною вартістю та не може бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару. Підтверджуючими документами про вартість товару в даному випадку є зовнішньоекономічний контракт та рахунок-фактура (інвойс).

Враховуючи викладене, висновок у спірному рішенні про неможливість визначення митної вартості товару за ціною договору щодо товару, який імпортується, та за рівнем, визначеним декларантом, не є доведеними. При цьому, митний орган не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у митній декларації, не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах. Наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що застосування другорядного - резервного методу визначення митної вартості товару передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митним органом митних вартостях.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Згідно пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товару, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195), у рішенні про коригування митної вартості зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 08.02.2019 у справі №825/648/17.

Колегія суддів вказує, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення у даному випадку не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару, і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Апеляційний суд зазначає, що апелянт не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи у своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (чи підлягає сплаті), та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом за ціною договору, як і не довів правових підстав для застосування резервного методу, а тому колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів №UA205050/2023/000284/2 від 22.06.2023 є необґрунтованим та таким, що не відповідає вказаним вище нормам МК України.

Щодо доводів апелянта в частині завищеного розміру витрат на професійну правову допомогу у сумі 7000,00 грн., визначеного рішенням суду першої інстанції, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За правилами ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з ч.ч. 1, 3, 4 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Колегія суддів, оглядаючи матеріали справи, зазначає, що на підтвердження витрат на правову допомогу адвоката, позивачем додано копії договору про надання правничої допомоги №17/23 від 24.07.2023, рахунок-фактуру від 31.07.2023 №16 виданого Адвокатським бюро Богдани Чорної, платіжну інструкції від 31.07.2023 №945 про оплату за надання правової допомоги коштів в сумі 7 000,00 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

З позиції суду розмір витрат на правову допомогу має бути співмірним зі складністю спору та виконаним адвокатом обсягом робіт; витраченим часом, ціною позову, значенням справи для сторони, в тому числі впливом на репутацію позивача, публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг, що відповідає позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 23.04.2019 у справі №826/9047/16 (касаційне провадження №К/9901/5750/19).

А тому, з огляду на обсяг наданих адвокатами послуг, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що розмір витрат на правничу допомогу, що підлягає стягненню з відповідача, повинен становити 7000,00 грн.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Волинської митниці залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2023 року у справі № 140/21852/23 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. В. Глушко
І. І. Запотічний