Справа № 120/18978/23
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2024-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

м. Вінниця

13 березня 2024 р. Справа № 120/18978/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Крапівницької Н. Л.,

розглянувши матеріали справи

за позовом: ОСОБА_1

до: Виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради, ОСОБА_2

про: стягнення моральної шкоди

В С Т А Н О В И В :

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради, ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю Розпорядження міського голови Глухманюка Г.Г. № 400-к від 20.09.2023 «Про оголошення догани ОСОБА_1 ».

Ухвалою від 27.02.2024 позовну заяву залишено без руху та надано 7-денний строк на усунення недоліків шляхом:

- уточнення змісту заявлених позовних вимог чи/або викладу обставин, якими вони обґрунтовуються та привести у відповідність вимогам КАС України прохальну частину позовної заяви.

- надання обґрунтованого клопотання про поновлення строку звернення до суду із доказами поважності причин його пропуску.

07.03.2023 представником позивача подано позовну заяву в новій редакції, а також клопотання про поновлення строку звернення до суду з даним позовом.

Так, в ухвалі суду від 27.02.2024 зазначено, що «Зі змісту позовної заяви та як зазначив у своїй постанові Сьомий апеляційний адміністративний суд від 05.02.2024, позивач не погоджується з застосуванням дисциплінарної відповідальності щодо неї, яке встановлене розпорядженням міського голови Глухманюка Г. від 20.09.2023 року № 400-к "Про оголошення догани ОСОБА_1 ".

В той же час з відповідним позовом до суду позивач звернулась 19.12.2023, тобто з пропуском визначеного місячного строку, передбаченого частиною 5 статті 122 КАС України.

При цьому, в позовній заяві позивач вказує, що 26.09.2023 року вона звернулась до лікарні в зв`язку із погіршеним самопочуттям та в період з 28.09.2023 по 03.10.2023, з 26.10.2023 по 31.10.2023, з 01.11.2023 по 08.11.2023, з 05.12.2023 по 14.12.2023 позивач перебувала на лікарняних.

Судом враховано дані обставини, однак навіть з урахуванням перебування позивача на лікарняних у вищевказані періоди, в сукупності позивачем також пропущено місячний строк звернення до суду з цим позовом.

Вказане свідчить про пропуск позивачем місячного процесуального строку на звернення до суду, передбаченого ч. 5 ст. 122 КАС України.

З огляду на викладене, позивачу слід подати обґрунтоване клопотання про поновлення строку звернення до суду із доказами поважності причин його пропуску.».

Разом з тим у заяві, яка надійшла на виконання вимог ухвали від 27.02.2024 представник позивача вказує, що 26.09.2023 року позивач звернулась до лікарні в зв`язку із погіршеним самопочуттям та в період з 28.09.2023 по 03.10.2023, з 26.10.2023 по 31.10.2023, з 01.11.2023 по 08.11.2023, з 05.12.2023 по 14.12.2023 позивач перебувала на лікарняних. Вказала, що весь цей час позивач була в пригніченому стані, оскільки, застосування до неї дисциплінарного стягнення вважала вкрай несправедливим, принизливим та незаконним, тому безкінечно поверталась у хворобливий стан, що підтверджується лікарняними.

Зазначила, що в проміжках між лікарняними, враховуючи вкрай несприятливу та недоброзичливу атмосферу, яка склалась навколо позивача на роботі, вона змушена була написати заяву про звільнення за власним бажанням.

І тільки коли позивач звільнилась з роботи 15 грудня 2023 року все таки вирішила звернутись до адвоката для підготовки позовної заяви до суду.

Надаючи оцінку таким твердженням представника позивача, зазначаю наступне.

Так, як було вказано в ухвалі суді від 27.02.2024, спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною 5 статті 122 КАС України.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.10.2020 у справі № 9901/32/20 дійшла висновку, що інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з позовною заявою, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Так позивач зазначає, що 26.09.2023 року позивач звернулась до лікарні в зв`язку із погіршеним самопочуттям та в період з 28.09.2023 по 03.10.2023, з 26.10.2023 по 31.10.2023, з 01.11.2023 по 08.11.2023, з 05.12.2023 по 14.12.2023 позивач перебувала на лікарняних.

Дослідивши копії медичних документів, поданих до суду, вбачається, що ОСОБА_1 перебувала на лікуванні з 28.09.2023 по 03.10.2023, з 26.10.2023 по 31.10.2023, з 01.11.2023 по 08.11.2023, з 05.12.2023 по 14.12.2023.

Разом з тим, в періоди з 20.09.2023 (дата оскаржуваного розпорядження) по 27.09.2023, з 04.10.2023 по 25.10.2023, з 09.11.2023 по 04.12.2023 ОСОБА_1 не перебувала на лікарняному, що не перешкоджало їй звернутись до суду з даним позовом в межах визначених законом строку.

Суд вкотре наголошує, що навіть з урахуванням перебування позивача на лікарняних у вищевказані періоди, в сукупності позивачем також пропущено місячний строк звернення до суду з цим позовом, а посилання представника позивача на те що ОСОБА_1 перебувала в пригніченому стані, оскільки, застосування до неї дисциплінарного стягнення вважала вкрай несправедливим, принизливим та незаконним, тому безкінечно поверталась у хворобливий стан не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду з цим позовом.

Більше того, представник позивача вказала, що 15.12.2023 ОСОБА_1 звільнилась із займаної посади і все таки вирішила звернутись до адвоката для підготовки позовної заяви.

Однак, як слідує із долученого до матеріалів позовної заяви копію ордеру на надання правничої допомоги (правової) допомоги серії АІ № 1515117 від 19.12.2023, останній виданий на підстав договору про надання правової допомоги/ доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги №10/11/2023 від 10.11.2023.

Також до матеріалів позовної заяви долучено Договір про надання правничої допомоги №10/11/2023 від 10.11.2023, укладений між адвокатом Крижанівською О.М. та Соболєвою Т.П. та додаток №1 до Договору про надання правничої допомоги №10/11/2023, в п. 3 якого зазначено про підготовку позовної заяви про визнання протиправним та скасування Розпорядження №400-К від 20.09.2023.

Вказані обставини спростовують твердження представника позивача, що позивач тільки після звільнення (15.12.2023) «все таки вирішила звернутись до адвоката для підготовки позовної заяви до суду».

Таким чином, оскільки позивач оскаржує розпорядження від 20.09.2023, а договір про надання правової допомоги із адвокатом укладено 10.11.2023, то остання, як представник ОСОБА_1 могла звернутись у встановлений законом строк до суду з даним позовом.

Як було зазначено судом вище, позивач не погоджується з застосуванням дисциплінарної відповідальності щодо неї, яке встановлене розпорядженням міського голови Глухманюка Г.Г. від 20.09.2023 року № 400-к "Про оголошення догани ОСОБА_1 ".

Дану позовну заяву подано адвокатом позивача 19.12.2023 (сформована в підсистемі ЄСІТС).

Дані обставини не змінюють момент, з якого починає свій відлік строк звернення до суду, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в цьому випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти більш ніж через 3 роки відтоді, коли на його думку, мав місце факт порушення його прав.

Таким чином, наведені обставини не свідчать про поважність причин пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду, адже такі обставини лише свідчать про початок вчинення позивачем певних дій для захисту своїх прав.

Щодо посилань представника на введення воєнного стану в Україні як на можливість поновлення строку звернення до суду та посилання на постанову Верховного Суду у справі № 500/1912/22 прийнятій 29 вересня 2022 року, згідно якої суд також зауважив, що протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку зі збройною агресією російської федерації, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків стосовно звернення до суду з позовними заявами, апеляційними та касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції, ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та ст. 6 зазначеної Конвенції, суд вважає необхідним відмітити, що сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для визнання поважними причини пропуску строку звернення до суду, оскільки мають існувати конкретні обставини, які обумовлюють неможливість вчасного звернення до суду.

Також в ухвалі від 18.05.2022 у справі №802/592/17-а з приводу оцінки доводів щодо поважності причин пропущення процесуального строку для звернення до адміністративного суду з підстав запровадженого воєнного стану зазначено, що сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення строку у всіх абсолютно випадках.

Дотримуючись вказаного підходу, суд дійшов висновку, що оскільки суд та всі учасники заявленого спору діють в однакових умовах воєнного стану, сам по собі факт дії такого стану не свідчить про поважність пропуску строку для звернення до суду. Поновлення строків це виняток, а воєнний стан - загальна умова для всіх.

Разом з тим, представником позивача не обґрунтовано та не надано доказів на підтвердження того, що введення воєнного стану в Україні спричинило позивачу неможливість вчасного звернення до суду.

Щодо доводів представника позивача, що в межах даного позову слід застосовувати строки визначені ст. 233 КЗпП України, оскільки розпорядження міського голови про накладення дисциплінарного стягнення, виданий в рамках Кодексу законів про працю України, про в преамбулі оскаржуваного документа міститься виключно посилання на статті Кодексу законів про працю України ст. 147 та ст. 151 КЗпП України. Таким чином, позивач вважає, що вказаний спір відноситься до трудового спору, який розглядається в порядку адміністративного судочинства в зв`язку з наявністю сторони відповідача органу публічної влади.

Положеннями ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно із п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" Система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.

В даному ж випадку, предметом оскарження за даним позовом є розпорядження міського голови Глухманюка Г.Г. № 400-к від 20.09.2023 «Про оголошення догани ОСОБА_1 », а тому даний спір пов`язаний із проходженням позивачем публічної служби.

Відтак, до спірних правовідносин підлягає місячний строк звернення, встановлений ч. 5 ст. 122 КАС України.

Посилання представника позивача на те, що позивач керується нормами трудового законодавства та на те, що розпорядження міського голови про накладення дисциплінарного стягнення, виданий в рамках Кодексу законів про працю України, про в преамбулі оскаржуваного документа міститься виключно посилання на статті Кодексу законів про працю України, жодним чином не спростовують необхідність застосування місячного строку звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Будь-яких інших доводів, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до суду з позовом за захистом порушеного права, протягом установленого законом строку, позивачем/представником позивача суду не наведено.

З огляду на вище викладені обставини, суд приходить до висновку про те, що наведені представником позивача обставини не можуть свідчити про поважність причин пропуску позивачем строку звернення до суду.

При цьому, враховано, що позивачем уже долучено до матеріалів позовної заяви клопотання про поновлення строку звернення до суду, однак, наведені у ньому причини пропуску такого строку, на переконання суду, не є поважними.

Разом із тим, слід враховувати, що частина 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється "право на суд", яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом.

Враховуючи вище викладене, а також з метою запобігання обмеження права позивача на звернення до суду, суд вважає за необхідне надати позивачу можливість надати обґрунтоване клопотання із зазначенням інших причин поважності пропуску строку звернення до суду, в разі існування таких.

Частиною 2 статті 121 КАС України передбачено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Керуючись ст.ст. 121, 248, 256 КАС України, -

У Х В А Л И В :

Продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви, встановлених ухвалою суду про залишення позовної заяви без руху від 27.02.2024.

Запропонувати позивачу у 5-денний строк з дня отримання копії цієї ухвали усунути недоліки позовної заяви, шляхом:

- надання обґрунтованого клопотання із зазначенням інших причин поважності пропуску строку звернення до суду, в разі існування таких.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Крапівницька Н. Л.