Справа № 400/13818/23
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2024-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________
У Х В А Л А

12 березня 2024 р.м. ОдесаСправа № 400/13818/23

Суддя П`ятого апеляційного адміністративного суду Танасогло Т.М., розглянувши матеріали апеляційної скарги Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 січня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 січня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено.

На вказане судове рішення, Миколаївський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки подав апеляційну скаргу, яка не відповідає вимогам п.1 ч.5 ст. 296 КАС України, оскільки до апеляційної скарги скаржник не додав документ про сплату судового збору.

Водночас, до скарги апелянтом надано клопотання про відстрочення сплати судового збору за подачу апеляційної скарги.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.03.2024 року, відмовлено у задоволенні клопотанні Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про відстрочення сплати судового збору за подання даної апеляційної скарги. Дану апеляційну скаргу було залишено без руху, апелянту надано строку для усунення виявлених недоліків.

Зазначену ухвалу в електронному вигляді доставлено до електронного кабінету Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки в ЄСІТС Електронний Суд 01.03.2024р. (16:39). Дата отримання судом повідомлення про доставлення до електронного кабінету 01.03.2024р. (16:56).

Строк для усунення недоліків сплинув 11.03.2024р.

Однак, протягом встановленого судом строку недоліку скарги не усунув, доказу сплати судового збору не надав.

При цьому, 07.03.2024 року від апелянта через електронний кабінет до апеляційного суду надійшло повторно клопотання про відстрочення сплати судового збору, в обґрунтування якого виклав фактично аналогічні обставини, тим, що були вказані у попередньому клопотанні подане в апеляційній скарзі, якому надана оцінка в ухвалі від 01.03.2024 року.

Так, зокрема в обґрунтування повторно поданого клопотання, заявник (апелянт) вказав, що у зв`язку з відсутністю достатнього та своєчасного фінансування витрат на оплату судового збору, Миколаївський обласний ТЦК та СП вимушений кожного разу звертатись до Фінансово-економічного управління командування Сухопутних військ Збройних Сил України із заявою щодо фінансування витрат з оплати судового збору або безпосереднього здійснення оплати судового збору за розгляд поданої апеляційної скарги. Процедура виділення коштів та фактичне здійснення оплати судового збору займає велику кількість часу, та фактично не може бути здійснена у стислі строки. Так, Миколаївським обласним ТЦК та СП додатково був направлений лист помічнику командувача Сухопутних військ Збройних Сил України - начальнику фінансово-економічного управління, щодо дофінансування і виділення коштів. До клопотання додано виписку з рахунку Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки за 07.03.2024р., копію заявки-розрахунку №4 на фінансування судових виплат.

Надаючи оцінку вказаному клопотанню суд зазначає, що приписами ч.1 ст.133 КАС України передбачено можливість суду, враховуючи майновий стан сторони, своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Наведена вище норма кореспондує з приписами ст.8 Закону України "Про судовий збір", згідно ч.1 якої визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення, а також якою закріплені умови для такого відстрочення або розстрочення.

Отже, процесуальним законом та Законом України Про судовий збір регламентовано право суду в тому числі на відстрочення сплати судового збору, при цьому єдиною підставою для такого зокрема відстрочення є врахування судом незадовільного (тяжкого) майнового стану сторони.

Водночас, заявник такого клопотання має обов`язок щодо доведення фактів відповідно до його прохання про відстрочення від сплати судового збору, обґрунтування обставин, які свідчать про неможливість або наявність значних труднощів в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, тощо.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати належні і допустимі, у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України, докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Таким чином, для застосування судом положень ч. 1 ст. 133 КАС України повинні бути відповідні правові підстави, в іншому ж випадку, як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 р. у справі "Креуз проти Польщі", вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Між тим, звертаючись до суду з клопотанням про відстрочення сплати судового збору, заявник не підтвердив документально неможливості сплати судового збору за подання даної апеляційної скарги, не підтвердив існування обставин для відстрочення оплати судового збору у розумінні вимог ст. 133 КАС України та ст. 8 ЗУ Про судовий збір.

Додані до клопотання документи не свідчать про наявність обставин, які у розумінні ст.133 КАС України чи ст.8 ЗУ Про судовий збір надають суду достатньо обґрунтованих підстав для відстрочення апелянту, який до всього є суб`єктом владних повноважень, сплати судового збору, який в силу вимог процесуального закону є його процесуальним обов`язком при поданні апеляційної скарги.

Окрім того, виписку з рахунку Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки подана за 07.03.2024р. свідчить лише про залишок коштів на рахунку апелянта у момент її формування та станом на цю дату, однак не засвідчує відсутності фінансової спроможності скаржника сплатити судовий збір протягом наданого йому строку для усунення недоліків апеляційної скарги поданої на судове рішення у даній справі №400/13818/23.

Враховуючи викладене, скаржником не підтверджено неможливість своєчасно та у повному обсязі сплатити судовий збір за подання цієї апеляційної скарги.

З огляду на наведене вище, клопотання апелянта про відстрочення сплати судового збору є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Отже, апелянт має надати суду доказ сплати судового збору на виконання вимог ст. 296 КАС України.

Згідно ч.2 ст.121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

З огляду на приписи наведеної норми, враховуючи доводи апелянта щодо неможливості усунення недоліку апеляційної скарги в межах наданого судом строку, а також вчинення відповідачем певних дій направлених на забезпечення сплати судового збору за апеляційне оскарження судових рішень, суд вважає за можливе продовжити скаржнику строк для усунення недоліку апеляційної скарги на визначений строк.

Керуючись ст.ст.121, 325, 328 КАС України, суддя,-

У Х В А Л И В :

Відмовити апелянту у відстроченні сплати судового збору у справі №400/13818/23.

Продовжити Миколаївському обласному територіальному центру комплектування та соціальної підтримки строк для усунення недоліків апеляційної скарги, визначених в ухвалі апеляційного суду від 01.03.2024р. по справі 400/13818 /23, які полягають у наданні до суду доказу сплати судового збору за подання цієї апеляційної скарги на строк у 10 днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Повідомити апелянту, що у разі не усунення недоліку апеляційної скарги, судом будуть застосовані наслідки передбачені ст. 169 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.М. Танасогло