Справа № 320/2826/23
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2024-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/2826/23 Суддя (судді) першої інстанції: Кушнова А.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Сорочка Є.О., Костюк Л.О.

за участі секретаря Дудин А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у м.Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкові повідомлення-рішення від 08.04.2019 №, №, №, №.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2023 року позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Головне управління ДПС у м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що позивачем не включено до загального річного оподатковуваного доходу за 2017 рік доходи, отримані від ТОВ «Кредитні Ініціативи» у вигляді додаткового блага, у сумі 4282279,09 грн., які підлягають відображенню платником в податковій декларації про майновий стан і доходи, яку не подано, а також не сплачено податок на доходи фізичних осіб та військовий збір з таких доходів, до перевірки не надано книгу обліку доходів і витрат.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.

Судом встановлено, що 27.05.2008 між ОСОБА_1 , як позичальником, та ВАТ «Сведбанк», як банком, укладено кредитний договір №2619/0508/88-013 (далі кредитний договір), за умовами якого банк надав позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту в розмірі 148500,00 дол. США на строк до 27.05.2018, а позичальник зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти.

22.05.2014 між ТОВ «Кредитні Ініціативи» (який на підставі договору факторингу від 28.11.2012, укладеного між АТ «Сведбанк» та ТОВ ФК «Вектор Плюс», а також відповідно до договору факторингу від 28.11.2012, укладеного між ТОВ ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні Ініціативи», набув статус кредитора за кредитним договором) та позивачем укладено додатковий договір до кредитного договору про припинення зобов`язання переданням відступного. Сторони дійшли домовленості про припинення первісних зобов`язань боржника, які виникли на підставі кредитного договору, і за якими боржник зобов`язується повернути кредитору суму кредиту у розмірі 148500,00 дол. США не пізніше 27.05.2018 року, сплатити відсотки за користування кредитами в порядку та на умовах, які визначені Кредитним договором, сплачувати неустойки, а також здійснювати всі інші платежі, як це передбачено кредитним договором.

На дату укладання цього договору, загальна сума заборгованості боржника за кредитним договором складає 234604,66 дол. США, що за офіційно встановленим курсом НБУ на 14:00 22.05.2014 становить 2752020,58 грн.

Сторони погодили, що первісні зобов`язання припиняються переданням боржником кредиторові відступного. Відступним за даним договором є грошові кошти в національній валюті України в розмірі, що складається з загальної суми всіх платежів, розмір, порядок та строки сплати яких встановлені в п. 1.5. цього Договору. Відступне передається кредиторові виключно в гривні. Боржник зобов`язується передати кредитору суму відступного шляхом її сплати частинами (платежами), розмір яких визначаться в наступному порядку: у строк до 22.05.2014 боржник зобов`язується передати кредиторові частину суми відступного у розмірі 590000,00 грн; починаючи з 22.06.2014 в строк до 22.05.2018 боржник не пізніше 22 числа кожного місяця сплачує визначений формулою платіж.

Листом від 24.10.2018 №24/10/2018/3 ТОВ «Кредитні Ініціативи» повідомило податковий орган, що по фізичній особі ОСОБА_1 ТОВ «Кредитні Ініціативи» набуло статусу нового кредитора за кредитними договорами, а тому суми по боржнику відображено у формі 1 ДФ за 2 кв. 2017 року.

ГУ ДФС у м. Києві, на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 78.1.2 п. 78.1 ст. 78, ст. 79, п. 82.2 ст. 82 ПК України та відповідно до наказу ГУ ДФС у м. Києві від 18.01.2019 №615, у період з 31.01.2019 по 06.02.2019 проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ОСОБА_1 з питань дотримання вимог своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору з отриманого доходу як додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податків, прощеного (анульованого) кредитором ТОВ «Кредитні Ініціативи», за період з 01.01.2017 по 31.12.2017.

Результати перевірки оформлені Актом від 13.02.2019 №286/26-15-42-02-30/ , у висновках якого зазначено, що позивачем порушено:

- п. 179.1 ст. 179 ПК України, з урахуванням вимог пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 ПК України, - податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2017 рік до ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві не подано;

- пп. «а» п. 176.1 п. 176, п. 44.1, п. 44.3 ст. 44 ПК України - не надано до перевірки книгу обліку доходів і витрат для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу;

- пп. 168.2.1 п. 168.2 ст. 168, з урахуванням вимог пп. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України, - не задекларовано річний оподатковуваний дохід за 2017 рік у сумі 4282279,09 грн, та не перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб у сумі 770810,24 грн;

- пп. 1.2, пп. 1.3 п. 16 1 підрозділу 10 Розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України - не нараховано, не утримано та не перераховано до бюджету військовий збір за 2017 рік у сумі 64234,19 грн.

На підставі викладених в акті перевірки висновків ГУ ДФС у м. Києві 08.04.2019 прийнято податкові повідомлення-рішення:

- №, яким збільшено позивачу грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 963512,80 грн, з яких 770810,24 грн за податковими зобов`язаннями, а 192702,56 грн - штрафні (фінансові) санкції;

- №, яким до ОСОБА_1 по податку на доходи фізичних осіб застосовано штрафні санкції у розмірі 170,00 грн;

- №, яким до позивача по податку на доходи фізичних осіб застосовано штрафні санкції у розмірі 510,00 грн;

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання по військовому збору на загальну суму 80292,74 грн, з яких 64234,19 грн - за податковими зобов`язаннями, а 16058,55 грн - штрафні (фінансові) санкції.

Не погоджуюсь з податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до пп. пп. 163.1.1, 163.1.2 п. 163.1 ст. 163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є, зокрема, загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Згідно п. 164.1 ст. 164 Податкового кодексу базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Приписи пп. 14.1.54 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначають дохід з джерелом їх походження з України як будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь- яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

За правилами пп. 164.2.17 п. 164.2 ст.164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу).

Додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу) (пп. 14.1.47 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Перелік додаткових благ, які включаються до оподатковуваного доходу, встановлений підпунктом 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України є вичерпним.

Аналогічний висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 07 лютого 2019 року у справі № 802/598/16-а.

Так, відповідно до пп. "д" пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

При цьому, згідно пп. 165.1.55 п. 165.1 ст. 165 ПК України, який визначає, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються, зокрема, такі доходи - основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності у сумі, що не перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року; сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

Аналіз наведених вище норм у своєму взаємозв`язку дає підстави для висновку, що обов`язок платника податків (боржника) щодо сплати податку з додаткового блага та щодо його відображення у річній податковій декларації на підставі пп. "д" пп. 164.2.17 п. 164.2. ст. 164 ПК України виникає за сукупності таких умов: прощений борг повинен бути анульований кредитором до закінчення строку позовної давності; такий прощений борг має стосуватися виключно основного тіла кредиту без урахування суми процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені); кредитор зобов`язаний повідомити платника податку-боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощення) боргу; кредитор зобов`язаний суму анульованого (прощеного) боргу включити до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощено).

В даному випадку у Акті перевірки зазначено, що висновок про отримання ОСОБА_1 в 2017 році від ТОВ «Кредитні Ініціативи» оподатковуваного доходу в розмірі 4282279,09 грн як додаткове благо у вигляді основної суми боргу, анульованої кредитором, підтверджується інформацією ТОВ «Кредитні Ініціативи» від 24.10.2018 №24/10/2018/3 (вx. №105193/10 від 26.10.2018) та поданим ТОВ «Кредитні Ініціативи» до контролюючого органу податковим розрахунком за формою 1-ДФ за 2 кв. 2017 року, в якому відображено нарахований та виплачений дохід у вигляді анулювання (прощення) боргу за ознакою доходу 126 (дохід, отриманий як додаткове благо).

Суд першої інстанції дослідив копію листа ТОВ «Кредитні Ініціативи» від 24.10.2018 №24/10/2018/3 та встановив, що вказаним листом повідомлено податковий орган про те, що по фізичній особі ОСОБА_1 ТОВ «Кредитні Ініціативи» набуло статусу нового кредитора за кредитними договорами, а тому суми по боржнику відображено у формі 1 ДФ за 2 кв. 2017 року.

У вказаному листі зазначено, що до нього додається Довідка про отриманий дохід у вигляді прощеного боргу.

Судом першої інстанції було витребувано у відповідача вказану довідку, проте останнім вимоги суду виконані не було, довідку не надано.

Також відповідачем ні до суду першої інстанції ні до апеляційного суду не надано податкового розрахунку за формою 1-ДФ за 2 кв. 2017 року, в якому відображено нарахований та виплачений позивачу дохід у вигляді анулювання (прощення) боргу за ознакою доходу 126.

Наявний у матеріалах справи витяг з електронної бази (т. 1 а.с. 86), суд першої інстанції правильно не взяв до уваги, оскільки з нього неможливо встановити звідки саме зроблено такий витяг та на підставі яких даних його сформовано. До того ж у вказаному витязі фігурує сума отриманого ОСОБА_1 доходу у розмірі 2860753,27 грн, хоча, як стверджує відповідач, розмір отриманого позивачем доходу у вигляді додаткового блага становить 4282279,09 грн.

Наявна у матеріалах справи копія листа ТОВ «Кредитні Ініціативи» б/н від 30.06.2017 (т. 2 а.с. 57) також не є неналежним доказом обґрунтованості висновку податкового органу про отримання позивачем доходу у вигляді додаткового блага, оскільки вказаний лист адресовано позивачу, в отриманні якого останній заперечує.

Оригінал вказаного листа до матеріалів справи не долучено.

Як свідчать матеріали справи, судом першої інстанції неодноразово витребовувались у відповідача із Єдиного державного реєстру фізичних осіб на позивача про суми отриманих доходів з 01.01.2017 (яка використана під час перевірки) та форму 1-ДФ за 2 кв. 2017 року на ТОВ «Кредитні ініціативи», однак вказані документи відповідачем не були надані.

Судом першої інстанції також було витребовано у ТОВ «Кредитні ініціативи» докази повідомлення ОСОБА_1 про прощення боргу згідно з додатковим договором від 22.05.2014 до кредитного договору №2619/0508/88-013 від 27.05.2008 про припинення зобов`язання переданням відступного із доказами направлення та отримання позивачем.

Проте таких доказів до суду не надано.

Зважаючи на викладене та з огляду на те, що відповідачем не надано жодних належних та достатніх доказів на підтвердження отримання ОСОБА_1 в 2017 році від ТОВ «Кредитні Ініціативи» оподатковуваного доходу в розмірі 4282279,09 грн як додаткове благо у вигляді основної суми боргу, анульованої кредитором, висновок про необхідність сплати позивачем з вказаної суми податку на доходи фізичних осіб у розмірі 770810,24 грн та військового збору у розмірі 64234,19 грн є необґрунтованим, а відтак податкові повідомлення-рішення від 08.04.2019 №, №, №, № підлягають скасуванню.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що перевірка позивача, за результатами якої складено акт перевірки, проведена контролюючим органом з порушенням вимог законодавства

Згідно п. 78.4 ст. 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Як свідчать матеріали справи та не заперечується апелянтом, копії наказу про проведення позапланової невиїзної перевірки від 18.01.2019 №615 та повідомлення від 18.01.2019 №4655/С/26-15-42-02-27 податковим органом було направлено 22.01.2019 на адресу позивача рекомендованим поштовим відправленням, однак було повернуто без вручення адресату із відміткою «за закінченням терміну зберігання» - 23.02.2019.

При цьому перевірку позивача було проведено у період з 31.01.2019 по 06.02.2019.

Тобто контролюючий орган приступив до проведення перевірки 31.01.2019 та закінчив її проведення 06.02.2019, в той час як поштове відправлення із копією наказу та повідомлення повернуто ГУ ДПС у м. Києві лише 23.02.2019, тобто після закінчення проведення перевірки, що свідчить про порушення процедури проведення перевірки.

При цьому будь-яких аргументів на спростування вказаних висновків суду в апеляційній скарзі не зазначено.

Судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 52, 242-244, 250, 308, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 13.03.2024.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: Є.О.Сорочко

Л.О. Костюк