Справа № 460/4965/23
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2024-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 рокуЛьвівСправа № 460/4965/23 пров. № А/857/1861/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Шевчук С. М.
суддів -Кухтея Р. В.
Носа С. П.
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2023 року у справі № 460/4965/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про зобов`язання вчинити певні дії,

місце ухвалення судового рішення м. Рівне
Розгляд справи здійснено за правиламиспрощеного позовного провадження
суддя у І інстанціїДорошенко Н.О.
дата складання повного тексту рішення20 грудня 2023 року

ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Магель Роман Сергійович звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , у якому просив суд:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі позивача у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи на території м. Вугледара та м. Покровська, за період з 01.03.2022 по 31.05.2022;

зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі позивача у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи на території м. Вугледара та м. Покровська, за період з 01.03.2022 по 31.05.2022.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2023 року у справі № 460/4965/23 позов задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 удодаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі його у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи на території м. Вугледара та м. Покровська, за період з 01.03.2022 по 31.05.2022.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі його у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи на території м. Вугледара та м. Покровська, за період з 01.03.2022 по 31.05.2022.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судове рішення прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

На підтвердження доводів апеляційної скарги вказує, що порядок та умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги військовослужбовцям Збройних Сил України встановлений рішенням Міністерства оброни України, доведеним телеграмою №248/1298 від 25 березня 2022 року, яке було обов`язковим для виконання та розповсюджувало свою дію на всіх військовослужбовців Збройних Сил України з 24 лютого 2022 року до моменту втрати чинності. Вказує, що рішенням Міністра оборони України №248/1529 від 18 квітня 2022 року пункт 4 та додаток №1 телеграми Міністра оборони України №248/1298 від 25 березня 2022 року викладено в новій редакції, згідно з якою усім відповідним командирам щомісячно до 5 числа належить повідомляти військові частини (установи) за місцем штатної служби цих військовослужбовців про підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах за минулий місяць за формою, наведеною у додатку №1 до цієї телеграми та у підставах про видання такої довідки (додаток № 1) обов`язково зазначати документи, визначені абзацами 3 або 4 та абзацом 5 пункту 3 цієї телеграми. Такими документами є: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення; рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань. Апелянт, зокрема, вказує, що довідки щодо позивача не відповідали вимогам рішення Міністра оборони України №248/1298 від 25 березня 2022 року (зі змінами від 18 квітня 2022 року), про що було вказано Департаментом фінансів Міністерства оборони України, а тому не погоджено виплату позивачу додаткової винагороди в розмірі 100000 грн в розрахунку на місяць.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, з мотивів аналогічних тим, що викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Про розгляд апеляційної скарги відповідач повідомлений шляхом надіслання ухвал про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду через електронний кабінет сервісу "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), підтвердженням чого є відповідні дані автоматизованої системи документообігу суду.

Про розгляд апеляційної скарги позивач повідомлений шляхом надіслання ухвал про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду на поштову адресу позивача, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи судове рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що у розпорядженні відповідача були наявні докази безпосередньої участі солдата ОСОБА_1 , водій-регулювальник відділення забезпечення руху взводу забезпечення руху 2 батальйону забезпечення руху зведеного загону забезпечення руху 1 батальйону забезпечення руху ВЧ НОМЕР_1 , у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій за період з 24.02.2022 по 31.05.2022.

При цьому, суд відхилив покликання відповідача, як на підставу відмови у виплаті позивачу додаткової винагороди в розмірі 100000 грн, на невідповідність довідок №2022/окп/38/1087 від 03.05.2022 та № 2022/окп/38/1464 від 04.06.2022 вимогам телеграми Міністра оборони України від 25.03.2022 № 248/1298 з підстав не зазначення у них рапорту (донесення) командира підрозділу (групи) про участь позивача у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, оскільки вказане суперечить сутності обов`язкових умов виплати додаткової винагороди військовослужбовцям, передбачених Постановою № 168.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 22.12.2020 проходить військову службу у Збройних Силах України у ВЧ НОМЕР_1 .

08.09.2021 солдат ОСОБА_1 прибув до складу сил і засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях з метою виконання службових (бойових) завдань в оперативно-тактичному угрупованні « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що підтверджується витягом з наказу командира оперативно-такгачного угруповання (по стройовій частині) від 09.09.2021 №241.

Відповідно до витягу з наказу командира оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (по стройовій частині) №117 від 31.05.2022 (м. Покровськ) солдат ОСОБА_1 вважається таким, що вибув зі складу сил і засобів оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_2 », які залучаються та беруть безпосередню участь в угрупованні об`єднаних сил для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, з метою виконання службових (бойових) завдань з 31.05.2022.

Згідно з довідкою №2022/окп/38/1087 від 03.05.2022, виданою та підписаною начальником штабу - першим заступником командира оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_2 » бригадним генералом ОСОБА_2 та начальником групи військової служби правопорядку оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_2 » підполковником ОСОБА_3 , серед переліку інших військовослужбовців, солдат ОСОБА_1 перебував в складі особового складу, який проходив військову службу у зведеному загоні забезпечення руху 1 батальйону забезпечення руху ВЧ НОМЕР_1 , брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування або збройної агресії впродовж 64 діб, а саме: у період часу з 26 по 28 лютого 2022 року, з 01 по 31 березня 2022 року, з 01 по 30 квітня 2022 року.

Довідкою №2022/окп/38/1464 від 04.06.2022, виданою начальником штабу - першим заступником командира оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_2 » бригадним генералом ОСОБА_2 та начальником групи військової служби правопорядку оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_2 » підполковником ОСОБА_3 , підтверджено, що солдат ОСОБА_1 , водій-регулювальник відділення забезпечення руху взводу забезпечення руху 2 батальйону забезпечення руху, перебував в складі особового складу, який проходив військову службу у зведеному загоні забезпечення руху 1 батальйону забезпечення руху ВЧ НОМЕР_1 , та приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії впродовж 30 діб, а саме: у період часу з 01 по 30 травня 2022 року.

У лютому 2023 року представник позивача звернувся до відповідача із заявою щодо надання інформації про нарахування та виплату ряду військовослужбовців, зокрема позивачу, додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, в розмірі 100000 грн в розрахунку на місяць пропорційно до часу участі в бойових діях та заходах.

У відповідь на вказане звернення відповідач листом від 21.02.2023 №454 повідомив, що на підставі довідки №2022/окп/38/1087 від 03.05.2022 ним подано до Департаменту фінансів Міністерства оборони України заявку-розрахунок на фінансування для виплати грошового забезпечення, у тому числі додаткової винагороди в розмірі до 100000 грн. в розрахунку за період безпосередньої участі осіб у бойових діях, проте така заявка-розрахунок не була прийнята Департаментом з тих причин, що вказана довідка військової частини НОМЕР_2 -ІІ не відповідає вимогам рішення міністра оборони України від 25.03.2022 № 248/12298 (із змінами, внесеними рішенням від 18.04.2022 № 248/1529). Отже, ВЧ НОМЕР_1 вчинено всі дії, необхідні для виплати військовослужбовцям додаткової винагороди за безпосередню участь в бойових діях, а невиплата останньої відбулася із об`єктивно незалежних від ВЧ НОМЕР_1 причин. Також повідомлено, що відповідний наказ про виплату відповідного розміру додаткової винагороди командиром ВЧ НОМЕР_1 не видавався.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати додаткової винагороди у розмірі 100000 грн, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх прав.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно з частинами першою-третьою статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон № 2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби.

Відповідно до статті 2 Закону № 2232-XII проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Згідно з пунктами 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова № 704) грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (державні органи).

Указом Президента України від 24 лютого 2022 № 64/2022 (далі Указ № 64/2022), затвердженого Законом України № 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022.

У подальшому дію воєнного стану в Україні неодноразово продовжено.

На виконання Указів Президента України № 64/2022 та від 24 лютого 2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року прийнято Постанову № 168.

Згідно з пунктом 1 Постанови № 168 (в редакції чинній на час виникнення спірних відносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Отже, на період дії воєнного стану (який було запроваджено Указом № 64/2022, та в подальшому строк дії воєнного стану в Україні було продовжено) згідно з Постановою № 168 передбачена виплата додаткової винагороди починаючи з 24 лютого 2022 року.

Разом з тим, аналіз змісту пункту 1 Постанови КМУ №168 дозволяє виявити обов`язкові умови виплати передбаченої нею додаткової винагороди військовослужбовцями у розмірі до 100000 грн: період дії воєнного стану; беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) безпосередньо в районах воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів; наявність наказу командира.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до пунктів 2-1 Постанови №168 (у редакції чинній з 19 липня 2022 року) порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Порядок та умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги військовослужбовцям Збройних Сил України у спірному періоді, встановлений рішенням Міністра, доведеним телеграмою від 25 березня 2022 № 248/1298 (далі Телеграма).

Колегія суддів зазначає, що під терміном «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів» (бойові дії або заходи) необхідно розуміти виконання військовослужбовцем: бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка(який) веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій; бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових(спеціальних) завдань військовою частиною(підрозділом, утому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу(контрнаступу, контратаки)) підчас перебування у складі органу військового управління, штабу угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави; бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення діючих угрупувань військ(сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями; бойових завдань зведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; завдань зведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою; бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб); здійснення польотів у районах ведення воєнних дій, ведення повітряного бою; здійснення заходів з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту; виконання бойових (спеціальних) завдань кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії.

Відповідно до пункту 2 Телеграми визначено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам вищих військових навчальних закладів і військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти) встановлювати виплату щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірах: 100000 гривень - військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах); 30000 гривень - іншим військовослужбовцям (із дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку зі звільненням з військової служби).

Згідно з пунктом 3 Телеграми райони ведення бойових дій визначати відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України, а склад діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави-відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України або начальника Генерального штабу Збройних Сил України. Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі бойових наказів (бойове розпорядження), журналів бойових дій (вахтовий, журнал) або журналів ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постових відомостей (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапортів (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань. Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

Відповідно до пункту 4 цієї ж Телеграми командирам військових частин (установ), до яких відряджені військовослужбовці інших органів військового управління та військових частин (установ), щомісячно до 5 числа повідомляти військові частини (установи) за місцем штатної служби цих військовослужбовців про підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах за минулий місяць за формою, наведеною в додатку до цієї телеграми.

Пунктом 5 Телеграми визначено, що виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень або 30000 гривень здійснювати на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) (військових частини) - особовому складу військової частини; керівника вищого органу військового управління - командиром (начальником) військових частин. В цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100000 гривень за місяць обов`язково зазначити підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо (зразок наведено в додатку № 2 до цієї телеграми).

Пунктом 6 передбачено, що накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видавати до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.

Отже, згідно з вказаних вище пунктів 5 та 6 виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) (військових частини) - особовому складу військової частини; керівника вищого органу військового управління - командиром (начальником) військових частин. Такі накази видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.

Крім того, рішенням Міністра оборони України від 18 квітня 2022 року №248/1529, пункт 4 та додаток № 1 Телеграми було викладено в новій редакції за якою, Командирам тих військових частин (установ), що входять до складу створених (діючих) військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) та виконують завдання в районі ведення воєнних (бойових) дій, та до яких відряджені військовослужбовці інших органів військового управління та військових частин (установ), щомісячно до 5 числа повідомляти військові частини (установи) за місцем штатної служби цих військовослужбовців про підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах за минулий місяць за формою, наведеною у додатку № 1 до цієї телеграми та у підставах про видання такої довідки (додаток № 1) обов`язково зазначати документи, визначені абзацом 3 або 4 та абзацом 5 пункту 3 цієї телеграми.

Зокрема, за пунктом 3 такої Телеграми райони ведення бойових дій та склад створених (діючих) угрупувань військ (сил) Сил оборони держави визначаються відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України. Відповідно, має бути документальне підтвердження у вигляді: бойового наказу (бойове розпорядження); журналу бойових дій (вахтовий журнал) або журналу ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постанова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорту (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих оперативно підпорядкованих підрозділі) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань. Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах має надаватись довідка командира військової частини (установи) до якої відряджений військовослужбовець.

Таким чином, рішення Міністра, яке доведено Телеграмою, з урахуванням рішення від 18 квітня 2022 року №248/1529, усіма підрозділами МОУ та ЗСУ підлягають виконанню, оскільки ними унормовано порядок виплати додаткової винагороди, в той час як умови її виплати передбачено саме Постановою №168 та встановлено, що остання виплачується виходячи з розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Відповідачем не оспорюється, що позивач, будучи військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , з 01 березня 2022 року по 30 травня 2022 року перебував у складі сил і засобів оперативно-тактичного угрупування ІНФОРМАЦІЯ_2 , які залучалися та брали безпосередню участь в угрупуванні об`єднаних сил для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, з метою виконання службових (бойових) завдань.

Участь позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в даний період підтверджена довідками №2022/окп/38/1087 від 03 травня 2022 року та №2022/окп/38/1464 від 04 червня 2022 року.

Підставою для невиплати позивачу додаткової винагороди в розмірі 100000 грн. пропорційно часу участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (з 01 березня 2022 року по 31 травня 2022 року року) стало те, що зазначені довідки не відповідають вимогам телеграми Міністра від 18 квітня 2022 року №248/1529, з огляду на що Департаментом не погоджено виплату позивачу такої додаткової винагороди, натомість виплачено додаткову винагороду із розрахунку 30000 грн. на місяць.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що на час, коли позивач брав безпосередню участь в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (з 01 березня 2022 року по 31 травня 2022 року року) Постанова №168 від 28 лютого 2022 року не містила жодної норми, якою б передбачалося, що порядок і умови виплати передбачених цією постановою видів додаткової винагороди, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Відповідні зміни були внесені постановою Кабінету Міністрів України від 07 липня 2022 року №793 (далі Постанова №793), яка набрала чинності лише 19 липня 2022 року.

Відповідно, на момент виникнення спірних правовідносин діяла така редакція Постанови № 168, яка лише встановлювала право на отримання додаткової винагороди за безпосередню участь в бойових діях або в забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, з безпосереднім перебуванням в районах здійснення зазначених заходів.

Оскільки в такій редакції не містилося жодних норм про затвердження порядку та умов виплати додаткової винагороди керівниками відповідних міністерств та державних органів, то на момент виникнення спірних правовідносин телеграми Міністра могли застосовуватися лише в порядку та у спосіб, який відповідає положенню Постанови №168 та спрямовані на її виконання. Правозастосування таких телеграм у спосіб, який за змістом є позбавленням особи права на отримання відповідної додаткової винагороди, є протиправним та не відповідає змісту та призначенню відповідного нормативно-правового акту.

Так як станом на 31 травня 2022 року Постанова №793, що включила до Постанови № 168 відповідну відсилочну норму про встановлення порядку та умов виплати додаткової винагороди керівниками відповідних міністерств та державних органів, не була і не могла бути прийнята, в той час, як сама по собі Постанова № 168 від 28 лютого 2022 року прямо передбачала право на таку винагороду як таке, то позивач поза всяким сумнівом мав право на отримання вказаної додаткової винагороди за період безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії - з 01 березня 2022 року по 31 травня 2022 року, який підтверджений, як довідками Оперативно-тактичного угрупування «Схід» №2022/окп/38/1087 від 03 травня 2022 року та №2022/окп/38/1464 від 04 червня 2022 року, так і наказом командира оперативно-тактичного угруповання Схід (по стройовій частині) №18 від 20 січня 2022 року.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 21 листопада 2018 року у справі № 824/166/15-а, держава не може відмовляти у здійсненні особі певних виплат у разі чинності законодавчої норми, яка їх передбачає та відповідності особи умовам, що ставляться для їх отримання.

Наявність наказу командира ОТУ Схід (по стройовій частині) №18 від 20 січня 2022 року та довідок №2022/окп/38/1087 від 03 травня 2022 року, №2022/окп/38/1464 від 04 червня 2022 року, в своїй сукупності є достатнім підтвердженням факту безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в період з 01 березня 2022 року по 31 травня 2022 року.

Колегія суддів звертає увагу, що станом на момент виникнення спірних правовідносин у цій частині, жодна норма чинного законодавства не передбачала права Міністра обмежувати виплати такої додаткової винагороди, або встановлювати додаткові передумови для її виплати.

Позивач (як і інші громадяни України, що перебували або перебувають в зоні введення бойових дій з 24 лютого 2022) як громадянин України, добросовісно виконуючи свій обов`язок, передбачений статтею 65 Конституції України, має безумовне право згідно з вищими законодавчими актами на отримання грошової винагороди, передбаченої Постановою № 168, і жодні рішення Міністра чи МОУ, не можуть бути перешкодою для реалізації особою, яка здійснює захист незалежності та територіальної цілісності України, права на отримання такої виплати.

У даному випадку саме на органи МОУ та ЗСУ, в яких проходить службу особа, яка відправляється на бойові завдання, покладається обов`язок належним чином фіксувати вихід на такі завдання, у документах встановленої форми і за першої необхідності належним чином забезпечувати захисників України такими документами за їх вимогами.

Таким чином, аналізуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги в частині зобов`язання здійснити позивачу нарахування та виплату додаткової винагороди, встановленої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» № 168 від 28 лютого 2022 року за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 01 березня 2022 року по 31 травня 2022 року в розрахунку 100000 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, з урахуванням проведених виплат за цей період є підставними та підлягають задоволенню.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

Тому за наведених вище підстав, якими суд обґрунтував своє рішення, суд не бачив необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України залишити без задоволення.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2023 року у справі № 460/4965/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос