Справа № 160/28775/23
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2024-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.01.2024 року у вказаній вище справі адміністративний позов задоволено частково.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу.

Перевіривши вказану апеляційну скаргу на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до частини 5, п.2 частини 6 статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня. Днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Оскаржуване рішення суду ухвалено 16 січня 2024 року.

Копію рішення скаржник отримав в електронному вигляді 17.01.2024 року (а.с.57).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Таким чином, на підставі вказаної норми скаржник мав право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду в разі подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Відтак, останнім днем апеляційного оскарження є 16.02.2024 року (п`ятниця).

Разом з тим, апеляційна скарга подана скаржником через Електронний суд 11.03.2024 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Скаржник заявив суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в обґрунтування якого зазначено, що він вже подавав апеляційну скаргу на рішення суду в межах строку на апеляційне оскарження, проте вказана апеляційна скарга була залишена без руху, а згодом повернута судом апеляційної інстанції у зв`язку з ненаданням документу про сплату судового збору. Зазначає, що вперше апеляційна скарга подана в межах встановленого строку, а судовий збір сплачено одразу після отримання бюджетних асигнувань.

Суд вважає, що вказане клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як вбачається з матеріалів справи, скаржник вже подавав апеляційну скаргу на рішення суду в межах строку на апеляційне оскарження, проте вказана апеляційна скарга була залишена без руху, а згодом ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 21.02.2024 року повернута скаржнику у зв`язку з неусуненням недоліків апеляційної скарги (в т.ч. через ненадання документу про сплату судового збору) (а.с.58, 67-68, 71).

Вказана ухвала суду про повернення апеляційної скарги отримана скаржником 22.02.2024 року (а.с.74) та оскаржена у касаційному порядку.

Ухвалою Верховного Суду від 28.02.2024 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Військової частинит НОМЕР_1 .

Неналежне виконання скаржником вимог Кодексу адміністративного судочинства України в частині порядку подання апеляційної скарги та відповідних документів до неї, не є поважною підставою для поновлення строку апеляційного провадження.

Законодавець передбачає можливість повторного звернення із заявою (скаргою) до суду, проте таке звернення повинно бути здійснено у строки, передбачені КАС України для подання заяви, позову чи апеляційної скарги.

Подаючи вперше апеляційну скаргу без надання документа про сплату судового збору, та при наявності ухвали апеляційного суду про усунення недоліків шляхом надання відповідного доказу у достатній строк, та не надавши його у встановлені ухвалою строки, скаржником при поданні апеляційної скарги вдруге, штучно створені умови ніби то поважності пропущення строку апеляційного оскарження.

Повернення первинної апеляційної скарги у зв`язку з певними її недоліками, не є об`єктивно непереборною обставиною чи істотною перешкодою для своєчасного вчинення процесуальних дій, а за своєю суттю є суб`єктивною обставиною та не може бути прийнято судом апеляційної інстанції як підстава для поновлення строку апеляційного оскарження судового рішення.

Суд апеляційної інстанції при отриманні апеляційної скарги, поданої відповідачем вдруге поза межами строку апеляційного оскарження, не уповноважений надавати оцінку законності та обґрунтованості судового рішення апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги у зв`язку з невиконанням ухвали Третього апеляційного адміністративного суду про залишення скарги без руху.

Апеляційним судом встановлено, що судовий збір сплачено скаржником 06.03.2024 року, згідно платіжної інструкції №1091 від 05.03.2024 року, тобто поза межами строку апеляційного оскарження.

Посилання скаржника на те, що сплата судового збору здійснена відразу після надходження бюджетних коштів та такі обставини не залежали від волі скаржника, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки законодавцем встановлено початок відліку строку апеляційного оскарження з дня отримання копії оскаржуваного рішення, а не з дня оплати судового збору.

Сплата скаржником, який є суб`єктом владних повноважень, судового збору за подання апеляційної скарги через місяць після закінчення строку апеляційного оскарження, не може бути поважною підставою для поновлення строку такого строку.

Європейський Суд з прав людини в рішенні у справі Перес де Рада Каванілес проти Іспанії зазначає, що право на доступ до суду, не є абсолютним; воно підлягає обмеженням, дозволеним за змістом, зокрема, коли умови прийнятності скарги визначені, оскільки за своєю природою вона потребує регулювання з боку держави, яка користується певною свободою розсуду в цьому відношенні.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції зазначає, що неналежне використання наданих процесуальних прав не може визнаватись судом як поважна причина пропуску процесуального строку, а відтак зазначені скаржником причини пропуску строку апеляційного оскарження є неповажними.

Крім того, відповідно до частини першої статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно із частиною третьою статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.

Отже, процесуальний кодекс розмежовує такі юридичні категорії, як «представництво» і «самопредставництво».

Відповідно до статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» частина 4 статті 59 КАС України).

Так, апеляційна скарга подана через Електронний суд Кириченком Р.О., як представником за довіреністю.

На підтвердження повноважень особи, яка подала скаргу, додано сканкопію довіреності Військової частини НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 ..

Доказів того, що Кириченко Р.О. є адвокатом (ордер, свідоцтво про адвокатську діяльність) до апеляційної скарги не додано.

Також до апеляційної скарги не додано документів, які б підтверджували, що ОСОБА_2 може здійснювати самопредставництво суб`єкта владних повноважень відповідно до частини третьої статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту).

Таким чином, до апеляційної скарги не додано документів на підтвердження повноважень особи, що підписала апеляційну скаргу.

Крім того, оскільки апеляційна скарга Військової частини НОМЕР_1 подана в електронній формі через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи Електронний суд до неї застосовуються вимоги як до документу поданого в електронній формі.

Відповідно до частини 8 статті 44 КАС України процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

У випадку, коли інший учасник справи відповідно до внесених ідентифікаційних даних про нього має зареєстрований Електронний кабінет, функціонал Електронного суду в автоматичному режимі надає суду та учаснику справи доказ надсилання до Електронних кабінетів інших учасників справи поданих до суду документів.

В іншому випадку засобами Електронного суду користувача інформують про відсутність в іншого учасника справи зареєстрованого Електронного кабінету.

При цьому, частиною 9 статті 44 КАС України встановлено, що у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати до суду доказ надсилання цих матеріалів іншим учасникам справи.

Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності у іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність у іншого учасника справи електронного кабінету - в паперовій формі листом з описом вкладення.

Враховуючи відсутність відомостей про наявність у позивача зареєстрованого Електронного кабінету, скаржник зобов`язаний надати доказ надсилання позивачу листом з описом вкладення копії поданої ним апеляційної скарги з доданими до неї документами.

Однак, скаржником не надано доказів надсилання іншим учасникам справи листом з описом вкладення копії поданої ним апеляційної скарги з доданими до неї документами.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що скаржником додано до апеляційної скарги квитанцію №709526 від 11.03.2024 року про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС ОСОБА_3 , як зазначено скаржником - представника позивача, в той час як скаржником не надано доказів надсилання поданої ним апеляційної скарги позивачу ОСОБА_1 , а зважаючи на те, що позивач є самостійним учасником справи та має право на самостійне висловлення своєї позиції щодо доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку щодо невиконання скаржником вимог процесуального законодавства щодо надання суду доказів надсилання поданої ним апеляційної скарги з доданими до неї документами іншим учасникам справи.

Частиною другою статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 169, 298 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя-доповідач, -

У Х В А Л И В :

Визнати неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.01.2024 року залишити без руху.

Скаржникові усунути встановлені недоліки апеляційної скарги шляхом подання до Третього апеляційного адміністративного суду:

- заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин пропуску такого строку;

- оформленого належним чином документа про повноваження особи, яка підписала апеляційну скаргу;

- доказів надсилання позивачу листом з описом вкладення копії поданої ним апеляційної скарги з доданими до неї документами.

Встановити строк для усунення виявлених недоліків апеляційної скарги - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Після усунення недоліків апеляційної скарги у строк, встановлений судом, вона вважатиметься поданою у день первинного її подання до суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена.

Суддя І.В. Юрко