Справа № 420/5352/22
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2024-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5352/22
13 березня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Завальнюка І.В., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності Головного управління ПФУ в Одеській області при виконанні постанови від 19.07.2022 по справі № 420/5352/22,
05 квітня 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ГУПФ України в Одеській області, в якому просила:
визнати бездіяльність відповідача, щодо не поновлення пенсії позивачки протиправною та дискримінаційною, визнати протиправними та дискримінаційними та скасувати рішення про відмову у поновленні пенсії позивачці викладене в листі відповідача від 22.11.2021 вих. № 1500-0306-8/146217 та визнати протиправними та дискримінаційними дії відповідача стосовно відмови поновити виплату пенсію позивачці;
зобов`язати відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області вчинити певні дії поновити виплату пенсії позивачці з 01.07.2019 року, на вказаний нею банківський рахунок, з нарахуванням індексації та компенсації втрати частини доходів, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
стягнути з відповідача кошти в сумі 100,000 гривень (сто тисяч гривень) на відшкодування моральної шкоди, заподіяної їй протиправними та дискримінаційними рішеннями, дією та бездіяльністю, в результаті яких відповідач відмовив у поновленні пенсії позивачці.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20 травня 2022 року у задоволенні позову було відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.07.2022 рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 травня 2022 року скасовано;

ухвалено справі нове судове рішення, яким:

закрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування листа Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 22.11.2021 № 1500-0306-8/146217;

адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково:

визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо невиплати пенсії ОСОБА_1 з 01 липня 2019 року;

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 липня 2019 року з нарахуванням компенсації втрати частини доходів відповідно до частини другої статті 46 Закону 1058-IV;

стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди у розмірі 1000 (одна тисяча) грн;

у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

14.06.2023 до суду від представника ОСОБА_1 надійшла заява, в якій заявник просить суд:

1) визнати протиправною бездіяльність відповідача, допущену ним під час невиконання постанови від 19.07.2022, в зв`язку з протиправною невиплатою пенсії за період з 01.07.2019, нездійсненням автоматичного перерахунку індексації та/або перерахунків пенсії і неврахування надбавки до пенсії відповідно до ст.27, 28 та ч.2, 3 ст. 42 та пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону 1058-IV та відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 № 251 та від 20.02.2019 № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році", в редакції чинній на момент нарахування пенсії позивачу на 08.08.2022 року; невключенням позивача в коло осіб, яким відповідач зобов`язаний проводити автоматичні масові перерахунки пенсії, протиправно вказавши в перерахунку пенсії станом на 17.08.2022 в графі особливості що пенсія позивачки буцімто не підлягає МП. признач. за ріш. суду в твердому розмірі; нездійсненням виплати компенсації втрати частини доходів на несвоєчасно виплачену пенсію позивачки за період з 01.07.2019 року по 31.08.2022; невиплатою пенсії на банківський рахунок позивача в АТ Ощадбанк;

2) згідно положень ч.ч.1-3 ст.249 КАС України постановити окрему ухвалу і направити її відповідачу для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, а саме зобов`язати відповідача поновити та виплатити недоотриману пенсію позивача за період з 19.07.2022 з урахуванням індексації та з нарахуванням компенсації втрати частини доходів відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; скасувати в пенсійній справі позивача в графі особливості в Перерахунок пенсії на 17.08.2022 року позначку не підлягає МП. признач. за ріш. суду в твердому розмірі та включити позивача в коло осіб, яким відповідач зобов`язаний проводити автоматичні масові перерахунки пенсії відповідно до Закону; здійснити розрахунок та виплату пенсії позивача з урахуванням автоматичних перерахунків індексації та/або масових перерахунків пенсії та надбавок до пенсії відповідно до ст.ст. 27, 28 та ч.2, 3 ст. 42 та пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону Закон 1058-IV та відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 № 251 та від 20.02.2019 № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році" в редакції чинній на момент нарахування/фактичної виплати пенсії позивачці; здійснити виплату компенсації втрати частини доходів на щомісячну пенсію позивача з 01.07.2019 - 31.08.2022 ; здійснити виплату пенсії позивача, в тому числі суму недоотриманої пенсії з 01.07.2019, на визначений нею банківський рахунок № НОМЕР_1 МФО 328845 в АТ Ощадбанк;

3) зобов`язати відповідача подати у десятиденний строк звіт про виконання постанови від 19.07.2022 у справі № 420/5352/22.

Заява обґрунтована тим, що 02.01.2023 позивач звернулась до відповідача з листом про добровільне виконання постанови від 19.07.2022.

В листі від 17.01.2023 № 1026-132/К-02/8-1500/23 відповідач повідомив, що на виконання рішення суду позивачу поновлено виплату пенсії з 01.07.2019. Сума боргу по пенсійній виплаті за період з 01.07.2019 по 31.08.2022 склала 76000,00 грн та нарахована компенсація втрати частини доходів в розмірі 19143,29 грн. Вищезазначені суми були нараховані на поточний рахунок позивача в банківській установі АТ Ощадбанк, які зазначені у заяві. Банківська установа АТ Ощадбанк повернула кошти у зв`язку з невідповідністю РНОКПП отримувача, тому виплату пенсії припинено. Відповідач вказав про необхідність позивачу з`ясувати відповідність особистих даних в банківській установі та надати оновлену заяву про виплату пенсії через банківську установу до будь-якого відділу обслуговування громадян.

На думку позивача, відповідач вчинив протиправну бездіяльність, а саме: не включив позивача в коло осіб, яким зобов`язаний проводити масові перерахунки пенсії та нарахував пенсію позивачу при віці 85 років та при страховому стажі 33 роки в незмінному розмірі 2000,00 гривень на місяць, що значно менше мінімальної пенсії за віком на 19.07.2022 року. Крім того, відповідач усунувся від виплати компенсації втрати частини доходів на нараховану на пенсію позивачки за період з 01.07.2019 - 31.08.2022 та відмовляється перераховувати пенсію позивача на визначений нею банківський рахунок.

В заяві представник позивача також зазначив, що 14.06.2022 позивач звернулась до Відділу примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) із заявою про відкриття виконавчого провадження.

Представник позивача, покликаючись на те, що неправомірні дії (бездіяльність) не можуть вважатись належним виконанням рішення суду, яке, на його думку, залишається невиконаним, звернувся до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 19.06.2023, залишеною без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.09.2023, заяву представника позивача про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності Головного управління ПФУ в Одеській області при виконанні постанови від 19.07.2022 по справі № 420/5352/22 повернуто заявнику.

Повертаючи заяву, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивач пропустила десятиденний строк, встановлений статтею 383 КАС України, для звернення із заявою в порядку статті 383 КАС України.

Суд дійшов висновку, що з 28.01.2023 розпочався перебіг десятиденного строку, зазначеного в пункті 4 статті 383 КАС України, для звернення із такою заявою. Відтак, звернувшись до суду 14.06.2023, позивач пропустила десятиденний строк, встановлений статтею 383 КАСУ.

При постановлені оскаржуваних судових рішень суд керувався правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 13.07.2023 у справі №9901/988/18.

Постановою Верховного Суду від 23.02.2024 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено: ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 19.06.2023 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.09.2023 у справі № 420/5352/22 скасовано; справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Зокрема, підставою для скасування ухвали ООАС та постанови 5ААС слугувало те, що в порушення вимог статті 242 КАС України щодо законності та обґрунтованості судового рішення суди першої та апеляційної інстанцій не з?ясували: чи звертала позивач рішення до виконання, наявність відкритого виконавчого провадження за заявою позивачки щодо примусового виконання судового рішення та хід такого виконавчого провадження. Водночас наявність такої інформації відповідно до частини другої статті 383 КАС України є обов?язковою вимогою до заяви, яка подається в порядку статті 383 КАС України. При цьому, за правилами частини 5 статті 383 КАС України (в редакції станом на час звернення позивача до суду) у разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику.

12.03.2024 справа № 420/5352/22 надійшла до Одеського окружного адміністративного суду та 13.03.2024 передана судді Завальнюку І.В.

Дослідивши матеріали заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За правилами статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини 1 статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Відповідно до частини 2 статті 383 КАС України у такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Частиною 4 наведеної статті встановлено, що заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Відповідно до абзацу 2 частини 5 статті 383 КАС України (в редакції чинній на момент подачі заяви) у разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

Відповідно до пунктів 7, 8 частини 2 статті 383 КАС України в заяві, серед іншого, зазначається інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання, інформація про хід виконавчого провадження

Водночас наявність такої інформації відповідно до частини другої статті 383 КАС України є обов?язковою вимогою до заяви, яка подається в порядку статті 383 КАС України.

При цьому, за правилами частини 5 статті 383 КАС України (в редакції станом на час звернення позивача до суду) у разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику.

Таким чином, першочерговим є перевірка судом відповідності заяви вимогам частини другої статті 383 КАС України і в разі встановлення, що подана заява не відповідає таким вимогам, заява підлягає поверненню саме з таких підстав.

Однак у заяві представника позивача, поданої в порядку ст. 383 КАС України, не зазначено інформації про хід виконавчого провадження, а вказано лише те, що 14.06.2022 позивач звернулась до Відділу примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про відкриття виконавчого провадження.

Крім того, з доданих до заяви в порядку ст. 383 КАС України додатків також не вбачається, чи було відкрито виконавче провадження за заявою позивачки, а відтак і хід виконавчого провадження.

Таким чином, заява не відповідає вимогам, встановленим пунктами 7, 8 частини 2 статті 383 КАС України, що за правилами частини 5 статті 383 КАС України (в редакції станом на час звернення позивача до суду) є підставою для повернення такої заяви, про що й зазначив Верховний Суд у постанові від 23.02.2024 по даній справі.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про те, що подана позивачем заява про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень підлягає поверненню у зв`язку з її невідповідністю вимогам статті 383 КАС України, а саме - пунктам 7 та 8 частини 2 цієї статті.

На підставі викладеного та керуючись ст. 383 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності Головного управління ПФУ в Одеській області при виконанні постанови від 19.07.2022 по справі № 420/5352/22 - повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Суддя І.В. Завальнюк