Справа № 607/2579/24
Суддя: Кунець Н. Р.
Дата ухвалення: 2024-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.03.2024 Справа №607/2579/24 Провадження №2-а/607/102/2024

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Кунець Н.Р.,

з участю секретаря судового засідання Ковбасюк М.В.,

представника позивача адвоката Жмінки І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Жмінка Ігор Васильович до Тернопільського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Жмінка І.В. звернувся до суду з позовом до відповідача Тернопільського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі ІНФОРМАЦІЯ_1 ), в якому просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.210 КУпАП (ВЧИНЕНЕ ПОРУШЕННЯ В ОСОБЛИВИЙ ПЕРІОД) від 26.01.2024 року № 61/80 про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210 КУпАП закрити.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що 26.01.2024 тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.210 КУпАП (ВЧИНЕНЕ ПОРУШЕННЯ В ОСОБЛИВИЙ ПЕРІОД) № 61/80 якою його ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.

Зокрема, йому ставиться у провинну те, що він19.01.2024 не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до повістки отриманої під особистий підпис 17.01.2024.

Разом з тим, позивач із вказаною постановою не погоджується та вважає її незаконною, протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Так, позивач вказує, що 17.01.2024 посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 йому було вручено повістку № 17/20 від 17.01.2024 (додаток 11 до Порядку) про прибуття до Тернопільського ОМТЦК та СП 19.01.2024 на 09.00 год., за адресою АДРЕСА_1 , підписану тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 .

Разом з тим, з поважних причин за станом здоров`я він не зміг прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 19.01.2024 на 09 год. 00 хв., про що він повідомив ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом направлення 18.01.2024 через Укрпошту відповідної заяви про визнання поважною причиною неприбуття ОСОБА_1 , згідно врученої Повістки № 17/20 від 17.01.2024 територіального центру комплектування та соціальної підтримки та відкликання (анулювання) Повістку № 17/20 від 17.01.2024, яку уповноваженими працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 отримано 22.01.2024.

Проте, 25.01.2024 близько 20 год. 30 хв. без будь яких пояснень та складення протоколу про адміністративне затримання він був затриманий працівниками Національної поліції та разом з посадовими особами Тернопільського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки та доставлений до Тернопільського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Того ж дня 25.01.2024 старшим офіцером відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_2 капітаном ОСОБА_3 , відносно нього було складено Протокол від 25.01.2024 № 60/78 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.210 Кодексу України про адміністративне правопорушення ВЧИНЕНЕ ПОРУШЕННЯ В ОСОБЛИВИЙ ПЕРІОД), а 26.01.2024 була винесена спірна постанова по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.210 КУпАП (ВЧИНЕНЕ ПОРУШЕННЯ В ОСОБЛИВИЙ ПЕРІОД) № 61/80.

При цьому позивач зауважує, що як при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та і при винесенні спірної постанови він повідомляв посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 про поважну причину його неприбуття 19.01.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно врученої Повістки №17/20 від 17.01.2024 та наявність підтверджуючих документів у ІНФОРМАЦІЯ_2 поважних причин його неприбуття згідно врученої Повістки № 17/20 від 17.01.2024.

Крім цього позивач вказує, що відповідачем не підтверджено порушення ним вимог абзацу 4 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», оскільки в постанові не відображено суті інкримінованого правопорушення в цій частині. Також вважає, що ним не порушено підпункту 2 пункту 1 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», оскільки будь-яких інших повісток з ІНФОРМАЦІЯ_2 , для того щоб прийти до даного територіального центру станом на день подання позову він не отримував, а 19.01.2024 згідно врученої Повістки №17/20 від 17.01.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 він не з`явився з поважних причин.

На підставі викладеного позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.02.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку, визначеному для розгляду окремої категорії термінових адміністративних справ, з урахуванням вимог параграфу 2 глави 11 КАС України.

14.03.2024 судом зареєстровано заяву подану представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Жмінка І.В., у якій останній просить долучити до матеріалів справи письмові пояснення ОСОБА_1 від 13.03.2024, відповідно до яких ОСОБА_1 окрім обставин викладених у позовній заяві вказав, що він з 18.01.2024 по 25.01.2024 перебував на лікарняному та звертався до сімейного лікаря з приводу захворювання, про що він повідомляв посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 , як при його затриманні так і при складенні відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та винесенні спірної постанови № 61/80 від 26.01.2024, про те останні це до уваги не взяли. Також зазначив, що підписав протокол про адміністративне правопорушення лише тому, що йому повідомили, що не випустять його з приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 , якщо він його не підпише, відтак оскільки він погано себе почував, а його ліки були дома, він змушений був підписати протокол про адміністративне правопорушення. Так само спірну постанову він підписав, лише тому, що йому погрожували. З огляду на викладене просить позов задовольнити у повному обсязі та слухати справу у його відсутності.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Жмінка І.В. позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та просив позов задовольнити.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 в судове засідання не з`явився з невідомих суду причини, хоча про час та місце розгляду справи був неодноразово повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення судової повістки про виклик до суду. Про причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи чи відзиву на позов не подавав.

Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів.

Суд, розглянувши справу, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності наявні у справі докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що позов не підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав:

Судом встановлено, що 17.01.2024 ОСОБА_1 отримав Повістку № 17/20 за підписом тимчасово виконуючого обов`язки начальника Тернопільського ОМТЦК та СП підполковника ОСОБА_2 про необхідність його явки 19.01.2024 о 09 год. 00 хв. до Тернопільського ОМТЦК та СП, за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» та ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» відповідно до Указу Президента України № 65/2022 від 24.02.2022.

25.01.2024 старшим офіцером відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_2 капітаном ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП (ВЧИНЕНЕ ПОРУШЕННЯ В ОСОБЛИВИЙ ПЕРІОД) № 60/78

Згідно даного протоколу 25.01.2024 громадянин ОСОБА_1 близько 20 год. 30 хв. був доставлений до Тернопільського ОМТЦК та СП за адресою: АДРЕСА_1 працівниками Національної поліції як такий, що перебуває в базі розшуку Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ІТС «Інформаційний портал Національної поліції України» за скоєння правопорушення за ст. 210 КУпАП. Під час звіряння військово-облікових даних встановлено, що громадянин ОСОБА_1 не перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно даних, наявних у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, ОСОБА_1 19.01.2024 не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до повістки отриманої під особистий підпис 17.01.2024. У зв`язку із вказаним ОСОБА_1 здійснив адміністративне правопорушення в особливий період, чим здійснив порушення вимог абз. ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» підпункту 2 пункту 1 «Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних» (додаток 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022 зі змінами), чим своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП.

Вказаний протокол було складено в присутності позивача та примірник протоколу останньому вручено, що стверджується підписом позивача, проставленим у протоколі.

У графі «Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності» ОСОБА_1 зазначив, що зобов`язується дотримуватись правил військового обліку.

26.01.2024 тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП (ВЧИНЕНЕ ПОРУШЕННЯ В ОСОБЛИВИЙ ПЕРІОД) № 61/80, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 25.01.2024 громадянин ОСОБА_1 близько 20 год. 30 хв. був доставлений до Тернопільського ОМТЦК та СП за адресою: АДРЕСА_1 працівниками Національної поліції як такий, що перебуває в базі розшуку Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ІТС «Інформаційний портал Національної поліції України» за скоєння правопорушення за ст. 210 КУпАП. Під час звіряння військово-облікових даних встановлено, що громадянин ОСОБА_1 не перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно даних, наявних у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, ОСОБА_1 19.01.2024 не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до повістки отриманої під особистий підпис 17.01.2024. У зв`язку із вказаним ОСОБА_1 здійснив адміністративне правопорушення в особливий період, чим здійснив порушення вимог абз. ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» підпункту 2 пункту 1 «Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних» (додаток 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022 зі змінами), чим своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП.

При розгляді справи встановлено обставини, що пом`якшують відповідальність: щире розкаяння винного. Обставини, що обтяжують відповідальність: відсутні. Вказано, що постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня винесення в порядку, визначеному статтями 287-289 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП (ВЧИНЕНЕ ПОРУШЕННЯ В ОСОБЛИВИЙ ПЕРІОД) № 61/80 від 26.01.2024 була складена в присутності позивача та примірник постанови вручено останньому, що підтверджується підписом позивача, проставленим у постанові.

Як вбачається із заяви від 18.01.2024 надісланої до Тернопільського ОМТЦК та СП, ОСОБА_1 повідомляв, що прибути у визначену у повістці № 17/20 від 17.01.2024 дату - саме 19.01.2024 на 09.00 год., до ІНФОРМАЦІЯ_2 він не має можливості з поважних причин, зокрема хвороби, оскільки з 18.01.2024 він перебуває на лікуванні, на підтвердження про тимчасову непридатність 18.01.2024 було створено медичний висновок про непрацездатність - СМ33-МЕРМ-58B2-АКВ4. У разі закінчення лікування та проведення медичних обстежень зобов`язався додатково повідомити ІНФОРМАЦІЯ_1 та передати підтверджуючі медичні документи. Також у разі відновлення свого стану здоров`я та його працездатності, що буде підтверджено після огляду лікуючим лікарем та закриття листа про тимчасову непрацездатності зобов`язався надати підтверджуючі медичні документи до ІНФОРМАЦІЯ_2 . З огляду на викладене ОСОБА_1 просив: визнати поважною причиною його неприбуття згідно врученої повістки № 17/20 від 17.01.2024 про прибуття 19.01.2024 на 09 год. 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ,), підписаної TBO начальника Тернопільського ОМТЦК та СП підполковником ОСОБА_4 ; відкликати (анулювати) повістку № 17/20 від 17.01.2024 видану йому про прибуття 19.01.2024 на 09 год. 00 хв., до Тернопільського ОМТЦК та СП підписану TBO начальника Тернопільського ОМТЦК та СП підполковником ОСОБА_4 .

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення вищевказану заяву ОСОБА_1 від 18.01.2024 уповноважена особа Тернопільського ОМТЦК та СП отримала 22.01.2024.

Як слідує з листа КНП «Центр первинної медико санітарної допомоги» № 01.1-04/246 від 04.03.2024, згідно даних електронної інформаційної системи ОСОБА_1 за період 18.01-25.01.2024 дійсно звертався до сімейного лікаря з приводу захворювання. Створено медичний висновок про тимчасову непрацездатність згідно наказу МОЗ України від 01.06.2021 № 1066 «Деякі питання формування медичних висновків про тимчасову непрацездатність та проведення їхньої перевірки», який формується на підставі медичних записів про стан здоров`я пацієнта та висновку лікуючого лікаря: з 18.01.2024 22.01.2024 № СМ33-МУЗМ-58B2-АКВ4 з 22.01.2024-25.01.2024 № 69 B7-544X-BT2X-9877. При первинному зверненні 18.01.2024 сформовано довідку про стан здоров`я №26. У день завершення лікування довідку видано на руки.

Відповідно до довідки № 26 виданої Амбулаторією загальної практики сімейної медицини № 2 КНП «Центр первинної медико санітарної допомоги» 18.01.2024, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходився на амбулаторному лікуванні з приводу діагнозу ГРВІ з 18.01.2024 по 22.01.2024, з 23.01.2024 по 25.01.2024.

Суд звертає увагу, що відповідно до вказаної довідки така видана на ім`я ОСОБА_1 , натомість позивачем у даній справі є ОСОБА_1 .

Разом з тим, суд розцінює вказані розбіжності у по батькові позивача, як технічну помилку вчинену особою, яка її видала та враховує довідку № 26 виданої Амбулаторією загальної практики сімейної медицини № 2 КНП «Центр первинної медико санітарної допомоги» 18.01.2024 при розгляді даною справи, які таку, що видана ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. ч.1, 3 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (в даному випадку відповідач) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, крім того чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона притягненню до адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Частина 2 ст. 33 КУпАП встановлює, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху і є тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

У відповідності до положень ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно Указу Президента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває і по теперішній час.

Отже, на дату вчинення правопорушення діяв особливий період.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 210 КУпАП порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку - тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період - тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП є порушення військовозобов`язаними чи призовниками правил військового обліку, неявка їх на виклик до військового комісаріату без поважних причин в особливий період.

Згідно вимог ст. ст. 1, 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закони України «Про оборону України», «;Про Збройні Сили України», «;Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію».

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки). Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади.

Відповідно до абз. 2 ст. 17 Закону України «Про оборону України», громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Згідно ч.ч. 3, 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (Закон № 2232-ХІІ), військовий обов`язок включає дотримання правил військового обліку; громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів, виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Відповідно до п. 2 ч. 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Статтями 15, 22 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» встановлено, що вік призовників до 27 років, від 27 років до 60 років - військовозобов`язані. За рішенням ВЛК при визнанні військовозобов`язаного не придатним до військової служби, громадянин може бути списаним з військового обліку за віком ще до досягнення 60 років.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», військовозобов`язані визнані в установленому порядку особами з інвалідністю мають право на звільнення від призову на військову службу під час мобілізації. Отримання звільнення від призову на військову службу за мобілізацією застосовується за умови подання підтверджуючих документів до РТЦК та СП.

Відповідно до ст. 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно абз. 3 ч. 9 ст. 29 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» поважними причинами неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного чи резервіста до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для призову на збори в пункт і в строк, установлені його керівником, які підтверджені відповідними документами, визнаються перешкоди стихійного характеру, сімейні обставини та інші поважні причини, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно постанови КМУ від 28.07.2010 № 673 «Про затвердження переліку поважних причин неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного до військового комісаріату для призову на збори» поважною причиною неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного чи резервіста для призову на збори в пункт і в строк, установлені керівником відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки визнається, зокрема, хвороба, підтверджена відповідними документами (довідками).

В свою чергу, згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 391 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» призов громадян України на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період та їх оповіщення здійснюються командирами військових частин - стосовно громадян України, які проходять службу у військовому резерві за контрактом та/або зараховані під час такої служби до військового оперативного резерву, та керівниками територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки - стосовно громадян України, які після їх звільнення з військової служби зараховані до військового оперативного резерву. Резервісти зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих повістках (повідомленнях).

Положеннями ч. 5 ст. 39-1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що поважними причинами неприбуття до військових частин або на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих повістках (повідомленнях), визнаються підтверджені відповідними документами: 1) перешкода стихійного характеру, хвороба або інші обставини, що позбавили можливості особисто прибути в зазначені частину, пункт і строк; 2) смерть близького родича (чоловіка, дружини, сина, дочки, батька, матері, діда, баби або рідного (повнорідного, неповнорідного) брата чи сестри) або близького родича подружжя.

Таким чином суд зауважує, що відповідно до положень законодавства про військову службу, оборону та мобілізацію, на громадян, які вручено повістку, покладається обов`язок прибути до ТЦК та СП у строки вказані у повістці, а у разі неможливості прибуття, повідомити відповідний орган про поважність причин не прибуття за повісткою, які визначені Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Судом встановлено, що 17.01.2024 позивач ОСОБА_1 отримав повістку № 17/20 про прибуття до Тернопільського ОМТЦК та СП 19.01.2024 о 09 год. 00 хв., що не заперечується позивачем.

Однак, позивач ОСОБА_1 до Тернопільського ОМТЦК та СП 19.01.2024 о 09 год. 00 хв. за викликом не прибув, натомість 18.01.2024 засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» надіслав на адресу Тернопільського ОМТЦК та СП заяву, якій повідомив, що він з поважних причин не прибув 19.01.2024 до Тернопільського ОМТЦК та СП згідно врученої повістки № 17/20 від 17.01.2024, у зв`язку із хворобою на підтвердження чого було створено медичний висновок про непрацездатність - СМ33-МЕРМ-58B2-АК.

Як слідує із матеріалів справи, з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення, відповідач звертався до органів Національної поліції України для здійснення заходів доставлення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

25.01.2024 після доставки ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП (ВЧИНЕНЕ ПОРУШЕННЯ В ОСОБЛИВИЙ ПЕРІОД) № 60/78, відповідно до якого 25.01.2024 громадянин ОСОБА_1 близько 20 год. 30 хв. був доставлений до Тернопільського ОМТЦК та СП за адресою: АДРЕСА_1 працівниками Національної поліції як такий, що перебуває в базі розшуку Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ІТС «Інформаційний портал Національної поліції України» за скоєння правопорушення за ст. 210 КУпАП. Під час звіряння військово-облікових даних встановлено, що громадянин ОСОБА_1 не перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно даних, наявних у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, ОСОБА_1 19.01.2024 не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до повістки отриманої під особистий підпис 17.01.2024. У зв`язку із вказаним ОСОБА_1 здійснив адміністративне правопорушення в особливий період, чим здійснив порушення вимог абз. ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» підпункту 2 пункту 1 «Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних» (додаток 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022 зі змінами), чим своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення позивачу було роз`яснено його права та обов`язки, які передбачені статтею 268 КУпАП (знайомитися з матеріалами справи, давати роз`яснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця в галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі), про що особистий підпис ОСОБА_1 поставлений у відповідній графі протоколу.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення позивач ОСОБА_1 надав пояснення, зокрема зазначив, що зобов`язується дотримуватись правил військового обліку.

Також відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, розгляд справи про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності був призначений на 26.01.2024 о 14 год. 00 хв. Копію протоколу вручено ОСОБА_1 , про що свідчить його підпис.

26.01.2024 тимчасово виконуючим обов`язки начальника Тернопільського ОМТЦК та СП підполковника ОСОБА_2 було винесено спірну постанову по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП (ВЧИНЕНЕ ПОРУШЕННЯ В ОСОБЛИВИЙ ПЕРІОД) № 61/80, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивачу ОСОБА_1 ставиться у провину те, що він 19.01.2024 не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до повістки отриманої під особистий підпис 17.01.2024, чим вчинив адміністративне правопорушення в особливий період, а саме порушив вимоги абз. 4 ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», підпункту 2 пункту 1 «Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних» (додаток 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022 зі змінами) та чим своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач ОСОБА_1 вказує, що 19.01.2024 згідно врученої Повістки №17/20 від 17.01.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 він не з`явився з поважних причин, оскільки перебував на лікарняному, що підтверджується довідкою із лікувального закладу, при цьому він повідомив ІНФОРМАЦІЯ_1 про поважні причини його неприбуття, надіславши заяву від 18.01.2024, у якій вказав, що він перебуває на лікуванні, що відповідно до вимог постанови КМУ від 28.07.2010 № 673 «Про затвердження переліку поважних причин неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного до військового комісаріату для призову на збори» є поважною причиною.

Так, з приводу повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_2 про факт перебування ОСОБА_1 на лікуванні, то суд вказує, що як вже зазначалось вище у відповідності до ч. 5 ст. 39-1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» поважні причини неприбуття до військових частин або на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих повістках (повідомленнях), повинні бути підтверджені відповідними документами.

Разом з тим, як вбачається із копії заяви ОСОБА_1 від 18.01.2024 адресованої ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якій позивач повідомляв ІНФОРМАЦІЯ_1 про поважні причини його неприбуття, а саме про його хворобу, у ній відсутні відомості про долучення до неї документів, які підтверджують поважні причини його неприбуття до Тернопільського ОМТЦК та СП.

Крім того, відповідно до листа КНП «Центр первинної медико санітарної допомоги» № 01.1-04/246 від 04.03.2024, при первинному зверненні ОСОБА_1 до сімейного лікаря 18.01.2024 сформовано довідку про стан здоров`я №26, а у день завершення лікування довідку видано на руки. При цьому зазначено також, що ОСОБА_1 на лікуванні з 18.01.2024 по 22.01.2024, з 23.01.2024 по 25.01.2024.

Таким чином, 25.01.2024 довідка про стан здоров`я №26 видана Амбулаторією загальної практики сімейної медицини № 2 КНП «Центр первинної медико санітарної допомоги» була наявна у ОСОБА_1 , при цьому згідно із матеріалами справи, ОСОБА_1 був затриманий працівниками Національної поліції 25.01.2024 о 20 год. 30 хв. та доставлений до Тернопільський ОМТЦК та СП.

Водночас, у протоколі протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП (ВЧИНЕНЕ ПОРУШЕННЯ В ОСОБЛИВИЙ ПЕРІОД) № 60/78, який був складений 25.01.2024 відсутні відомості проте, що ОСОБА_1 повідомляв про поважні причини його неприбуття до Тернопільського ОМТЦК та СП 19.01.2024 та надав на їх підтвердження відповідні документи. Натомість позивач у своїх поясненнях вказав, що зобов`язується дотримуватись правил військового обліку, жодних інших обставин, заяв та клопотань ним зазначено не було.

Так само і спірну постанову по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП (ВЧИНЕНЕ ПОРУШЕННЯ В ОСОБЛИВИЙ ПЕРІОД) № 61/80 від 26.01.2024, ОСОБА_1 підписав без будь яких зауважень, не зазначаючи при цьому про поважні причини його неприбуття до Тернопільського ОМТЦК та СП 19.01.2024.

Таким чином жодних доказів того, що позивачем було подано до Тернопільського ОМТЦК та СП документи, які підтверджують поважні причини його неприбуття до Тернопільського ОМТЦК та СП 19.01.2024 згідно Повістки №17/20 від 17.01.2024 матеріали справи не містять.

Крім того, щодо наявності поважних причин неприбуття позивача ОСОБА_1 19.01.2024 до Тернопільського ОМТЦК та СП та посилання на приписи постанови КМУ від 28.07.2010 № 673 «Про затвердження переліку поважних причин неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного до військового комісаріату для призову на збори», суд зазначає наступне.

Згідно абз. 3 ч. 9 ст. 29 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» поважними причинами неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного чи резервіста до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для призову на збори в пункт і в строк, установлені його керівником, які підтверджені відповідними документами, визнаються перешкоди стихійного характеру, сімейні обставини та інші поважні причини, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

В свою чергу, згідно постанови КМУ від 28.07.2010 № 673 «Про затвердження переліку поважних причин неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного до військового комісаріату для призову на збори» поважною причиною неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного чи резервіста для призову на збори в пункт і в строк, установлені керівником відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки визнається, зокрема, хвороба, підтверджена відповідними документами (довідками).

Разом з тим, що аналіз ст. 29 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» свідчить, що ця норма визначає порядок проходження саме зборів військовозобов`язаними та резервістами та не регулює питання поважності причин для неприбуття військовозобов`язаного та резервіста під час мобілізації, яке унормовано приписами ст. 39-1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Суд зауважує, що приписами ч. 5 ст. 39-1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», визначено, що поважними причинами неприбуття до військових частин або на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих повістках (повідомленнях), визнаються підтверджені відповідними документами: 1) перешкода стихійного характеру, хвороба або інші обставини, що позбавили можливості особисто прибути в зазначені частину, пункт і строк; 2) смерть близького родича (чоловіка, дружини, сина, дочки, батька, матері, діда, баби або рідного (повнорідного, неповнорідного) брата чи сестри) або близького родича подружжя.

Тобто, для визнання причини неприбуття до ТЦК та СП, перешкода стихійного характеру, хвороба чи інша обставина, має мати характер такої, які позбавляють можливості особисто прибути в зазначені частину, пункт і строк.

Відповідно до довідки № 26 виданої Амбулаторією загальної практики сімейної медицини № 2 КНП «Центр первинної медико санітарної допомоги» 18.01.2024 та листа КНП «Центр первинної медико санітарної допомоги» № 01.1-04/246 від 04.03.2024, ОСОБА_1 , дійсно звертався до сімейного лікаря з приводу захворювання та знаходився на амбулаторному лікуванні з приводу діагнозу ГРВІ з 18.01.2024 по 22.01.2024, з 23.01.2024 по 25.01.2024. При первинному зверненні 18.01.2024 сформовано довідку про стан здоров`я №26. У день завершення лікування довідку видано на руки.

Водночас, суд звертає увагу, що амбулаторна спеціалізована медична допомога це допомога, яку пацієнт отримує без госпіталізації до лікарні, тобто консультації від лікарів, а також проведення ними лікувальних процедур або малих хірургічних втручань, досліджень та обстежень.

Наведене свідчить про те, що довідка № 26 виданої Амбулаторією загальної практики сімейної медицини № 2 КНП «Центр первинної медико санітарної допомоги» 18.01.2024 підтверджує лише звернення ОСОБА_1 18.01.2024 до сімейного лікаря та перебування його на амбулаторному лікуванні з приводу діагнозу ГРВІ, проте не підтверджує факт встановлення йому діагнозу чи хвороби, яка призвела до тимчасової втрати працездатності та перешкоджала йому особисто прибути до Тернопільського ОМТЦК та СП.

При цьому відомості про перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікування чи наявності у нього захворювання, яке мало характер такого, яке реально позбавляло його фізичної можливості особисто прибути 19.01.2024 до Тернопільського ОМТЦК та СП в матеріалах справи відсутні.

Згідно з частиною першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На підставі встановлених обставин, суд приходить до висновку, про відсутність поважних причин неприбуття позивача ОСОБА_1 19.01.2024 до Тернопільського ОМТЦК та СП, а відтак суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП (ВЧИНЕНЕ ПОРУШЕННЯ В ОСОБЛИВИЙ ПЕРІОД) № 61/80 від 26.01.2024 є правомірною та підстави для її скасування відсутні, а накладення адміністративного стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 210 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 850 грн відповідає вимогами чинного законодавства.

Відповідно до вимог пункту 1 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні у справі докази, суд приходить до переконання, що підстав для задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_1 не має, а постанова по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП (ВЧИНЕНЕ ПОРУШЕННЯ В ОСОБЛИВИЙ ПЕРІОД) № 61/80 від 26.01.2024 винесена у відповідності до вимог чинного законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Оскільки з задоволенні позову відмовлено, то судові витрати стягненню з відповідача на корись позивача за рахунок бюджетних асигнувань не підлягають.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 194, 211, 217, 246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Жмінка Ігор Васильович до Тернопільського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, відмовити.

Судові витрати покласти на позивача ОСОБА_1 в межах ним понесених.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано 14.03.2024.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації проживання: АДРЕСА_2 .

Представник позивача: адвокат Жмінка Ігор Васильович, свідоцтво №669, адреса: вул. Січових Стрільців, 2, м. Тернопіль, 46001.

Відповідач: Тернопільський об`єднаний міський територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, адреса місця знаходження: вул. Тролейбусна, 5, м. Тернопіль, 46027.

Головуючий суддяН. Р. Кунець