Справа № 320/3542/23
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2024-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/3542/23 Головуючий у І інстанції - Лисенко В.І., Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Карпушової О.В., Файдюка В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2023 року у справі за адміністративним ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив скасувати рішення відповідача від 20.01.2021 №07 щодо відмови у призначені йому пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зобов`язати відповідача призначити йому пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування починаючи з моменту настання пенсійного віку, а саме з 17.06.2021.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ним були подані усі необхідні документи для призначення пенсії за віком.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2023 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позову.

Апеляційна скарга обґрунтована відсутню підстав для призначення позивачу пенсії за віком, оскільки згідно доданих документів до страхового стажу не зараховано стаж за трудовою книжкою НОМЕР_1 від 16.05.1996, записи в трудову книжку внесені з порушенням Інструкції ведення трудових книжок, затвердженої спільним Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, а саме на титульній сторінці трудової книжки відсутня печатка підприємства, на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Період роботи в трудовій книжці починається з 27.01.1978 в металургійному комбінаті ім. Войкова, а на титульній сторінці трудової книжки, дата заповнення якої 16.05.1996 - печатка ВАТ «Керченський» металургійний комбінат.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, судом установлено і підтверджується матеріалами справи, що 08.07.2021 позивач звернувся до відділу обслуговування громадян № 11 (сервісний центр) ГУ ПФУ у Київській області із заявою щодо призначення йому пенсії за віком. До заяви долучив: довідку про присвоєння ідентифікаційного номера; паспорт; військовий квиток; свідоцтво про навчання; довідка із СПОВ про заробітну плату з 01.07.2000 по день звернення; трудові книжки.

15.07.2021 ГУ ПФУ в Херсонській області прийнято рішення № 7, яким відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком, у зв`язку з тим, що до страхового стажу позивача не зараховані періоди роботи згідно із записами трудової книжки серії НОМЕР_2 від 16.05.1995, оскільки на титульній сторінці трудової книжки відсутня печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалась трудова книжка, як це передбачено Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58. Період роботи в трудовій книжці починається з 27.01.1978 в металургійному комбінаті ім. Войкова, на титульній сторінці трудової книжки, дата заповнення якої 16.05.1996 печатка ВАТ «Керченський» металургійний комбінат. На дату заповнення трудової книжки (16.05.1996) працює в приватному малому підприємстві «Міраж» з 20.11.1995 по 27.06.1996. Підстав для зарахування до страхового стажу записів, які містяться у ній, немає. Незараховані періоди роботи за записами трудової книжки необхідно підтвердити уточнюючими довідками.

В подальшому рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 13.12.2021 у справі №540/6906/21 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 15.07.2021 № 07 щодо відмови ОСОБА_1 у в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.07.2021 про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду.

На виконання вказаного рішення суду відповідач повторно розглянув заяву позивача від 08.07.2021 та прийняв рішення від 20.01.2022 про відмову у призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

05.04.2022 позивач подав скаргу до Пенсійного фонду України, який за наслідком розгляду скарги надав відповідь від 12.05.2022, в якій зазначив, що відповідач виконав усі дії, які були покладені на нього цим судовим рішенням.

Вважаючи таке рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів суду, що діяв правомірно, з чим погоджується і колегія суддів з огляду на наступне.

Приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Нормативно-правовим актом, який регулював надання трудових і соціальних пенсій всім непрацездатним громадянам України, до набрання чинності Законом № 1058-IV є Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII).

Відповідно до ст. 56 Закону №1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно ст. 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Розділом ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок № 22-1) визначено перелік документів, необхідних для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший.

Згідно пп. 2 п. 2.1 розділу II Порядок № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Так, в трудових книжках позивача містяться наступні записи про його роботу:

- з 27.01.1978 до 15.10.1979 - прийнятий учнем слюсаря у цех емальованого посуду, працював слюсарем з ремонту обладнання на Металургійному заводі ім.Войкова;

- з 31.10.1979 до 30.11.1981 - проходив службу у Радянській армії;

- з 17.02.1982 до 05.04.1984 - працював судовим поваром у Риболовецькому колгоспі МРХ СРСР;

- з 27.07.1984 до 03.02.1986 - працював слюсарем механіко-збірних робіт на Металургійному заводі ім. Войкова;

- з 12.02.1986 до 31.10.1986 - працював матросом, поваром у «ЮГРИБПОИСК»;

- з 05.11.1986 до 06.07.1990 - працював водієм категорії «В» та «С» на станції по боротьбі з хворобами тварин;

- з 10.08.1990 до 15.10.1995 - працював комерційним директором на сумісному українсько-російському підприємстві «ІНФОРМ-ЛАЗУРИТ»;

- з 20.11.1995 до 27.06.1996 - працював комерційним директором у приватному малому підприємстві «МИРАЖ»;

- з 01.07.1996 до 31.12.1997 - працював водієм категорії «В» та «С» у ТОВ «НИКЄЛ»;

- з 03.01.1998 до 29.12.1998 - отримував виплати по безробіттю;

- з 04.01.1999 до 14.05.1999 - проходив навчання у Професійному технічному училищі №5 м.Керч;

- з 06.09.1999 до 08.09.2000 - працював охоронцем у ДП «Центр 1000 послуг»;

- з 29.12.2000 до 07.06.2001 - отримував виплати по безробіттю;

- з 24.12.2001 до 25.12.2001 - працював водієм категорії «В» та «С» у ТОВ «СВТ ФОРТУНА»;

- з 22.01.2002 до 19.05.2004 - працював комерційним директором У ТОВ «СЕМЕРАМ»

- з 01.06.2004 до 10.04.2008 - працював начальником платної автостоянки КП «Автопарк-Сервіс»;

- з 06.01.2011 до 06.08.2013 - працював директором ТОВ «Преміум-Центр»;

- з 05.04.2016 до 03.08.2016 - отримував виплати по безробіттю;

- з 04.08.2016 до 11.03.2020 - працював головним адміністратором ТОВ «Фірма «Гарант»;

- з 14.05.2020 до 29.06.2021 - працював головним адміністратором ТОВ «Фірма Гарант»;

- з 01.07.2021 - прийнятий на посаду директора ТОВ «Житлово-сервісна компанія».

Апелянт зазначає, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано стаж за трудовою книжкою НОМЕР_1 від 16.05.1996, оскільки записи в неї внесені з порушенням Інструкції ведення трудових книжок, затвердженої спільним Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, а саме на титульній сторінці трудової книжки відсутня печатка підприємства, на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Період роботи в трудовій книжці починається з 27.01.1978 в металургійному комбінаті ім. Войкова, а на титульній сторінці трудової книжки, дата заповнення якої 16.05.1996 - печатка ВАТ «Керченський» металургійний комбінат. На дату заповнення трудової книжки (16.05.1996) працює в приватному малому підприємстві «Міраж» з 20.11.1995 по 27.06.1996.

Для зарахування цих періодів необхідно надати уточнюючі довідки, видані на підставі первинних документів підприємствами, на яких працював заявник, або інші документи про стаж, що визначені Порядком № 637 або підтвердити належність трудової книжки заявнику у судовому порядку.

Разом з тим, як наголошувалось вище, відповідно до ст. 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. В трудовій книжці позивача зазначені всі необхідні реквізити, які вимагаються для її заповнення, водночас, відповідальність за правильність заповнення трудової книжки покладається безпосередньо та виключно на роботодавця.

Відповідно до п. 2.4 розд. 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 (далі - Інструкція № 58) записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Відповідно до п. 2.6. Інструкції № 58 у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

Відповідно до абз. 2 п. 6.1 Інструкції № 58 у разі невірного первинного заповнення трудової книжки або вкладиша до неї, а також псування їх бланків внаслідок недбалого зберігання, вартість зіпсованих бланків сплачується підприємством.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

Порушення роботодавцем порядку заповнення трудової книжки не може бути підставою для позбавлення особи права на пенсію.

Отже, правильним є висновок суду першої інстанції, що позивач не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, більш того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу позивача за спірний період.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 22.11.2018 у справі № 497/118/15-а.

Отже, судом не встановлено недостовірності вказаних записів та трудової книжки в цілому, а тому її належить розглядати як належний та допустимий доказ у справі.

При цьому, колегія суддів зауважує, що уточнююча довідка може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями в тих випадках, коли відсутня трудова книжка або відсутні відповідні записи в трудовій книжці.

Відповідно до ст. 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Позивач 16.06.1961 року народження та пенсійний вік у позивача виник 16.06.2021.

Також, відповідно до ст. 26 Закону № 1058-IV для призначення пенсії за віком у особи повинно бути в наявності страховий стаж (з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року) - не менше 28 років.

Враховуючи досліджені докази у справі, та встановивши наявність у позивача страхового стажу більше 28 років, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що належним захистом порушеного права позивача є зобов`язання відповідача зарахувати до його страхового стажу періоди роботи по трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 16.05.1996 та призначити йому пенсію за віком з 17.06.2021 (з наступного дня після досягнення віку 60 років).

Отже, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду не спростовують.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: Л.В. Губська

Судді: О.В. Карпушова

В.В. Файдюк