Справа № 120/602/22-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2024-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

11 березня 2024 р. Справа № 120/602/22-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Альчук М.П., розглянувши заяву про відстрочення виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням суду від 07.04.2022 року адміністративний позов задоволено. Зокрема, зобов`язано Липовецьку міську раду Вінницького району Вінницької області надати дозвіл громадянам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність орієнтовною площею по 2 га кожному окремо для ведення особистого селянського господарства на території Липовецької міської ради, за межами м. Липовець (Липовецької територіальної громади) Вінницького району Вінницької області.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08.08.2023 року апеляційну скаргу Липовецької міської ради залишено без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 07.04.2022 року - без змін.

До суду від Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області надійшла заява про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення. Вказана заява мотивована законодавчою забороною передачі земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення документації до закінчення (скасування) воєнного стану.

Ухвалою суду від 07.03.2024 року вказану заяву призначено до розгляду у судовому засіданні на 11.03.2024 року.

Сторони у судове засідання не з`явилися, незважаючи на те, що їх було повідомлено належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч. 4 ст. 229 КАС України).

З урахуванням наведеного, розгляд заяви проведено в порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши вказану заяву, суд зазначає наступне.

Стаття 124 Конституції України і стаття 370 КАС України встановлюють, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно ч. 1 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Згідно до вимог ч. 3 ст. 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Частинами 4, 5 статті 378 КАС України передбачено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови.

Суд зазначає, що відповідно до ст.ст. 10, 12-2, 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" з 24.02.2022 в Україні введений воєнний стан строком на 30 діб, що неодноразово продовжувався.

Так, правововий режим воєнного стану діє й на момент розгляду цієї заяви.

У відповідності до положень статті 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

06.04.2022 року опубліковано Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану" № 2145-IX від 24.03.2022 року, який набув чинності 07.04.2022 року.

Законом № 2145-IX від 24.03.2022 року Розділ X "Перехідні положення" Земельного кодексу України доповнено п. п. 27 і 28, які врегульовують більшість питань щодо використання земель для виробництва сільськогосподарської продукції та розміщення відповідної виробничої інфраструктури.

Так, Земельний кодекс України містить, зокрема, наступні доповнення на час дії воєнного стану:

- земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної, комунальної власності можуть надаватися у користування лише для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (пп. 4 п. 27 Розділ X "Перехідні положення");

- безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється (пп.5 п.27 Розділ X "Перехідні положення");

- формування земельних ділянок, зазначених у підпункті «а» підпункту 1 цього пункту, крім тих, що передаються в оренду відповідно до підпункту 2 цього пункту, забороняється (пп.6 п.27 Розділ X "Перехідні положення").

Тобто, Закон № 2145-IX від 24.03.2022 року встановлює беззаперечну заборону під час дії воєнного стану на вчиненні дій щодо безоплатної передачі земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою безоплатної передачі та формування земельної ділянки.

Подібні за змістом правові висновки викладені у постановах Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2023 року у справі № 120/18520/21 та від 12.12.2023 року у справі № 120/12261/21.

Окрім того, така заборона узгоджується із ч. 2 ст. 64 Конституції України у якій передбачено, що в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 Конституції.

Водночас, право власності на землю гарантується ч. 2 ст. 14 Конституції України, а тому не належить до переліку прав, що не можуть бути обмежені в умовах воєнного стану.

Відтак, факт введення воєнного стану в Україні є обставиною, що істотно ускладнює виконання відповідачем судового рішення у справі, оскільки у відповідача відсутня можливість надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заява про відстрочення виконання судового рішення у цій справі є обґрунтованою та підлягає задоволенню в частині відстрочення виконання рішення суду до завершення дії воєнного стану в Україні.

Крім того, при визначенні строку на який слід відстрочити виконання судового рішення у даній справі, суд враховує сферу і межі регулятивної дії диспозиції правової норми підпункту 5 пункту 27 розділу X Земельного кодексу України із змінами, внесеними згідно із Законом № 2247-IX від 12.05.2022 року.

Суд зауважує, що правовою підставою для відстрочення виконання судового рішення можуть бути виняткові обставини, які ускладнюють його виконання.

Суд зазначає, що наведені обставини відповідно до ч. 3 ст. 378 КАС України дають підстави для відстрочення виконання судового рішення в зобов`язальній частині до усунення таких обставин, тобто до припинення (скасування) воєнного стану в Україні, а не через місяць після його завершення, як про це просить заявник.

При цьому, суд зазначає, що вимога заявника щодо відстрочення виконання рішення суду строком на один місяць після завершення дії воєнного стану в Україні не обґрунтована жодними доводами та положеннями норм чинного законодавства України і фактично збільшує на 1 місяць строк безумовного виконання рішення суду, що набрало законної сили, а відтак, в цій частині заява до задоволення не підлягає.

З огляду на зазначене, заява Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області про відстрочення виконання рішення суду підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 378 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Заяву Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області про відстрочення виконання рішення суду, - задовольнити частково.

Відстрочити виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 07.04.2021 у справі №120/602/22-а в частині зобов`язання Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області надати дозвіл громадянам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність орієнтовною площею по 2 га кожному окремо для ведення особистого селянського господарства на території Липовецької міської ради, за межами м. Липовець (Липовецької територіальної громади), до припинення (скасування) воєнного стану в Україні.

В іншій частині заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Альчук Максим Петрович