Справа № 184/252/24
Суддя: Томаш В. І.
Дата ухвалення: 2024-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 184/252/24
Номер провадження 2-а/184/22/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Томаш В.І.,

за участю секретаря судового засідання Михайлової Т.В.,

розглянувши у м. Покров в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області «про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення»,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому посилається на те, що його було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 1190 грн. за ч.1 ст.121-3, ч.2 ст.122 КУпАП за те, що 01.02.2024 року о 18.10 годині він рухався по вул. Електрометалургів в м. Нікополь на автомобілі «Тойота Камрі» номерний знак НОМЕР_1 і проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений (жовтий) сигнал світлофора та в темну пору доби керував транспортним засобом з неосвітленим заднім номерним знаком, чим порушив п.п.8.7.3.г та п.п.2.9.в ПДР України. Він дійсно 01 лютого 2024 року приблизно об 18.10 годині він на автомобілі Тойота Камрі реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався по вул. Електрометалургів в м. Нікополь і біля будинку №55 його зупинив працівник поліції ОСОБА_2 та повідомив, що він нібито проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений (жовтий) сигнал світлофору. На його прохання, згідно чинного законодавства та постанови Верховного Суду від 15.03.2019 року по справі №686/11314/17 надати докази скоєного ним порушення, останній не відреагував. Хоча відповідно до постанови Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі №175/1982/16-а (2а/175/10/16) суд зазначив, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належним доказами, у постанові КАС ВС від 19 лютого 2020 року справа №204/8036/16-а було встановлено, що виключно водій, а не особа, яка сидить за кермом, підлягає відповідальності за порушення Правил дорожнього руху. Також працівники поліції його повідомили, що на керованому ним автомобілі не освітлений задній номерний знак, на що він повідомив, що перед керуванням вказаним автомобілем він згідно правил дорожнього руху повністю перевірив справність всіх світлових приладів та ніяких поломок не було, а задній номерний знак був освітлений як цього вимагають правила дорожнього руху, та зазначив, що водій невзмозі контролювати справність габаритних вогнів під час руху. За кермом автомобіля не в змозі бачити, що ззаду припинив «світити» габаритний вогонь. Також він не може зупинятись через кожен кілометр і перевіряти справність всіх світлових приладів. Задній номерний знак був освітлений, однак якщо несправність габаритних вогнів чи підсвітки номерного знака виникає в дорозі, то водій повинен вжити заходів для їх усунення на місці, а якщо це зробити неможливо рухатись якого коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту (п.31.5 ПДР), що інспектором поліції не було враховано. Відповідачем не надано доказів правопорушення, де видно, що задній номерний знак автомобіля не освітлений під час руху в темну пору доби. Після чого він повідомив інспектора, що вже зателефонував своєму знайомому та він в найкоротший час підвезе запасні частини для усунення несправностей на своєму автомобілі. Далі, не зважаючи на заявлене ним в усній формі клопотання, що про перенесення розгляду справи про адміністративне правопорушення на іншу дату, так як хоче скористатися послугами адвоката або фахівця в галузі права, без повідомлення про початок розгляду справи про адміністративне правопорушення, без його присутності, поліцейський склав постанову серії БАВ №347870 від 01.02.2024 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та притягнув його до адміністративної відповідальності згідно положень ч. 1 ст. 121-3 та ч. 2 ст. 122 КУпАП, та на місці вчинення правопорушення наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 грн., чим грубо порушив, вимоги до порядку оформлення постанови, які передбачені нормами КУпАП та Законом України «Про Національну поліцію». Просить постанову серії БАВ №347870, складену поліцейським Печерним Є.С. про накладення адміністративного стягнення в розмірі 1190 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за ч.1 ст.121-3, ч.2 ст.122 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Повноважний представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав відзив на позов, в якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Стаття 9 КУпАП визначає адміністративне правопорушення (проступок) як протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст.121-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування або експлуатацію транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Частиною 2 ст.122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

Як встановлено судом, 01.02.2024 року о 18.10 годині ОСОБА_1 рухався по вул. Електрометалургів в м. Нікополь на автомобілі «Тойота Камрі» номерний знак НОМЕР_1 і проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений (жовтий) сигнал світлофора та в темну пору доби керував транспортним засобом з неосвітленим заднім номерним знаком, чим порушив п.п.8.7.3.г та п.п.2.9.в ПДР України, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3, ч.2 ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1190 грн.

Не погодившись із вказаною постановою, 12.02.2024 року позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області «про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення».

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст.245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. ч. 9, 10 Розділу ІІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушенні у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає справу. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному) дослідженні всіх обставин справи, в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено» адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, в Україні діє презумпція невинуватості, відповідно до якої Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися не доказах, одержаних незаконним: шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п. 27 постанови Верховного Суду від 18.02.2020р. у справі №524/9827/16-а, Колегія суддів погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій, що такими діями інспектор порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, тому і порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові ВС/КАС від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а, де вказано, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставин постанову не можна визнати законною, так як у діях позивача відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121-3, ч.2 ст.122 КУпАП.

Враховуючи наведене, оспорювана позивачем постанова підлягає скасуванню, оскільки судом не здобуто та відповідачем не надано належних та допустимих доказів скоєння позивачем правопорушень, передбачених ч.1 ст.121-3, ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Крім того, відповідно до ч.1 п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Суд дає критичну оцінку доводам відповідача, висловлені ним у відзиві на позов, оскільки вони є голослівними, безпідставними та не підтверджені належними та допустимими доказами і спростовуються письмовими поясненнями позивача, матеріалами справи в їх сукупності.

Оскільки, суд встановив відсутність в діях позивача події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121-3, ч.2 ст.122 КУпАП, тому відповідно до ч.1 п.1 ст.247 КУпАП суд закриває провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 5, 6-8, 10, 19, 20, 25, 79, 139, 242-246, 251, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області «про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення» задовольнити.

Скасувати постанову серії БАВ №347870 від 01.02.2024 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в розмірі 1190 грн. по справі про адміністративні правопорушення за ч.1 ст.121-3, ч.2 ст.122 КУпАП.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121-3, ч.2 ст.122 КУпАП закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст складено 11.03.2024 року.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш