Справа № 308/2583/24
Суддя: Бедьо В. І.
Дата ухвалення: 2024-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/2583/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Бедьо В.І.,

за участі секретаря судових засідань Молдован Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Штець Іван Іванович, до Ужгородського Районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення від 05.02.2024 року, згідно якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.210 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн., закрити провадження у справі та стягнути з відповідача судові витрати.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що за змістом оскаржуваної постанови ОСОБА_1 05.02.2024 р. прибув до Ужгородського РТЦК та СП, де було встановлено, що останній не повідомив у встановлений семиденний термін про зміни у власних облікових даних (сімейний стан, стан здоров`я, адреса місця проживання (перебування), освіта, місце роботи, посада), а саме про зміну місця реєстрації місця проживання 27.11.2012 року, чим порушив ч.11 ст.38 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

Зазначає, що дії відповідача щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП є протиправними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, а постанову про притягнення до адміністративної відповідальності вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення, так як на підтвердження винуватості у вчинені ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП відповідачем не наведено будь-яких фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановила наявність адміністративного правопорушення, винність ОСОБА_1 в його вчиненні.

В позові зазначається, що всупереч вимогам чинного законодавства, ОСОБА_1 не було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складено 05.02.2024 року, а розгляд справи відбувся того ж дня 05.02.2024 року, чим позбавлено ОСОБА_1 прав, гарантованих Конституцією України та ст. 268 КУпАП, під час складення протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 казав, що бажає скористатись правовою допомогою адвоката.

Ухвалою суду від 14.02.2024 року було відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

22.02.2024 року представником відповідача, т.в.о. начальника Ужгородського районного територіального центрукомплектування та соціальної підтримки, підполковником ОСОБА_2 було подано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити в задоволенні позову, оскільки такий є безпідставним та задоволенню не підлягає. Зазначив, що щодо позивача, гр. ОСОБА_1 , 05.02.2024 року під ча його перебування в Ужгородському РТЦК та СП, було запроваджено справу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210 КУпАП, через те, що останній не повідомив особисто у встановлений семиденний термін про зміни у власних облікових даних (сімейний стан, стан здоров`я, адреса місця проживання (перебування), освіта, місце роботи, посада), а саме про зміну місця реєстрації місця проживання 27.11.2012 року, чим порушив ч.11 ст.38 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

Наявність вказаних обставин підтверджується за даними паспорту серії НОМЕР_1 , виданого Ужгородським МР УМВС України в Закарпатській області 05.08.2015 р., згідно якого позивачем змінено реєстрацію місця проживання 27.11.2012 р. на вулицю Капушанську (Перемоги). За даними облікової картки до військового квитка серії НОМЕР_2 адреса місця проживання позивача обліковується в Ужгородському РТЦК та СП як АДРЕСА_1 .

Позивач був належним чином ознайомлений про місце, дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього за ч. 2 ст. 210 КУпАП, що підтверджується особистим підписом позивача на протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210 КУпАП від 05.02.2024 року.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача за ч. 2 ст. 210 КУпАП, який відбувся 05.02.2024, позивачем не надано Ужгородському РТЦК та СП жодних пояснень, які би спростовували факт вчинення ним адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 210 КУпАП.

Позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною другою ст. 210 КУпАП саме у зв`язку з вчиненням правопорушення в особливий період, який відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, та відповідно є кваліфікуючою ознакою правопорушення, передбаченого диспозицією ч. 2 ст. 210 КУпАП.

За результатами розгляду вищезазначеної справи про адміністративне правопорушення, Ужгородським РТЦК та СП було встановлено, що позивач порушив вимоги ч. 11 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Таким чином, Ужгородським РТЦК та СП було винесено постанову № 2681 за справою про адміністративне правопорушення від 05.02.2024 року, якою позивача було визнано таким, що скоїв адміністративне правопорушення, яке передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП, та накладено на нього штраф у розмірі 1700 грн.

Жодного заперечення гр. ОСОБА_1 щодо правопорушення, яке було йому інкриміноване, під час розгляду справи не надано, про що свідчить відсутність в відповідних графах протоколу від 05.02.2024 р. по справі про адміністративне правопорушення відповідних заяв чи/то клопотань чи застережень про їх долучення до матеріалів справи.

Також, як вбачається з протоколу від 05.02.2024 р. по справі про адміністративне правопорушення жодних заяв чи клопотань щодо відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення, у т.ч. через необхідність залучення захисника (адвоката), необхідності долучення доказів по справі, тощо, гр. ОСОБА_1 не подавалось.

В судове засідання позивач не з`явився, через засоби електронного суду ЄСІТС представником позивача, адвокатом Штець І.І., подано заяву про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін за наявними матеріалами справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 05.02.2024 начальником Ужгородського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, полковником ОСОБА_3 , було винесено постанову за справою про адміністративне правопорушення №2681 , згідно якої ОСОБА_1 близько 10 год. 30 хв. прибув до Ужгородського РТЦК та СП, де було встановлено, що останній не повідомив у встановлений семиденний термін про зміни у власних облікових даних (сімейний стан, стан здоров`я, адреса місця проживання (перебування), освіта, місце роботи, посади), а саме змінено реєстрацію місця проживання 27.11.2012 р. на АДРЕСА_2 та в порушення вимог ч. 11 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» особисто не повідомлено відповідні органи, де особа перебуває на військовому обліку. Дії гр. ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.2 ст. 210 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн.

Диспозиція ч.1 ст. 210 КУпАП визначає склад адміністративного правопорушення, який полягає у порушенні призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

За частиною 2 вказаної статті настає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період.

Відповідно до п.п. 2-3 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. N 1487, військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Військовий облік ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - інші військові формування) особовим складом у мирний час та в особливий період.

Згідно з частиною 11 ст.38 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

Відповідно до статті 10 статті 38 України «Про військовий обов`язок та військову службу» (в редакції, чинній на момент зміни адреси місця проживання 27.11.2012 р.) призовники та військовозобов`язані в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи і посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про це орган, де вони перебувають на військовому обліку.

Так, суд зазначає, що на ОСОБА_1 , як військовозобов`язаного, був покладений обов`язок особисто повідомляти орган, де він перебуває на військовому обліку, про зміну місця проживання, як на момент зміни місця проживання, так і на момент винесення постанови про притягнення його до відповідальності за ч.2ст.210КУпАП.

Відповідно до ст. 38 КУПАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше ніж через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушення - два місяці з дня його виявлення.

Правопорушення передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП, вчинене позивачем, було виявлено 05.02.2024 року при особистому зверненні ОСОБА_1 до Ужгородського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Оскільки законом визначено, що призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, що позивачем, як військовозобов`язаним виконано не було, 05.02.2024 р. вказану обставину було виявлено відповідачем, не має підстави вважати, що відповідачем безпідставно складено протокол по справі про адміністративне правопорушення щодо відповідача та притягнуто останнього до відповідальності.

Як вбачається з правових висновків, викладених в п. 17, 18 постанови Верховного Суду від 03.05.2018 року по справі № 487/2854/17, Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить визначення поняття "триваюче" правопорушення. Проте, в теорії адміністративного права під триваючим правопорушенням розуміють тривале невиконання вимог правової норми у вигляді дії або бездіяльності. Характер триваючого правопорушення оцінюється судом в кожному конкретному випадку індивідуально. Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 804/401/17 зазначив, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Таким чином, позивач був зобов`язаний після спливу семиденного строку з моменту зміни місця проживіання повідомити про це орган, де він перебував на військовому обліку, тобто позивач безперервно не виконував покладений на нього обов`язок, передбачений законом, відтак правопорушення вчинене позивачем тривало до моменту його виявлення 05.02.2024 р. і кваліфікується як триваюче правопорушення.

Так, правопорушення, вчинене позивачем було виявлено відповідачем 05.02.2024 р. та в той же день його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210 КУпАП. Таким чином, оскаржувана постанова винесена в межах строків накладення адміністративного стягнення передбачених ч. 1 ст. 38 КУпАП протягом двох місяців з дня його виявлення.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З наведеного випливає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа органу територіального центру комплектування та соціальної підтримки має обов`язок всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення особою адміністративного правопорушення.

Позивач в позовній заяві заперечує вчинення інкримінованого йому правопорушення, оскільки відповідач порушив вимоги законодавства та притягнув позивача до адміністративної відповідальності, коли такий не підлягав притягненню до адміністративної відповідальності за вказані дії.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 порушив правила військового обліку та не повідомив особисто у встановлений семиденний строк орган територіального центру комплектування та соціальної підтримки про зміну місця проживання.

Проте, суд зазначає, що згідно ч.1 ст. 8. КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Вказане зазначено в позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеної в постанові від 18.12.2019 у справі № 158/286/17: «КУпАП не містить визначення поняття «триваюче правопорушення». Проте, як зазначено у листі Міністерства юстиції України від 02серпня 2013 року N 6802-0-4-13/11, в теорії адміністративного права триваючими визначаються правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов`язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов`язок, або виконує його не повністю чи неналежним чином.

Частина 11 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» не звільняє призовників, військовозобов`язаних та резервістів від обов`язку особисто повідомляти РТЦК та СП про зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи, посади, навіть після спливу семиденного строку, відтак правопорушення за ч. 2 ст. 210 КУпАП носить характер триваючого.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 підставно було притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП (у редакції Закону України від 30.03.2021 р. N 1357-IX) та в межах строків притягненння до відповідальності, оскільки виявлення вказаного правопорушення відбулось 05.02.2024 р. і таке тривало безперервно до 05.02.2024 р. й до моменту його виявлення відповідачем.

Доводи позивача про порушення його прав при розгляді справи про адміністративне правопорушення 05.02.2024 р., зокрема про те, що позивача не було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складено 05.02.2024 року, а розгляд справи відбувся того ж дня 05.02.2024 року, чим позбавлено ОСОБА_1 прав, гарантованих Конституцією України та ст. 268 КУпАП, у т.ч. права на правову допомогу адвоката, суд оцінює критично, оскільки в протоколі від 05.02.2024 р. по справі про адміністративне правопорушення міститься інформація про дату, час і місце розгляду справи, роз`яснення прав згідно ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України та міститься підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та наявне заперечення позивача про те, що з даним адміністративним правопорушенням він не погоджується.

Також, як вбачається з протоколу від 05.02.2024 р. по справі про адміністративне правопорушення жодних заяв чи клопотань щодо відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення, у т.ч. через необхідність залучення захисника (адвоката), необхідності долучення доказів по справі, тощо, гр. ОСОБА_1 не подавалось, в відповідній графі про це відсутня інформація, останньому вручено копію протоколу по справі про адміністративне правопорушення під розписку.

Посилання позивача в позовній заяві на ст. 2772 КУпАП щодо порушень правил розгляду справи про адміністративне правопорушення в частині необхідності відкладення розгляду справи не менш ніж на три дні з моменту складення протоколу по справі, не є релевантним, оскільки вказаною статтею регламентовано правила вручення повістки особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, в випадках, коли розгляд справи проводиться судом.

Частиною 1 статті 277 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Вказаних приписів відповідачем не порушено, а позивачем не доведено в позовній заяві порушення його прав при запровадженні щодо нього справи про адміністративне правопорушення і розгляді вказаної справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідач, у своєму відзиві надав всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі та свідчать про правомірність прийнятого рішення: копії сторінок паспорту серії НОМЕР_1 , виданого Ужгородським МР УМВС України в Закарпатській області 05.08.2015 р.; копію облікової картки до військового квитка серії НОМЕР_2 .

Також, матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підтверджують те, що посадовою особою Ужгородського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки було дотримано законодавчих гарантій об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення.

З наявних же у матеріалах справи доказів випливає, що при винесенні оскаржуваної постанови було дотримано вищевказані приписи чинного законодавства, зокрема щодо встановлення всіх обставин справи.

Згідно з ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на вищенаведене, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, оцінивши належність та допустимість доказів, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що постанова №2681 від 05.02.2024 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210 КУпАП є законною і обгрунтованою, підстав для ії скасування як протиправної в позовній заяві не наведено та судом не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Згідно з ст.139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється, так як в задоволенні позовної заяви відмовлено.

З цих підстав, керуючись статтями 1-3, 77, 241-246, 268-271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Штець Іван Іванович, до Ужгородського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити повністю.

Постанову начальника Ужгородського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про накладення адміністративного стягнення по справі, полковника ОСОБА_3 , про адміністративне правопорушення серії №2681 від 05.02.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210КУпАП залишити без змін.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 .

відповідач: Ужгородський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України, місцезнаходження: 88015, Закарпатська область, м.Ужгород, вул.Бородіна, буд.22; .

Повний текст рішення суду виготовлено 01.03.2024 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.І. Бедьо