Справа № 200/4501/22
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2024-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

13 березня 2024 року справа №200/4501/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Геращенка І.В., суддів: Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., розглянув апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 лютого 2023 року у справі № 200/4501/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МОЛОЧНИЙ КРАЙ 2019» до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Першого апеляційного адміністративного суду перебуває вищевказана апеляційна скарга.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2024 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 лютого 2023 року у справі № 200/4501/22 залишено без руху.

Встановлено апелянту строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, шляхом подання до суду заяви про поновлення строку з обґрунтуванням інших причин поважності його пропущення.

На адресу суду надійшла заява відповідача про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій апелянт, окрім підстав пропуску строку, оцінка яким вже була надана судом в ухвалі від 07 лютого 2024 про залишення апеляційної скарги без руху, вказує, що діюче законодавство не містить чітко окреслених вимог щодо строку звернення із повторною скаргою. Тобто, жодним нормативно-правовим актом не передбачено, що повторне подання апеляційної скарги повинно бути в межах тижневого, місячного або будь-якого іншого строку. Зазначає, що, як випливає з приписів ч. 2 ст. 299 КАС України протягом року за контролюючим органом зберігається право на повторне звернення без зазначення певного строку, коли таке право має бути реалізоване.

Відповідно до статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

За пунктом 3 частини першої статті 7 КАС України, рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом віднесено до принципів здійснення правосуддя в адміністративних судах, зміст якого розкриває стаття 10 цього Кодексу, частинами 1, 2 якої встановлено, що усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників адміністративного процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, щодо сплати судового збору.

Наведеними положеннями КАС України чітко визначено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасника справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом.

Такими процесуальними обов`язками учасників справи визначено, крім іншого, дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень.

Таким чином, відповідач, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на апеляційний перегляд справи, повинен забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону і суду, зокрема, стосовно строку подання апеляційної скарги, її форми та змісту, для чого, як особа, зацікавлена у її поданні, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Це стосується і заявників, які, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, діють як суб`єкти владних повноважень й, до того ж, є бюджетними установами, фінансування яких здійснюється з Державного бюджету України, у тому числі щодо видатків на сплату судового збору.

Відтак, відсутність у податкового органу коштів, призначених для цієї мети і, як наслідок, невиконання через це вимог закону і суду, своїх процесуальних обов`язків, не може вважатися поважною підставою, оскільки кошти на вказані цілі повинні бути передбачені у кошторисі такої установи своєчасно і у повному обсязі з урахуванням здійснених видатків за минулий бюджетний період.

Зазначена правова позиція наведена в постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 804/3801/16.

Суд застосовує висновки Верховного Суду, викладені в ухвалі від 03.02.2020 у справі № 340/661/19, відповідно до яких особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, тому обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору, блокуванням рахунків останнього, тощо, не є поважними підставами при вирішенні питання про поновлення строку апеляційного оскарження. Обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо, не можуть бути підставою для реалізації суб`єктом владних повноважень права на касаційне оскарження у будь-який необмежений час після закінчення такого строку та, відповідно, підставою для поновлення зазначеного строку. Особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, тому обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору, блокуванням рахунків останнього, тощо, не є поважними підставами при вирішенні питання про поновлення строку апеляційного оскарження.

Судом встановлено, що апелянтом оскаржується рішення суду першої інстанції від 03 лютого 2023.

Первинну апеляційну скаргу у цій справі, подану апелянтом без порушення строку на апеляційне оскарження, ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 26 квітня 2023 року було повернуто апелянту в зв`язку з несплатою судового збору.

Копію ухвали про повернення первинної апеляційної скарги доставлено в особистий кабінет відповідача в підсистемі Електронний суд 26 квітня 2023 року.

24 січня 2024 року відповідачем повторно подано апеляційну скаргу на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 лютого 2023 року у справі, а саме, майже через рік після прийняття оскаржуваного рішення, через 9 місяців після винесення ухвали про повернення апеляційної скарги та через 9 місяців після отримання копії зазначеної ухвали, тобто з грубим пропущенням строку, встановленого ст. 295 КАС України.

Суд зауважує, що право відповідача на повторне звернення з апеляційною скаргою після її повернення не є абсолютним й, окрім його реалізації без зайвих зволікань, скаржник повинен довести, що повернення вперше поданої апеляційної скарги відбулося з причин, які об`єктивно не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення.

Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 23 грудня 2022 року у справі № 380/17601/21.

Суд вважає за доцільне звернути увагу, що вчасна первинна подача апеляційної скарги не означає, що після її повернення повторне звернення до суду можливе у будь-який довільний строк, без дотримання часових рамок, встановлених процесуальним законом, оскільки в такому разі порушуватиметься принцип юридичної визначеності.

Строк на апеляційне оскарження не зупиняється у зв`язку із залишенням апеляційної скарги без руху, поверненням апеляційної скарги, а також його відлік не підлягає обрахуванню від дати вручення копій ухвал про залишення скарги без руху та повернення первинної апеляційної скарги.

В даному випадку, апелянт звернувся з повторною апеляційною скаргою через дев`ять місяців після отримання копії ухвали про повернення первинної апеляційної скарги, що не можна вважати поданням суб`єктом владних повноважень апеляційної скарги без суттєвих затримок та зайвих зволікань.

Суд зазначає, що відповідач є суб`єктом владних повноважень і з огляду на принцип верховенства права суд не може надавати перевагу одній зі сторін у справі в користуванні процесуальними правами, якщо це перешкоджає виконанню рішення суду, прийнятого на користь іншої сторони.

За таких обставин, заява апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає, оскільки обставини, якими вона обґрунтована не є поважними.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо, скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

З огляду на викладене, враховуючи вимоги п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у відкритті апеляційного провадження у справі.

Керуючись статтями 298, 299, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви Головного управління ДПС у Донецькій області про поновлення строку на оскарження рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 лютого 2023 року у справі № 200/4501/22 відмовити.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 лютого 2023 року у справі № 200/4501/22.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Повний текст ухвали складений та підписаний 13 березня 2024 року

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: І.В. Геращенко

Судді: А.А. Блохін

Е.Г. Казначеєв