Справа № 537/5543/23
Суддя: ХІНЕВИЧ В. І.
Дата ухвалення: 2024-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження: 2-а/537/10/2024
Справа № 537/5543/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.03.2024 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді - Хіневича В.І., за участі секретаря судового засідання - Бакай М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області з позовом до Департаменту патрульної поліції, відповідно до якого просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки порожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 1056621 від 03.12.2023 року про накладення на нього, ОСОБА_1 , адміністративного стягнення в розмірі 510 грн. 00 коп. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 536 грн. 80 коп.

В обґрунтуванні позову вказав, що 03.12.2023 року року інспектором 1 полку 3 батальйону 5 роти 2 взводу УПП у м. Києві ДПП України, сержантом Лютик Вікторією Олександрівною було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1056621 від 03.12.2023 року, якою на нього, ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно фабули оскаржуваної постанови, 03.12.2023 року о 00 год 07 хв 45 сек у м. Київ, б-р Лесі Українки 23В, водій, керуючи ТЗ, проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений «червоний» сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3.е) ПДР чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Вважає постанову серії ЕНА № 1056621 від 03.12.2023 року, протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки позивач не вчиняв адміністративне правопорушення, передбачене та ч. 2 ст. 122 КУпАП, а інспектором всупереч вимогам ст. 245, 280 КУпАП при винесенні оскаржуваної постанови не було належним чином з`ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи наявна його вина у вчиненні такого правопорушення.

Вказує, що він, ОСОБА_1 , 02.12.2023 рухався з пасажирами перед комендантською годиною до місця призначення, як раптово був зупинений співробітниками поліції. Під час зупинки, інспектор вказав, що він нібито порушив правила дорожнього руху, а саме проїхав перехрестя на забороняючий червоний сигнал світлофора. Маючи намір ознайомитись із доказами його адміністративного правопорушення, йому було пред`явлено якесь відео з особистого мобільного телефону інспектора, за яким неможливо встановити ні факт адміністративного правопорушення, ні особу, яка його вчинила. Враховуючи цей факт, інспектором було складено на нього постанову за проїзд на заборонений сигнал світлофору, суть адміністративного правопорушення якого він жодним чином не вчиняв.

Інспектор, приймаючи рішення щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, ознайомлював його із речовим доказом зі свого особистого мобільного телефону, використання якого не передбачено п. 2 Розділу 1 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису № 1026 від 18.12.2018. Вказаними діями інспектор грубо порушив вимоги ст. ст. 268, 278, 279 КУпАП.

Пунктом 8.7.3.е) ПДР вказано - червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух. Водночас вимог вказаних пунктів він не порушував, доказів зворотнього надано не було. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення йому було надано відеофайл для ознайомлення, на якому автомобіль темного кольору, схожий на його, здійснює проїзд на червоний сигнал світлофору, але ідентифікувати ні водія, ні д.н.з. транспортного засобу не є можливим.

Доказів того, що ним були допущені порушення вимог пункту 8.7.3. е) ПДР - матеріали адміністративної справи не містять, а отже притягнення до адміністративної відповідальності є інкримінованим та таким, що не відповідає реальним обставинам та матеріалам які містяться у справі.

22.01.2024 року до суду надійшо відзив відповідача - Департаменту патрульної поліції, де останні прохають відмовити у задоволенні позову виходячи з наступного.

Так, відповідно до постанови винесеної інспектором Лютик Вікторією Олександрівною, о 00 год. 07 хв. у м. Києві, по бул. Лесі Українки, 23В, водій керуючи транспортним засобом «VOLKSWAGEN PASSAT», номерний знак НОМЕР_1 , проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений «червоний» сигнал світлофора, чим порушив пункт 8.7.3 (е) Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. № 1306 (далі - ПДР), - порушення проїзду на заборонний червоний сигнал, або миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняється рух, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно до п. 8.1 ПДР регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Також, п. 8.7.3 (е) ПДР визначає що, червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоні миготливі світлофора забороняє рух .

Частина 2 ст. 122 КУпАП, визначає, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Під час несення служби 02.12.2023 Інспектором було виявлено транспортний засіб «VOLKSWAGENPASSAT», номерний знак НОМЕР_1 , який проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора. Інспектором було подано сигнал про зупинку транспортному засобу на підставі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Інспектор підійшов до водія, належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів та попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1. ПДР на підставі ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» та п. 2.4. (а) ПДР (відео з нагрудного реєстратора Інспектора та з камери «Безпечне місто» додається на оптичному диску).

Позивач проїхавши на ТЗ перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність якого передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідно до останнього було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. 00 коп.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, хоча про час місце та день належним чином був повідомлений.

Відповідач Департамент патрульної поліції Національної поліції України в судове засідання свого представника не направив, хоча про час місце та день належним чином був повідомлений, однак скористався правом на подання відзиву.

Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог та заперечень, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 03.12.2023 року року інспектором 1 полку 3 батальйону 5 роти 2 взводу УПП у м. Києві ДПП України, сержантом Лютик Вікторією Олександрівною було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1056621 від 03.12.2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн, за те, що водій ОСОБА_1 03.12.2023 року о 00 год. 07 хв. у м. Києві, по бул. Лесі Українки, 23В, керуючи транспортним засобом «VOLKSWAGEN PASSAT», номерний знак НОМЕР_1 , проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений «червоний» сигнал світлофора, чим порушив пункт 8.7.3 (е) Правил дорожнього руху України, - порушення проїзду на заборонний червоний сигнал, або миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняється рух, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року N 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України (ст.53 Закону України «Про дорожній рух»).

Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені частиною першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП). Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (ст. 283 КУпАП).

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено (ст. 287 КУпАП).

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам, як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно постанови про адміністративне правопорушення Серії ЕНА № 1056621 від 03.12.2023 року № 7181409, водій ОСОБА_1 03.12.2023 року о 00 год. 07 хв. у м. Києві, по бул. Лесі Українки, 23В, керуючи транспортним засобом «VOLKSWAGEN PASSAT», номерний знак НОМЕР_1 , проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений «червоний» сигнал світлофора, чим порушив пункт 8.7.3 (е) Правил дорожнього руху України.

Пункт п. 8.7.3 (е) ПДР України визначає що, червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоні миготливі світлофора забороняє рух.

Відповідно до ч.2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В той же час, з пояснень позивача вбачається, що він порушень правил дорожнього руху не допускав, при цьому з наданого працівниками поліції відеозапису однозначно ідентифікувати транспортний засіб та його водія, неможливо, а тому за відсутності доказів постанову слід визнати протиправною та скасувати.

Так, з відео нагрудної бодікамери патрульного вбачається, що авто під керуванням ОСОБА_1 було зупинено поліцейськими та при спілкування останні вказують позивачу про вчиненя ним порушення ПДР України, а саме проїзд на червоний сигнал світлофору.

З наданого відео «Безпечне місто» вбачається, що автомобіль темного кольору, з блискучими хромовими вставками, схожий на авто позивача, здійснює проїзд на червоний сигнал світлофору, а за ним на зелений сигнал світлофора проїздить авто патрульної поліції.

При цьому, досліджуючи вказані відео, згідно наявних відміток часу на вказаних відео, вбачається, що це були саме автомобілі позивача та патрульних поліцейських.

Так, з відео нагрудної бодікамери патрульного вбачається, що ТЗ під керуванням ОСОБА_1 було зупинено (23:52:53) одразу після вчинення водієм правопорушення, так як на наданому відео з камери зовнішнього спостереження вбачається, що правопорушення вчинене о (23:51:22) та вбачається авто патрульної поліції, яке слідує за автомобілем порушника з ввімкненими червоним світловим сигналом та відповідно після зупинки останнього через хвилину, спілкується з позивачем, який перебуває за кермом автомобіля.

При цьому , суд критично оцінює посилання позивача щодо надання йому доказів порушення ним ПДР України з мобільного телефону, враховуючи, що патрульним було вказано, що дане відео є відео з камер зовнішнього спостереження за безпекою дорожнього руху « Безпечне місто» а не камери відео реєстратора патрульного авто, при тому, що доказами є будь які фактичні дані, на основі якими встановлюються наявність чи відсутність правопорушення.

Також, суд бере до уваги, що позивач при спілкуванні з патрульними не заперечував обставини керування ним авто в місці вчинення правопорушення, а саме проїзду ним регульованого пішохідного переходу, однак при цьому заперечував сам факт вчинення ним правопорушення.

З аналогічних підстав, суд критично оцінює заперечення позивача, після перегляду відео, що зафіксований на камеру автомобіль є автомобілем під його керуванням та звертає увагу, що позивач після перегляду відео не ставить під сумнів сам факт вчинення порушення - проїзд на заборонений сигнал світлофора.

Позивачу належним чином були роз`яснені права і обов`язки (00:06:00) надані докази вчинення ним правопорушення (00:07:30), проведено розгляд справи та складено постанову.

Частиною 2 ст. 77 КАС України, визначено що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідачем свій обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, виконано. На підставі зібраних та оцінених доказів, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова є обґрунтованою та такою, що прийнята з урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, оскільки факт порушення ним вимог п. 8.7.3 (е) ПДР України підтверджується належними та зібраними у справі доказами, які відповідач прийняв до уваги під час прийняття оскаржуваної постанови та відомості про наявність яких внесені до змісту такої постанови.

Згідно положень ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний, має право, зокрема, залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Тож, за вказаних обставин, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 5-9, 13,72-77, 90, 134, 139, 241-246 КАС України, ст.ст. 122, 268, 280, 287, 288, 293 КУпАП, суд -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В.І. Хіневич