Справа № 400/10856/23
Суддя: Величко А.В.
Дата ухвалення: 2024-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2024 р. № 400/10856/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Величка А.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачаАрбузинської селищної ради, пл. Центральна, 18, смт Арбузинка, Миколаївська область, Первомайський район, 55301,
проскасування рішення від 21.04.2023 року № 13; зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Арбузинської селищної рада (далі - відповідач) про:

- скасування рішення Арбузинської селищної ради Миколаївської області від 1.04.2023 року №13 Про відмову в затверджені технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) громадянину України ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна Ділянка) в межах території АДРЕСА_2 ;

- зобов`язання Арбузинської селищної ради Миколаївської області повторно розглянути на черговому пленарному засіданні питання щодо затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. України ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) із земель комунальної власності Арбузинської селищної ради (Арбузинська ТГ) по АДРЕСА_2 відповідно до вимог чинного законодавства.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ОСОБА_1 звернувся до Арбузинської селищної ради із заявою про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) громадянину України ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна Ділянка) в межах території АДРЕСА_2 . За результатом розгляду такої заяви, на сесії сільської ради дев`ятого скликання прийнято рішення за №13 від 21.04.2023, яким відмовлено у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) громадянину України ОСОБА_1 здля будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна Ділянка) в межах території АДРЕСА_2 . Причиною такої відмови стала невідповідність меж земельної ділянки (частина запроектованої земельної ділянки накладається на землі загального користування комунальної власності - проїзд). Вважає протиправним рішення відповідача стосовно відмови в затвердженні проекту землеустрою, що у свою чергу і стало підставою для звернення позивача до суду з відповідним позовом.

Ухвалою від 04.09.2023 року Миколаївський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 400/10856/23 та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у відповідності до ст. 262 КАС України.

До канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від представника Арбузинської селищної ради надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що ОСОБА_1 звернувся до Арбузинської селищної ради із заявою про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) громадянину України ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна Ділянка) в межах території АДРЕСА_2 . Дану заяву та технічну документацію із землеустрою було розглянуто на засіданні постійної комісії селищної ради з питань агропромислового комплексу, земельних відносин, охорони навколишнього природного середовища, будівництва та соціально-економічного розвитку селища та згідно графічних матеріалів встановлено, що частина земельної ділянку, що планує приватизувати ОСОБА_1 накладається на земельну ділянку (проїзд), який відноситься до земель загального користування. Представник відповідача вказав, що даний проїзд, як земельна ділянка не сформований та межі не винесені в натурі. Зазначив, що вищевказаний проїзд використовується місцевими жителями для безперешкодного доступу до городів, а позивачем для під`їзду до свого житла.

До канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій ОСОБА_1 зазначив про те, що територія біля його буднику загальною площею 0,1432 га (присадибна ділянка, на якій розташовано будинок) пройшла процедуру щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (межі земельної ділянки сформовані, присвоєний та внесений до Державного земельного кадастру кадастровий номер), тобто вона є окремою присадибною ділянкою, а не загальною земельною ділянкою під будинком та право користування земельною ділянкою у ОСОБА_2 (його бабусі, яка подарувала позивачу житловий будинок) виникло до 2004 року, тобто земельна ділянка на якій, стоїть житловий будинок, загальною площею 0,1432 га вважається сформованою, не залежно від того чи присвоєно їй кадастровий номер. Тобто, у Арбузинської селищної ради не було законних підстав відмовити у затверджені технічної документації із землеустрою для будівниці і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у розмірі 0,1432 га.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Згідно Договору дарування серії АВА №065896 від 23.07.1999 року, посвідченого державним нотаріусом Арбузинської державної нотаріальної контори Петренко О.В., ОСОБА_2 подарувала, а ОСОБА_1 прийняв у дар жилий будинок з господарським спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_2 (рішенням ІІ чергової сесії 7 скликання Арбузинської селищної ради від 16.11.2015 року № 11 назву провулка Майський було змінено на Травневий) 25.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 є власником вказаного вище домоволодіння.

Відповідно до витягу з рішення виконавчого комітету Арбузинської селищної ради народних депутатів Миколаївської області від 17 червня 1997 року № 55 ОСОБА_2 передано у власність земельну ділянку, що розташовується по АДРЕСА_2 , для ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель /присадибна ділянка/ садівництва у розмірі 0,14 га.

ФОП ОСОБА_3 було розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 0,1432 га., для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) із земель комунальної власності Арбузинської селищної ради (Арбузинська ТГ) по АДРЕСА_2 та присвоєно кадастровий номер :01:156:0011.

06.04.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Арбузинської селищної ради із заявою про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) громадянину України ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна Ділянка) в межах території АДРЕСА_2 .

За результатом розгляду такої заяви, Арбузинською селищною радою прийнято рішення за №13 від 21.04.2023 року, яким відмовлено в затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) через невідповідність меж земельної ділянки (частина запроектованої земельної ділянки накладається на землі загального користування комунальної власності - проїзд).

ОСОБА_1 , вважаючи протиправним рішення Арбузинської селищної ради №13 від 21.01.2023 року, звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав на отримання у власність земельної ділянки.

Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступних підстав та мотивів.

Правовідносини у сфері набуття права власності на землю, врегульовані Земельним кодексом України.

Відповідно до пунктів "а" і "б" частини 1 статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад в галузі земельних відносин належить: розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності (частина 1 статті 81 ЗК України).

Частинами 1-2 статті 83 ЗК України визначено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю.

У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування; в) землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону.

В силу вимог частин 1-4 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду цільового призначення.

Правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру визначені Законом України "Про Державний земельний кадастр" від 07.07.2011 року за № 3613-VI (далі по тексту також - Закон №3613-VI).

На виконання частини 3 статті 5 Закону №3613-VI прийнято постанову Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року за №1051 (далі - Порядок №1051), якою затверджено Порядок ведення Державного земельного кадастру.

У відповідності до статті 1 Закону №3613-VI, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера, кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування

Об`єктами ДЗК є, в тому числі, земельні ділянки (стаття 10 Закону №3613-VI).

Згідно з частинами першою, другою статті 791 Земельного кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Частинами першою, другою статті 6 Закону №3613-VI передбачено, що ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Держателем Державного земельного кадастру є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Згідно з частинам першою та четвертою статті 9 Закону №3613-VI внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державний кадастровий реєстратор: здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам; надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні; здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки.

Статтею 16 вказаного Закону встановлено, що земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Система кадастрової нумерації земельних ділянок є єдиною на всій території України. Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера. Скасований кадастровий номер земельної ділянки не може бути присвоєний іншій земельній ділянці. Інформація про скасовані кадастрові номери земельних ділянок зберігається у Державному земельному кадастрі постійно.

Відтак, дії щодо державної реєстрації земельної ділянки спрямовані для визначення земельної ділянки як об`єкта цивільних прав та не стосуються реєстрації речових прав на неї.

Абзацом 2 частини 1, частиною 2 статті 118 ЗК України, в редакції на час прийняття оскаржуваного рішення, визначено, що громадянами, заінтересованих у приватизації земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації, які перебуває у його користуванні, у тому числі земельної ділянки, на якій розташовані жилий будинок, господарські будівлі, споруди, до клопотання, яке подається до відповідного органу місцевого самоврядування, додається розроблена відповідно до Закону України "Про землеустрій" технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка замовляється громадянином без надання дозволу на її розроблення.

У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у місячний строк з дня отримання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) приймає рішення про її затвердження та передачу земельної ділянки у власність або вмотивоване рішення про відмову.

Згідно з частиною 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідно до абзацу 1 частини 7 статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, які є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін (абзацу 1 частини 7 статті 118 ЗК України).

Частинами 9-11 статті 118 ЗК України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Як свідчить зміст частини 1 статті 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Порядок погодження і затвердження документації із землеустрою визначено положеннями статті 186 Земельного кодексу України.

Згідно вимог пункту 5 частини 5 статті 186 ЗК України технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) затверджується у разі передачі на підставі такої документації земельної ділянки у власність та користування Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування - рішенням таких органів.

Технічна документація із землеустрою - сукупність текстових та графічних матеріалів, що визначають технічний процес проведення заходів з використання та охорони земель без застосування елементів проектування (стаття 1 Закону України "Про землеустрій" від 22.05.2003 за №858-IV).

Абзацом 1 статті 25 Закону України "Про землеустрій" від 22.05.2003 за №858-IV, в редакції чинній на момент виготовлення позивачем технічної документації, врегульовано, що документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації. Абзац другий зазначеної статті Закону визначає види документації із землеустрою, серед яких: проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок (пункт "ґ") і технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (пункт "і").

Тобто проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок і технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) є різними видами документації з землеустрою.

Відповідно до статті 29 Закону №858-IV документація із землеустрою включає в себе текстові та графічні матеріали і містить обов`язкові положення, встановлені завданням на розробку відповідного виду документації.

Документація із землеустрою розробляється на основі завдання на розробку відповідного виду документації, затвердженого замовником.

Склад, зміст і правила оформлення кожного виду документації із землеустрою регламентуються відповідною нормативно-технічною документацією з питань здійснення землеустрою.

Погодження і затвердження документації із землеустрою відповідно до статті 30 Закону України "Про землеустрій" проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом.

Частиною 1 статті 26 Закону України "Про землеустрій" визначено, що замовниками документації із землеустрою, поряд з іншими, можуть бути землекористувачі.

Як визначено частинами 1-3 статті 55 Закону України "Про землеустрій" встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється відповідно до відомостей Державного земельного кадастру, матеріалів Державного фонду документації із землеустрою та оцінки земель, матеріалів топографо-геодезичних робіт.

Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) розробляється за рішенням власника (розпорядника) земельної ділянки, землекористувача.

У разі передачі у власність та користування земельної ділянки на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за рішенням Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування технічна документація розробляється на підставі дозволу, виданого відповідним органом (крім випадків, якщо відповідно до закону розроблення технічної документації здійснюється без надання такого дозволу).

Згідно частини 4 статті 55 Закону України "Про землеустрій" технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає: а) завдання на складання технічної документації із землеустрою; б) пояснювальну записку; в) матеріали топографо-геодезичних робіт; г) кадастровий план земельної ділянки; ґ) перелік обмежень у використанні земельної ділянки; д) відомості про встановлені межові знаки.

В контексті вказаного правового регулювання суд покликається до положень частини 1 статті 34 Закону №3613-VI, якою визначено, що на кадастровому плані земельної ділянки, серед іншого, відображаються кадастровий номер земельної ділянки;

Отже, для такого виду документації із землеустрою, як технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), встановлено вимоги наявності в ній кадастрового плану земельної ділянки, який, в свою чергу повинен містити, кадастровий номер земельної ділянки.

Повертаючись до фактичних обставин справи, встановлених вище по тексту судового рішення, відповідно до статті 55 Закону №858-IV із урахуванням положень статті 120 ЗК України технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), в цьому випадку, розробляється за рішенням землекористувача, оскільки на даній земельній ділянці розташований житловий будинок, право власності на який зареєстровано за ОСОБА_1 , згідно із Договором дарування серії АВА №065896 від 23.07.1999 року. В свою чергу, позивач у 2022 році виготовив технічну документацію на вказану земельну ділянку та звернувся до відповідача із заявою від 06.04.2023 року про її затвердження.

Відповідач, за наслідками розгляду заяви позивача від 06.04.2023 року прийняв рішення за №13 від 21.04.2023 року, яким відмовив в затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) через невідповідність меж земельної ділянки (частина запроектованої земельної ділянки накладається на землі загального користування комунальної власності - проїзд).

Досліджуючи правомірність прийняття Арбузинською селищною радою оскаржуваного рішення №13 від 21.04.2023 року, в сукупності із аргументами сторін щодо його правомірності/неправомірності із посиланням на подані докази, та зважаючи на норми матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд відзначає наступне.

Зміст рішення Арбузинської селищної ради №13 від 21.04.2023 року, яким відмовлено позивачу у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки, свідчить про чіткі юридичні підстави такої відмови, а саме: пункт "а" частини 4 статті 83 Земельного кодексу України та пункт 3 Розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Державний земельний кадастр".

Додатково відповідач в оскаржуваному рішенні виклав короткий зміст мотивів і обґрунтування відмови, зокрема, при розробленні технічної документації із землеустрою включено землі загального користування - проїзд.

Так, згідно вимог пункту "а" частини 4 статті 83 Земельного кодексу України до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо).

Суд дослідивши графічні матеріали та викопіювання з містобудівної документації, встановив, що Викопіювання з генерального плану проекту планування та забудови смт Арбузинка, містить графічне зображення контурів земельних ділянок/домоволодінь по АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 . Серед таких контурів, між домоволодінням позивача ( АДРЕСА_2 ) та гуртожитком ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 ), зображено контури прямокутної земельної ділянки.

Суд констатує, що в ділянці нанесення на Викопіюванні контурів зовнішніх частинах прямокутної земельної ділянки не відображено/не визначено території для "проїду", між адресами АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 .

Окрім вказаного, відповідач у своєму відзиві не заперечує, що органом місцевого самоврядування не приймалось рішення про оформлення права комунальної власності на проїзд між адресами АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 з генерального плану проекту планування та забудови смт Арбузинка позначені виключно центральні та інші вулиці села, дороги місцевого значення. Вищезазначений проїзд, сформований до розробки відповідного генплану, використовувався громадянами, що мають городи, для проїзду для здійснення обробітку, ОСОБА_4 для під`їзду до свого гуртожитку, а ОСОБА_1 для під`їзду до свого домоволодіння.

Тобто, право комунальної власності на існуючий проїзд не оформлялось, підстави для оформлення договору сервітуту відсутні.

Арбузинська селищна рада не надала суду доказів, які б підтверджували, що межі земельної ділянки площею 0,1432 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , не відповідають фактичному використанню по межі і що до такої земельної ділянки включено проїзд.

Відтак, рішення Арбузинської селищної ради №13 від 21.04.2023 року про відмову в погодженні та затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) через невідповідність меж земельної ділянки є необґрунтованим і, як наслідок, неправомірним.

Вирішуючи позовні вимоги про зобов`язання Арбузинської селищної ради Миколаївської області повторно розглянути на черговому пленарному засіданні питання щодо затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. України ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) із земель комунальної власності Арбузинської селищної ради (Арбузинська ТГ) по АДРЕСА_2 відповідно до вимог чинного законодавства, суд враховує наступне.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, з 24.02.2022 року в Україні введений воєнний стан строком на 30 діб, строк дії якого продовжено.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» від 24 березня 2022 року №2145-IX розділ X "Перехідні положення" Земельного кодексу України доповнений пунктом 27, відповідно до якого під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей, зокрема: 5) безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.

19.11.2022 року набули чинності зміни до земельного законодавства, а саме, вступив в силу закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення системи оформлення прав оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення та удосконалення законодавства щодо охорони земель" № 2698-IX від 19.10.2022 року, який відновив процедуру безоплатної приватизації землі в частині земельних ділянок під об`єктами нерухомого майна

Пунктом 14 Закону №2698-ІХ, від 19.10.2022 року, внесено зміни до підпункту 5 пункту 27 Розділу X пункту 27 Перехідних положень ЗК України, шляхом доповнення його другим реченням наступного змісту: "Положення - цього підпункту не поширюються на безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власність власникам розташованих на таких земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), а також на безоплатну передачу у приватну власність громадянам України земельних ділянок, переданих у користування до набрання чинності цим Кодексом".

Таким чином, процедура безоплатної приватизації була частково відновлена, і стосувалась виключно можливості приватизації земельних ділянок, що знаходяться під об`єктами нерухомого майна.

Тому, для забезпечення ефективного захисту прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати Арбузинську селищну раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. України ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) із земель комунальної власності Арбузинської селищної ради (Арбузинська ТГ) в межах території АДРЕСА_2 , з метою подальшої передачі її безоплатно у власність та прийняти рішення відповідно до норм Земельного кодексу України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Враховуючи викладене, позов необхідно задовольнити.

Позивач сплатив судовий збір в сумі 1073,60 грн, тому ці витрати необхідно присудити на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Арбузинської селищної ради.

Керуючись статтями 77, 78, 139, 159, 162, 241, 243, 244, 245, 246, 250, 260-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Арбузинської селищної ради (пл. Центральна, 18, смт Арбузинка, Миколаївська область, Первомайський район, 55301, ідентифікаційний код 04376653) про скасування рішення від 21.04.2023 року № 13; зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

2. Скасувати рішення Арбузинської селищної ради від 21.04.2023 року №13 Про відмову в затверджені технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) громадянину України ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна Ділянка) в межах території АДРЕСА_2 .

3. Зобов`язати Арбузинську селищну раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. України ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) із земель комунальної власності Арбузинської селищної ради (Арбузинська ТГ) в межах території АДРЕСА_2 , з метою подальшої передачі її безоплатно у власність та прийняти рішення відповідно до норм Земельного кодексу України.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Арбузинської селищної ради (пл. Центральна, 18, смт Арбузинка, Миколаївська область, Первомайський район, 55301, ідентифікаційний код 04376653) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 1073,60 грн.

5. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.В. Величко