Справа № 300/731/24
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2024-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" березня 2024 р. справа № 300/731/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Кафарського В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення певних дій, -
ОСОБА_1 (надалі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі Головне управління ПФУ в Івано-Франківській області, відповідач) про:
визнання протиправними дії відповідача щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 з 14.06.2023 по 31.07.2023 пільг на оплату послуг (житлова послуга послуга з управління багатоквартирним будинком; послуга з постачання природного газу: на газову плиту; послуга з розподілу природного газу: на газову плиту; послуга з централізованого водопостачання; послуга з централізованого водовідведення; послуга централізованого теплопостачання: за постачання теплової енергії; послуга з централізованого теплопостачання: за приєднане теплове навантаження; послуга з постачання електричної енергії; послуга з поводження з твердими відходами; плата за абонентське обслуговування за послугою з централізованого водопостачання; плата за абонентське обслуговування за послугою з централізованого водовідведення; плата за абонентське обслуговування за послугою з постачання теплової енергії);
зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу з 14.06.2023 по 31.07.2023 належні йому пільги (житлова послуга послуга з управління багатоквартирним будинком; послуга з постачання природного газу: на газову плиту; послуга з розподілу природного газу: на газову плиту; послуга з централізованого водопостачання; послуга з централізованого водовідведення; послуга централізованого теплопостачання: за постачання теплової енергії; послуга з централізованого теплопостачання: за приєднане теплове навантаження; послуга з постачання електричної енергії; послуга з поводження з твердими відходами; плата за абонентське обслуговування за послугою з централізованого водопостачання; плата за абонентське обслуговування за послугою з централізованого водовідведення; плата за абонентське обслуговування за послугою з постачання теплової енергії), встановлені для ветеранів війни-інвалідів війни, а саме пільгу у розмірі 100% на оплату житлово-комунальних послуг у грошовій формі, в межах встановлених нормативів.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.02.2024 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
22.02.2024 від Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого представник відповідача заперечує щодо задоволення позовних вимог. Вказує, що згідно мігрованої справи ОСОБА_1 нараховано пільги на оплату житло-комунальних послуг по червень 2023 року у зв`язку із закінченням терміну дії посвідчення. При цьому, вказано, що позивач має статус особи з інвалідністю внаслідок війни 3 групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни, а саме на пільгу у розмірі 100% на оплату житлово-комунальних послуг у грошовій формі. Водночас, 17.07.2023 ОСОБА_1 пройшов переогляд МСЕК згідно довідки серія 12 ААГ №216436, посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни 3 групи (серія А073633 з терміном дії до 01.08.2025), видане 19.07.2023. Тому, відповідно до поданої позивачем заяви про надання пільг від 08.08.2023 та наданих документів ОСОБА_1 призначено пільгу на оплату житлово-комунальних послуг з серпня 2023 року. За таких обставин, Головне управління ПФУ в Івано-Франківській області просило суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
Суд, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладених у заявах по суті справи, встановив наступне.
ОСОБА_1 з 29.03.2017 має статус особи з інвалідністю внаслідок війни 3 групи, що підтверджується безтерміновим посвідченням, виданим Департаментом соціальної політики виконкому Івано-Франківської міської ради серія НОМЕР_2 (а.с. 44), відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії АВ №0779961, яким інвалідність встановлена до 01.04.2018 (а.с. 44-45).
довідкою до акта огляду МСЕК серії АВ №1104722 позивачу з 01.04.2018 повторно встановлено третю групу інвалідності у зв`язку із травмою, пов`язаною із захистом Батьківщини, до 01.06.2020 (а.с. 47) та видано 25.05.2018 безтермінове посвідчення інваліда 3 групи серія НОМЕР_3 (а.с. 44);
довідкою до акта огляду МСЕК серії 12ААБ №842904 позивачу з 01.06.2020 повторно встановлено третю групу інвалідності у зв`язку із травмою, пов`язаною із захистом Батьківщини, до 01.07.2022 (а.с. 50) та видано 26.06.2020 безтермінове посвідчення інваліда 3 групи серія НОМЕР_4 (а.с. 49);
довідкою до акта огляду МСЕК серії 12ААВ №414754 позивачу з 01.06.2022 повторно встановлено третю групу інвалідності у зв`язку із травмою, пов`язаною із захистом Батьківщини, до 01.07.2023 (а.с. 54-55) та видано 19.07.2022 безтермінове посвідчення інваліда 3 групи серія НОМЕР_1 (а.с. 52);
довідкою до акта огляду МСЕК серії 12ААГ №216436 позивачу з 01.07.2023 повторно встановлено третю групу інвалідності у зв`язку із травмою, пов`язаною із захистом Батьківщини, до 01.08.2025 (а.с. 26-27) та видано 19.07.2023 посвідчення інваліда 3 групи серія НОМЕР_1 , дійсне до 01.08.2025 (а.с. 33).
Також судом встановлено, що із січня 2023 року відповідачем здійснено міграцію Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги і згідно мігрованої справи ОСОБА_1 , останньому нараховувались пільги на оплату житлово-комунальних послуг по червень 2023 року. Зокрема, згідно з листом Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області №9859-9743/К-02/8-0900/23 від 18.10.2023, позивачу враховуються наступні норми споживання пільг, а саме:
житлова послуга послуга з управління багатоквартирним будинком 75,29 грн;
послуга з постачання природного газу: на газову плиту 42,97 грн;
послуга з розподілу природного газу: на газову плиту 12,05 грн;
послуга з централізованого водопостачання 46,62 грн;
послуга з централізованого водовідведення 55,04 грн;
послуга централізованого теплопостачання: за постачання теплової енергії 851,43 грн;
послуга з централізованого теплопостачання: за приєднане теплове навантаження 117,81 грн;
послуга з постачання електричної енергії 264,00 грн;
послуга з поводження з твердими відходами 12,09 грн;
плата за абонентське обслуговування за послугою з централізованого водопостачання 12,81 грн;
плата за абонентське обслуговування за послугою з централізованого водовідведення 11,86 грн;
плата за абонентське обслуговування за послугою з постачання теплової енергії 12,62 грн.
Також вказаним листом відповідачем повідомлено ОСОБА_1 , що 17.07.2023 ОСОБА_1 пройшов переогляд МСЕК згідно довідки серія 12 ААГ №216436, а 19.07.2023 видане посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни 3 групи серія НОМЕР_1 з терміном дії до 01.08.2025. Тому, відповідно до поданої позивачем заяви про надання пільг від 08.08.2023 та наданих документів ОСОБА_1 призначено пільгу на оплату житлово-комунальних послуг з 01.08.2023 (а.с. 7-8).
Водночас, на переконання ОСОБА_1 , відповідач протиправно не нарахував і не виплатив відповідні пільги на оплату житлово-комунальних послуг з 14.06.2023 по 31.07.2023, а тому, вважаючи такі дії протиправними, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин, суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в редакції, чинній на момент врегулювання спірних правовідносин.
Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Статтею 17 Конституції України встановлено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 №8-рп/99 та від 20.03.2002 №5-рп/2002).
У рішенні від 06.04.2022 №1-р(II)/2022 Конституційним Судом України констатовано, що конституційні принципи закріпленні у статті 17 Конституції України є осердям конституційного ладу України, від захисту яких залежить його втілення загалом, зокрема й гарантованих Конституцією України прав і свобод людини і громадянина (друге речення пункту 5 мотивувальної частини), а також наголошено на головній ролі Збройних Сил України та інших військових формувань в обороні України, які своєю мужньою боротьбою забезпечують ефективний захист Української держави та Українського народу від агресії російської федерації проти України, розпочатої 20.02.2014, яка набула повномасштабного характеру з 24.02.2022 (абзац перший підпункту 5.1 пункту 5 мотивувальної частини).
За змістом статей 17, 65 Основного Закону України громадяни України, які захищають Вітчизну, незалежність та територіальну цілісність України, виконують конституційно значущі функції, тож держава повинна надавати їм і членам їхніх сімей особливий статус та забезпечувати їх додатковими гарантіями соціального захисту відповідно до частини п`ятої статті 17 Конституції України як під час проходження служби, так і після її закінчення; щодо осіб, на яких покладено обов`язок захищати Україну, її незалежність та територіальну цілісність, та членів їхніх сімей частиною п`ятою статті 17 Конституції України встановлено особливий соціальний захист, який не обмежено умовами й рівнем, визначеними у статті 46 Основного Закону України (абзаци другий, третій пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 18.12.2018 №12-р/2018, абзац одинадцятий підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України (Другий сенат) від 25.04.2019 №1-р(II)/2019).
На виконання свого конституційного обов`язку, приписів частини п`ятої статті 17 Конституції України Верховна Рада України в Законі України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №3551-XII від 22.10.1993 (надалі Закон №3551-XII) визначила правовий статус ветеранів війни як особливої окремої категорії громадян, обсяг їх соціального захисту та гарантій, зокрема передбачено пільги учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них (стаття 12), особам з інвалідністю внаслідок війни (стаття 13), учасникам війни (стаття 14), особам, на яких поширюється чинність Закону №3551-ХІІ (стаття 15), особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною (стаття 16).
Так, відповідно до статті 4 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.
Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» спрямований на захист ветеранів війни шляхом: створення належних умов для підтримання здоров`я та активного довголіття; організації соціального та інших видів обслуговування, зміцнення матеріально-технічної бази створених для цієї мети закладів і служб та підготовки відповідних спеціалістів; виконання цільових програм соціального і правового захисту ветеранів війни; надання пільг, переваг та соціальних гарантій у процесі трудової діяльності відповідно до професійної підготовки і з урахуванням стану здоров`я (стаття 1 Закону №3551-XII).
Згідно із частиною 3 статті 2 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», нормативні акти органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними.
Згідно з приписами ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам надається, зокрема, 100-процентна знижка плати за користування комунальними послугами.
Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулює Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189-VIII (надалі Закон №2189-VIII). У цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:
виконавець комунальної послуги суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору;
житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг;
колективний споживач юридична особа, що об`єднує споживачів у будівлі та в їхніх інтересах укладає договір про надання комунальної послуги; споживач житлово-комунальних послуг (далі споживач) індивідуальний або колективний споживач (стаття 1 Закону №2189-VIII).
Відповідно до пункту 2 частини першої статті ст. 5 Закону №2189-VIII до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Частиною третьою статті 11 Закону № 2189-VIII встановлено, що передбачені законодавством пільги та субсидії на оплату житлово-комунальних послуг виплачуються споживачу в грошовій формі у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Порядок надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу у грошовій формі затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 №373 (надалі Порядок №373), в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, передбачав, зокрема, що Порядок визначає механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті Мінсоцполітики для виплати пільг і житлових субсидій громадянам на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу у грошовій формі, та механізм надання громадянам у грошовій формі таких пільг: комунальних послуг - послуг з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами (абзац четвертий пункту 1 Порядку №373).
Згідно абзацу четвертого пункту 5 Порядку №373, для розрахунку розміру пільги інформацію структурним підрозділам з питань соціального захисту населення до 15 числа кожного місяця надають: управителі, виконавці комунальних послуг про припинення надання комунальних послуг, зміну тарифів на житлово-комунальні послуги, плати за абонентське обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньо-будинкових систем про надання комунальних послуг.
Відповідно до пункту 6 Порядку № 373 структурні підрозділи з питань соціального захисту населення на підставі даних Реєстру та інформації, отриманої відповідно до пункту 5 цього Порядку, розраховують щомісяця до 25 числа суму пільги: на оплату житлово-комунальних послуг виходячи з розміру знижки, на яку пільговик має право згідно із законом, кількості членів сім`ї, які мають таке право відповідно до законодавчих актів, зазначених у пункті 3 цього Порядку, та визначені статтею 51 Бюджетного кодексу України, та з урахуванням встановлених цін/тарифів (внесків) і державних соціальних нормативів у сфері житлово-комунального обслуговування.
Також зі змісту вказаного пункту вбачається, що структурний підрозділ з питань соціального захисту населення за заявою пільговика надає йому інформацію про розрахунок розміру пільги на оплату житлово-комунальних послуг.
Відповідно до абзацу другого пункту 7 Порядку №373 за заявою пільговика, поданою структурному підрозділу з питань соціального захисту населення до 15 жовтня (15 травня), у якій зазначаються виплатні реквізити, виплата пільги здійснюється у грошовій готівковій формі з початку опалювального (неопалювального) сезону.
Згідно абзацу четвертого пункту 8 Порядку №373, за отриманням інформації про будь-які питання, пов`язані з нарахуванням пільги, пільговики звертаються до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення.
З метою удосконалення обліку осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою в Україні постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 №117 затверджено Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги (далі Положення № 117), яким передбачено, зокрема, таке:
- Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги це автоматизований банк даних, створений для забезпечення єдиного державного обліку фізичних осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою згідно із законами України, отримують пільги, передбачені для педагогічних, медичних, фармацевтичних працівників, працівників бібліотек, музеїв, спеціалістів із захисту рослин та працівників культури в сільській місцевості і селищах міського типу (далі пільговики), отримують соціальні стипендії, державну допомогу постраждалим учасникам масових акцій громадського протесту та членам їх сімей (пункт 1 Положення №117);
- до Реєстру вноситься така інформація: про пільговиків прізвище, ім`я, по батькові, число, місяць, рік народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають про це відмітку в паспорті) (далі - реєстраційний номер облікової картки платника податків), адреса зареєстрованого місця проживання (за рішенням комісій, утворених місцевими держадміністраціями та органами місцевого самоврядування відповідно до пункту 10 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 №848, - адреса фактичного місця проживання), склад сім`ї, характеристика житла, реквізити паспорта громадянина України та документа, що підтверджує право на пільги, а також категорія пільговика, перелік пільг, на які він має право, інформація про те, якими пільгами фактично користується (пункт 2 Положення №117);
- структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у м.м. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі уповноважені органи), зокрема, організовують збирання, систематизацію і зберігання зазначеної в пункті 2 цього Положення інформації та забезпечують її автоматизоване використання для розрахунку розміру пільг та їх виплати і проведення виплати соціальних стипендій та державної допомоги постраждалим учасникам масових акцій громадського протесту та членам їх сімей (пункт 3 Положення №117).
Відповідно до пункту 3-1 Порядку №373, для призначення пільг пільговики, які перебувають на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги (далі Реєстр), або їх законні представники звертаються з відповідною заявою про надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу за формою згідно з додатком (далі заява), до якої додається у разі потреби довідка про наявність у житловому приміщенні пічного опалення та/або кухонного вогнища на твердому паливі:
до 30.11.2022 включно до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій (військових адміністрацій), виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення) за зареєстрованим (задекларованим) місцем проживання (або фактичним місцем проживання - у разі перебування на обліку в Реєстрі за фактичним місцем проживання);
починаючи з 01.12.2022 до органів Пенсійного фонду України.
Для отримання пільги на придбання твердого палива і скрапленого газу заява подається щороку.
У разі виникнення обставин, що впливають на надання пільг та їх розмір (зокрема, зміна складу членів сім`ї, на яких поширюються пільги; зміна категорії пільговика; зміна переліку отримуваних житлово-комунальних послуг, умов їх надання; зміна управителя, виконавця комунальних послуг (крім випадків, коли інформація про зміну надається виконавцем послуги), створення об`єднання), пільговик зобов`язаний подати протягом 30 календарних днів до уповноваженого органу нову заяву.
Судом встановлено та не оспорюється відповідачем, що в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги, є інформація про позивача та, як наслідок, останній має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни, а саме право на пільгу у розмірі 100% на оплату житлово-комунальних послуг у грошовій формі в межах встановлених нормативів. Вказане відповідачем підтверджується у листі №9859-9743/К-02/8-0900/23 від 18.10.2023 та у поданому суду відзиві на позов.
Тобто, у межах даної адміністративної справи спірним є не право позивача на вказану пільгу, а право на її отримання у спірний період (з 14.06.2023 по 31.07.2023), оскільки до червня 2023 та з серпня 2023 відповідачем відповідні пільги виплачуються відповідачем.
З цього приводу суд зазначає наступне.
Так, як слідує із матеріалів справи, 08.08.2023 позивач, у зв`язку із припиненням у червні 2023 року виплати відповідних пільг відповідачем, подав до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області заяву про надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 20-24), до якої долучив, зокрема довідку до акта огляду МСЕК серії 12ААГ №216436, якою позивачу з 01.07.2023 повторно встановлено третю групу інвалідності у зв`язку із травмою, пов`язаною із захистом Батьківщини, до 01.08.2025 (а.с. 26-27), а також видане 19.07.2023 посвідчення інваліда 3 групи серія НОМЕР_1 , дійсне до 01.08.2025 (а.с. 33).
У зв`язку із цим, відповідач, враховуючи, що 1) попереднє посвідчення інваліда 3 групи, серія НОМЕР_1 , видане 19.07.2022 (а.с. 52), було дійсне до 13.06.2023, а 2) нове посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни 3 групи, серія НОМЕР_1 з терміном дії до 01.08.2025, видане 19.07.2023, вважає, що у період з червня по липень 2023 року включно позивач не мав права на отримання пільг на оплату житлово-комунальних послуг відповідно до ст. 13 Закону №3551-XII.
Проте, вказані доводи пенсійного органу є хибними, з огляду на таке.
Так, постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 №302 затверджено Положення «Про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни», пунктом 10 якого передбачено, що «Посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни» видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності. Особам з інвалідністю внаслідок війни, у яких групу інвалідності встановлено без терміну перегляду, видаються безтермінові посвідчення, іншим на період встановлення групи інвалідності.
Таким чином, вказана норма встановлює, що у випадку встановлення особі групи інвалідності на певний строк (з необхідністю повторного переогляду), то в такому випадку термін дії посвідчення співпадає із періодом встановлення групи інвалідності.
Судом встановлено, що довідкою до акта огляду МСЕК серії 12ААВ №414754 позивачу з 01.06.2022 повторно встановлено третю групу інвалідності до 01.07.2023 (а.с. 54-55), а довідкою до акта огляду МСЕК серії 12ААГ №216436 позивачу з 01.07.2023 повторно встановлено третю групу інвалідності до 01.08.2025 (а.с. 26-27). На підставі вказаних довідок до акта огляду МСЕК позивачу видані відповідні посвідчення (а.с. 52, 33).
Тобто, суд констатує, що позивач мав статус інваліда 3 групи протягом 2023 року безперервно. Тому протиправними є дії відповідача щодо невиплати належних пільг на оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_1 протягом червня-липня 2023 року.
Більше того, суд звертає увагу, що 19.07.2022 Департаментом соціальної політики виконкому Івано-Франківської міської ради видано ОСОБА_1 , у зв`язку із повторним встановленням 3 групи інвалідності, саме безтермінове посвідчення інваліда 3 групи, серія НОМЕР_1 (а.с. 52). Вказане додатково підтверджує помилковість доводів відповідача про те, що вказане посвідчення було дійсне до 13.06.2023. Так, вказане посвідчення було дійсне до моменту видачі нового посвідчення серія НОМЕР_1 (у зв`язку із переоглядом), яке і надав позивач пенсійному органу разом із заявою від 08.08.2023. Водночас, у новому, дійсному на сьогодні посвідченні (на відміну від усіх попередніх посвідчень інваліда 3 групи, які видавались ОСОБА_1 та які були безтермінові), вказано термін дії «до 01.08.2025».
Решта доводів учасників справи на спірні правовідносини не впливають та висновків суду по суті спору не змінюють.
У своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово зазначав, що рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.
Разом з цим, згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України (пункт 1); обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) (пункт 3); безсторонньо (пункт 4); добросовісно (пункт 5); з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації (пункт 7); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) (пункт 8); своєчасно, тобто протягом розумного строку (пункт 10).
Закріплений у частині першій статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини другої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
За змістом частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у спірному випадку пенсійний орган не діяв на підставі закону, із урахуванням усіх обставин, які мають значення для вірного вирішення порушеного позивачем питання, у зв`язку із чим позовні вимоги підлягають до задоволення.
Розподіл судових витрат згідно із ст. 139 КАС України не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 з 14.06.2023 по 31.07.2023 пільг на оплату послуг (житлова послуга послуга з управління багатоквартирним будинком; послуга з постачання природного газу: на газову плиту; послуга з розподілу природного газу: на газову плиту; послуга з централізованого водопостачання; послуга з централізованого водовідведення; послуга централізованого теплопостачання: за постачання теплової енергії; послуга з централізованого теплопостачання: за приєднане теплове навантаження; послуга з постачання електричної енергії; послуга з поводження з твердими відходами; плата за абонентське обслуговування за послугою з централізованого водопостачання; плата за абонентське обслуговування за послугою з централізованого водовідведення; плата за абонентське обслуговування за послугою з постачання теплової енергії).
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Відповідачу рішення надіслати через підсистему «Електронний суд».

Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ «Мої справи».

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя /підпис/ Кафарський В.В.