Справа № 160/32050/23
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2024-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кальника В.В.
секретаря судового засідання Грищенка І.В.
представника позивача Талана О.Л.
представника відповідача Мосесова А.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Креативспорт» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
06 грудня 2023р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Креативспорт» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, у якому позивач просить суд:
Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що на підставі акту про ненадання документів /їх копій від 14.07.2023 № 1613/04-36-07-02/41031868 та акту від 21.07.2023 №2634/04-36-07-02/41031868 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Креативспорт» в рамках розгляду заперечень на акт від 22.05.2023 року №1961/04-36-07-02/41031868 відповідачем було прийнято спірні податкові повідомлення-рішення. Позивач не погоджується із висновками за актами перевірок та з оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями. Вважає, що висновки зроблені на підставі припущень відповідача, а не на підставі наведеної у первинних бухгалтерських документах інформації та нормах Податкового кодексу України. Окремо зауважив, що перевіряючому під час перевірки були надані всі первинні документи, які були наявні у позивача.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.12.2023 року відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, вказавши про правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, прийнятих у межах наданих контролюючому органу повноважень, у зв`язку з виявленими під час перевірки порушеннями вимог податкового законодавства з боку позивача.
На адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій підтримано позицію, викладену в позовній заяві.
В судовому засіданні 14.02.2024 року представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.
В судовому засіданні представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, надав пояснення по суті спору.
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
До перевірки було надано договори з додатковими угодами, видаткові накладні, банківські виписки та платіжні доручення за період з 01.08.2022 по 31.03.2023, бухгалтерський облік за винятком загальної оботротно - сальдової відомості, журналів-ордерів або обороти бухгалтерських рахунків 70, 71, 90, 91, 92, 93, 94 .
Так, в ході перевірки перевіряючими було проведено інвентаризацію ТМЦ та основних засобів на підприємстві - ТОВ «Креативспорт» за місцями їх зберігання.
За результатами проведеної інвентаризації (у м.Одеса) перевіряючими було виявлено нестачу ТМЦ на загальну суму 216 385,60 грн. (без ПДВ). Податок на додану вартість 43 277,12 грн.
Таким чином, перевіряючі дійшли висновків, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Креативспорт» не забезпечено проведення інвентаризації майна та залишків ТМЦ. У зв`язку із відсутністю посадових осіб або їх законних (уповноважених) представників поклажедавця ТОВ «Креативспорт», у перевіряючих була відсутня можливість в проведенні інвентаризації майна та залишків ТМЦ та в обстеженні території його зберігання за адресою: м.Одеса, Миколаївська дорога, буд.172а.
У зв`язку з вищевикладеним, перевіряючими було встановлено нестачу ТМЦ на загальну суму 216 385,60 грн.
В ході проведення перевірки ТОВ «Креативспорт» за період з 01.04.2023 по 06.07.2023 на дату проведення інвентаризації було надано видаткові накладні, банківські виписки, договори, зареєстровані податкові накладні по яким підприємством самостійно нараховано податок на додану вартість з продажу ТМЦ, та вказані операції були відображені в податковому та бухгалтерському обліку підприємства.
Проведеним аналізом наданих до перевірки первинних бухгалтерських документів, баз данних ГУ ДПС перевіряючими було встановлено невідповідність обліку підприємства з данними перевірки по ТМЦ.
Згідно з наданою до перевірки оборотно-сальдовою відомостю по бух.рах. 28 «Товари» перевіряючими встановлено залишок на 01.08.2022, придбання ТМЦ (імпорт), їх оприбуткування (Дт28), їх списання/реалізацію (Кт28).
При цьому, згідно з даними ЄРПН встановлено відсутність реєстрації податкових накладних (вінкодів транспортних засобів) по наступним транспортним засобам всього на суму 21 295 735,99 грн., внаслідок наступного: за результатами попередньої позапланової перевірки ТОВ «Креативспорт» (акт від 22.05.2023 « 1961/04-36-07-02/41031868) було встановлено відсутність вищенаведених ТМЦ. Не погодившись з результатами перевірки ТОВ «Креативспорт» було надано заперечення з додатками (первинні бухгалтерські документи), які були відсутні під час проведення попередньої позапланової виїзної перевірки.
До перевірки було надано договори з додатковими угодами, видаткові накладні, банківські виписки та платіжні доручення за період з 01.08.2022 по 31.03.2023, бухгалтерський облік за винятком загальної оботротно-сальдової відомості, журналів-ордерів або обороти бухгалтерських рахунків 70, 71, 90, 91, 92, 93, 94 (інформацію надати по розгорнутим субрахункам (в три або чотири цифри) з 01.08.2022 року по 31.03.2023 року (по періодам за серпень-грудень 2022, січень-березень 2023, березень 2023).
Проведеним аналізом наданих первинних бухгалтерських документів первіряючими було встановлено відсутність в видаткових накладних зазначення договорів, по яким здійснювалось відвантаження ТМЦ по отриманим раніше передплатам від ТОВ «Логос Спорт Днипро» (код 39597206), що унеможливлює ідентифікацію, за якими саме договорами та податковими накладними здійснено реалізацію ТМЦ по кожній видатковій накладній.
В акті перевіряючими також зазначено про відсутність зазначення номеру та дати договорів у видаткових накладних тільки по тим договорам, за якими підприємство наполягає про здійснену передплату від ТОВ «Логос Спорт Днипро».
Вказано, що між ТОВ «Креативспорт» та ТОВ «Логос Спорт Днипро» відповідно до наданих до перевірки журналу-ордеру по рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями», банківських виписок було укладено 3 договору №1910 від 19.10.2018, №2402 від 24.02.2020, №1103 від 13.03.2017.
Відповідно до укладених типових договорів між ТОВ «Креативспорт» та ТОВ «Логос Спорт Днипро», п.7.2 Договору №301 від 03.01.2019 року: покупець здійснює розрахунок у безготівковій формі на поточний рахунок постачальника на підставі видаткових накладних на протязі трьох банківських днів з дати рахунку. Продавець має право, за своїм бажанням при узгодженні з покупцем здійснити поставку товару без отримання передплати, при цьому покупець зобов`язаний оплатити отриманий товар на протязі 60 банківських днів з моменту отримання товару.
Отже, передплата не передбачена умовами укладених договорів з ТОВ «Логос Спорт Днипро».
Окрім цього, до перевірки не надано жодної товарно-транспортної накладної, що підтверджують факт перевезення, про що було складено акт від 14.07.2023 №1613/04-36-07-02/41031868.
Проведеним аналізом даних задекларованих в поданій податковій звітності ТОВ «Креативспорт» (обсяг реалізації ТМЦ у фінансових звітах та обсяг реалізації в деклараціях з податку на додану вартість) перевіряючими не встановлено наявність достатньої суми передплат від покупців ТОВ «Кретивспорт».
Також, перевіряючими в акті зазначено, що ТМЦ, які відсутні на складі, що встановлено під час інвентаризації, не реалізовувались протягом періоду з 01.04.2023 по 06.07.2023, що свідчить про те, що фактична нестача товару вже мала місце не тільки на дату фіксації підприємством такої нестачі 06.07.2023, а ще на 31.03.2023. Таким чином, перевіряючі дійшли висновку про те, що залишки товару, відображені ТОВ «Креативспорт» за бухгалтерським рахунком 28 «Товари» станом на 31.03.2023, є недостовірними.
Враховуючи вищевикладене, проведеною на підставі п.78.1.5 п.78.1 ст.78 ПКУ перевіркою з питань, що стали предметом заперечень на висновки акту від №1961/04-36-07-02/41031868 від 22.05.2023 (№2632/04-36-07-02/41031868 від 21.07.2023), було встановлено порушення ТОВ «Кретивспорт»:
Відповідно до п.1201.2 ст.1201, п.201.10 ст.201 Податкового Кодексу України застосовано штрафну санкцію за не реєстрацію податкових накладних.
Також, в ході проведення перевірки, керуючись пп.16.1.9, пп.16.1.12 п.16.1 ст.16, пп.20.1.3, пп.20.1.4, пп.20.1.6 п.20.1 ст.20, п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України, та з метою формування об`єктивних та ґрунтовних висновків за результатами позапланової виїзної перевірки, яка проводиться, ТОВ «Креативспорт» було вручено особисто під підпис за довіреністю представнику Ларисі Лементарьовій запит від 13.07.2023 №4 «Про надання пояснень та документів» запропоновано надати загальну оборотну відомість по всім рахункам, журнали ордери або обороти бухгалтерського рахунку 79 та первинні документи за період з 01.08.2022 року по 31.03.2023 (а саме, ТТН).
На вищезазначений запит документів та регістрів бухгалтерського обліку ТОВ «Креативспорт» не надано, про що складено акт від 14.07.2023 №1613/04-36-07-02/41031868.
Вищезазначений акт перевірки було вручено 14.07.2023 особисто під підпис особі за довіреністю ТОВ «Креативспорт» Ларисі Лементарьовій.
Не погодившись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся із цим позовом до суду.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд зазначає наступне.
Як зазначено в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні, воно було винесене за результатами Акту про ненадання документів від 14.07.2023 року №1613/04-36-07-02/41031868. В рішенні зазначено, що: при проведенні документальної позапланової виїзної перевірки особі за довіреністю ТОВ «Креативспорт» у запиту від 12.07.2023 року №4 «Про надання пояснень та документів» було запропоновано надати документи, пояснення та регістри бухгалтерського обліку. У зв`язку з ненаданням частини зазначених документів було складено акт від 14.07.2023 №1613/04-З6-07-02/410З1868. Заперечення на акт від 14.07.2023 №1613/04-З6-07-02/410З1868 не надавались.
Судом встановлено, що згідно з Наказом №2964-п від 19.06.2023 відповідачем 03.07.2023 року було розпочало документальну позапланову виїзну перевірку щодо дотримання ТОВ «Креативспорт» податкового законодавства при декларуванні за березень 2023 року від`ємного значення з податку на додану вартість у сумі 4 244 569 грн., яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість задекларованого у попередніх звітних періодах та поданих уточнюючих розрахунків.
Суд зазначає, що, як вбачається з матеріалів справи, вказана перевірка є повторною та була призначена за результатами розгляду заперечень позивача на Акт перевірки з аналогічних питань від 22.05.2023 року. Направлення на повторну перевірку отримали ті ж самі особи, які проводили й попередню перевірку.
Так, в запиті №4 від 13.07.2023 року головний державний інспектор Горнак Георгій, який здійснював перевірку, вимагав до 14.07.2023 року до 11:00 вдруге від позивача надати:
- загальну оборотно-сальдову відомість по всім рахункам з розгорнутими субрахунками (в три, чотири цифри) з 01.08.2022 року по 31.03.2023 року (по періодам: серпень-грудень, 2022, січень-березень 2023, березень 2023);
- журнали-ордера або обороти бухгалтерських рахунків 28, (інформацію надати по розгорнутим субрахункам (в три або чотири цифри) та по субконто (з найменуванням у кількісних та вартісних показників) з 01.08.2022 року по 31.03.2023 року (по періодам за серпень-грудень, 2022, січень-березень 2023, березень 2023);
- журнали-ордера або обороти бухгалтерських рахунків 79 по субрахункам за період з 01.08.2022 року по 31.03.2023 року (по періодам за серпень-грудень, 2022, січень-березень 2023, березень 2023);
- первинні документи (договори з додатковими угодами, видаткові накладні, акти виконаних робіт, ТТН, рахунки-фактури, сертифікати якості або відповідності та інше) за період з 01.08.2022 року по 31.03.2023 року (за винятком вже наданих до перевірки).
Як зазначено перевіряючим у відповіді на запит №4 від 13.07.2023 року та в акті про ненадання документів, позивачем не надано перевіряючому загальну оборотно-сальдову відомість по всім рахункам з розгорнутими субрахунками, журнали-ордери або обороти по бухгалтерському рахунку 79 за період з серпня 2022 року по березень 2023 року включно, а також товаро-транспортні накладні.
Суд зазначає, що Порядок надання документів та наслідки їх ненадання встановлені статтею 85 Податкового кодексу України.
Так, відповідно до пункту 85.2 статті 85 ПК України, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
Матеріалами справи підтверджено, що вдповідно до пп.78.1.8 п.78.1 статті 78 ПКУ, позивачем під час перевірки, під час попередньої перевірки та разом із запереченнями на попередній акт перевірки було надано відповідачу усі журнали-ордери та/або оборотно-сальдові відомості по рахункам бухгалтерського обліку, що мають відношення до предмету перевірки, а саме, до формування від`ємного значення з ПДВ. Тому у відповіді на запит про надання документів №4 від 13.07.2023 року позивачем було зазначено, що позивачем надавались на чисельні запити перевіряючого журнали-ордери або обороти по всім бухгалтерським рахункам, по яких були обороти та які стосуються предмету перевірки. В той же час, оскільки Рахунок 79 «Фінансові результати» призначено для обліку й узагальнення інформації про фінансові результати діяльності підприємства і не має жодного відношення для формування від`ємного значення об`єкту оподаткування ПДВ, вимога про надання цього документу є протиправною та такою, що не підлягає задоволенню.
Таким чином, вимоги до позивача про надання документів, які не мають відношення до предмету перевірки, є протиправними. А відтак, рішення про застосування штрафу за ненадання документів не може ґрунтуватись на таких незаконних вимогах.
Згідно з пп.16.1.5 п.16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов`язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання.
Під час судового розгляду було з`ясовано, що перевіряючому під час перевірки були надані всі первинні документи, які перебували у розпорядженні позивача, а саме, ТТН, які свідчили про постачання позивачу ТМЦ. При цьому, уповноважено особою ТОВ «Креативспорт» та адвокатами, які були присутні під час перевірки, неодноразово надавались пояснення, в тому числі й в письмовій формі, про те, що специфіка господарської діяльності позивача не передбачає наявність у нього ТТН з транспортування ТМЦ покупцям.
Відтак, на переконання суду, ненадання документів, яких у позивача не існує, не може мати наслідком накладення штрафних санкцій на позивача.
Крім того, за загальною практикою Верховного Суду із розгляду спорів платників податків з податковими органами з приводу визнання протиправними та скасування рішень податкових органів, можливість виконання платником податків обов`язку надати документи, прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного переліку цих документів.
Конкретизованих запитів перевіряючим позивачу не було надано, що, в свою чергу, виключає можливість застосування до позивача штрафних санкцій за невиконання подібної вимоги.
Позивачем, в свою чергу, на акт від 14.07.2023 року були надані зауваження, які, за своєю суттю, є запереченнями на акт про ненадання документів. В той же час, в акті від 14.07.2023 року та в оскаржуваному ППР від 01.08.2023 року прямо зазначено, що підприємством заперечень не подавалось. Цей факт спростовується актом про ненадання документів від 14.07.2023 року з зауваженнями представника позивача, який долучений до матеріалів справи.
Як зазначено в оскаржуваному ППР від 01.08.2023 року, штрафні санкції до підприємства застосовані на підставі пп. 54.3.3 п. 54.З ст. 54, абз. З.4 п. 121.1 ст. 121, п.69.2 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України.
Так, відповідно до абзаців 3, 4 пункту 121.1 статті 121 Податкового кодексу України, незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке саме порушення, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 2040 гривень.
Враховуючи, що відповідачем було складено 2 акти про ненадання тих саме документів протягом однієї перевірки, суд вважає, що посилання відповідача на повторність цього порушення протягом року є безпідставним.
Крім того, підпунктом 3 пункту 4 Розділу ІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 року №1204 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 31.12.2020 року №846) визначено, що у разі якщо податкове повідомлення-рішення приймається за результатами документальної перевірки, розпочатої після 01 січня 2021 року, та є процесуальною підставою притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення, воно додатково до інформації, наведеної у підпунктах 1-5 пункту 3 цього розділу, повинно містити посилання на акт документальної перевірки.
Зазначена норма підтверджує позицію позивача, що факт ненадання або відмови від надання документів може бути встановлений виключно після закінчення строків документальної перевірки та складання безпосередньо акту документальної перевірки.
В той же час, оскаржуване ППР від 01.08.2023 року містить посилання лише на акт про ненадання документів, що є порушенням порядку складання оскаржуваного ППР.
Також в цих оскаржуваних ППР вказано, що порушення п. 189.1 ст.189, п. 198.5 ст.198 ПКУ в частині заниження податкових зобов`язань встановлено внаслідок того, що позивачем не доведено використання в господарській діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Креативспорт» товару, списаного з балансу підприємства як такого, що був реалізований.
Крім того, в оскаржуваних податкових повідомленнях-рішеннях відповідачем зазначено, що заперечень до акту перевірки позивачем не надавались.
З матеріалів справи встановлено, що 02.08.2023 року позивач поштою отримав лист від 26.07.2023 року «Про результати розгляду заперечень» за підписом начальника управління податкового аудиту Завгороднього Ігоря. Відповідно до змісту цього за результатами розгляду заперечень Товариства на Акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки від 22.05.2023 року, податковим органом було призначено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Креативспорт» з питань, що стали предметом заперечень на висновки документальної позапланової виїзної перевірки щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за березень 2023 року від`ємного значення з податку на додану вартість; за результатами документальної позапланової виїзної перевірки Товариства, що стали предметом заперечень на висновки документальної позапланової виїзної перевірки Товариства щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за березень 2023 року від`ємного значення з податку на додану вартість, ГУ ДПС у Дніпропетровській області складено Акт від 21.07.2023 року №1961/04-36-07- 02/41031868.
Розділом V Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків, затвердженого Наказом Мінфіну України від 20.08.2015 року №727 (в редакції наказу Мінфіну України від 22.12.2021 року №702) (далі по тексту «Порядок»), встановлено наступне:
Акт (довідка) документальної перевірки складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, та реєструється в контролюючому органі протягом 5 робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку;
Акт (довідка) документальної перевірки після його (її) реєстрації надається платнику податків (керівнику платника податків або уповноваженій ним особі), який зобов`язаний його підписати;
у разі відмови платника податків, посадових осіб (керівника платника податків або уповноваженої ним особи) або його законних представників від підписання акта (довідки) документальної перевірки посадовими особами контролюючого органу складається відповідний акт, що засвідчує факт такої відмови, про що ставиться відмітка в акті (довідці) документальної перевірки. Один примірник акта або довідки про результати виїзної документальної перевірки у день його підписання або відмови від підписання вручається або надсилається платнику податків чи його законному представнику у порядку, визначеному статтею 42 Податкового кодексу;
в акті про відмову від підписання акта (довідки) документальної перевірки ставиться відмітка про ознайомлення (відмову від ознайомлення) платника податків (керівника платника податків або уповноваженої ним особи) зі змістом акта (довідки) документальної перевірки, а також про ознайомлення з наслідками такої відмови. Акт відмови від підписання акта (довідки) документальної перевірки в день його складання реєструється у спеціальному журналі реєстрації актів контролюючого органу в порядку, визначеному пунктом 4 цього розділу;
один примірник акта (довідки) документальної перевірки з відповідними додатками у день його підписання або відмови від підписання вручається (надсилається) платнику податків (керівнику платника податків або уповноваженій ним особі);
у разі відмови платника податків (керівника платника податків або уповноваженої ним особи) або його законних представників від отримання примірника акта (довідки) документальної перевірки або неможливості його вручення та підписання у зв`язку з відсутністю платника податків (керівника платника податків або уповноваженої ним особи) або його законних представників за місцезнаходженням такий акт (довідка) надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 Податкового кодексу. У таких випадках контролюючим органом складається відповідний акт.
Отже, зазначеним Порядком передбачено, що Акт перевірки має бути фізично наданий (вручений) уповноваженій особі платника для його підписання. Якщо ж така особа відмовляється від підписання акту перевірки, один примірник акту (незалежно від того, підписав його представник платника чи ні) вручається або надсилається в день його підписання представником платника або відмови від підписання.
Суд зазначає, що, як було з`ясовано під час судового розгляду справи, фактично перевірка була завершена 14.07.2023 року. Після фактичного завершенням перевірки законний представник позивача неодноразово спілкувався із перевіряючим з метою отримання інформації щодо складання та отримання примірнику акту перевірки. Враховуючи, що станом на 03.08.2023 року позивач не отримував від відповідача ані повідомлень про необхідність прибуття для підписання акту перевірки та його отримання, ані самого акту перевірки від 21.07.2023 року, ані акту про відмову від підпису, позивачем було направлено відповідачу лист, в якому він просив: надати інформацію, чому уповноважена особа Товариства станом на 03.08.2023 року не була запрошена для підписання та отримання акту перевірки від 21.07.2023 року №2632/04-36-07-02/41031868 та визначити місце, дату та час надання акту від 21.07.2023 року №2632/04-36-07-02/41031868 уповноваженому представнику Товариства.
Відповідно до абзацу десятого підпункту 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, проведеної на підставі підпункту 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу у зв`язку з розглядом наданих у порядку, визначеному цим пунктом, заперечень до акта (довідки) перевірки, або розглядом скарги на прийняте контролюючим органом податкове повідомлення-рішення, вони мають право подати свої заперечення до контролюючого органу, який проводив таку перевірку, протягом п`яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).
Враховуючи наведене, суд вважає, що такі дії відповідних посадових осіб відповідача призвели до порушення встановленої Податковим кодексом України процедури оформлення акту перевірки та прав позивача, і, як наслідок, до складання висновку на заперечення позивача на акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки від 22.05.2023 року без врахування заперечень на акт від 21.07.2023 року.
Що стосується обставин інвентаризації ТМЦ позивача, які зберігались у місті Одеса (сторінки 8-9 Акту перевірки), суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 20.1.9 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючий орган під час проведення перевірки має право, зокрема, вимагати від платників податків, що перевіряються, проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки.
Правила проведення інвентаризації для юридичних осіб, у тому числі обов`язкові випадки її проведення та оформлення результатів інвентаризації визначено Положенням про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 2 вересня 2014 року №879 (далі - Положення №879), пунктом 5 розділу І якого встановлено, що інвентаризація проводиться з метою забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства. Під час інвентаризації активів і зобов`язань перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан, відповідність критеріям визнання і оцінка.
Пунктом 7 розділу І Положення №879 встановлено випадки обов`язкового проведення інвентаризації, зокрема, на підставі належним чином оформленого документа органу, який відповідно до закону має право вимагати проведення такої інвентаризації. У цих випадках інвентаризація має розпочатися у термін та в обсязі, зазначених у належним чином оформленому документі цих органів, але не раніше дня отримання підприємством відповідного документа.
За приписами пункту 1 розділу II вказаного Положення, для проведення інвентаризації на підприємстві розпорядчим документом керівника підприємства створюється інвентаризаційна комісія з представників апарату управління підприємства, бухгалтерської служби (представників аудиторської фірми, централізованої бухгалтерії, суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи, яка здійснює ведення бухгалтерського обліку на підприємстві на договірних засадах) та досвідчених працівників підприємства, які знають об`єкт інвентаризації, ціни та первинний облік (інженери, технологи, механіки, виконавці робіт, товарознавці, економісти, бухгалтери). Інвентаризаційну комісію очолює керівник підприємства (його заступник) або керівник структурного підрозділу підприємства, уповноважений керівником підприємства.
У разі проведення інвентаризації за судовим рішенням або на підставі належним чином оформленого документа органу, який відповідно до закону має право вимагати проведення такої інвентаризації, посадові особи відповідного органу (за їх згодою) можуть бути присутні при проведенні інвентаризації.
Інвентаризація проводиться повним складом інвентаризаційної комісії (робочої інвентаризаційної комісії) та у присутності матеріально відповідальної особи.
Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що: контролюючий орган під час проведення перевірки має право вимагати проведення платником податків інвентаризації; контролюючий орган має направити належним чином оформлений документ, який містить вимогу на проведення інвентаризації; платник податків, який отримав вимогу про проведення інвентаризації, зобов`язаний провести інвентаризацію; розпорядчим документом керівника платника податків створюється інвентаризаційна комісія. Інвентаризація проводиться повним складом інвентаризаційної комісії та у присутності матеріально відповідальної особи; посадові особи контролюючого органу (за їх згодою) можуть бути присутні при проведенні інвентаризації.
Як свідчать докази, додані позивачем до матеріалів справи та не спростовано представником відповідача, повноважним представником позивача за довіреністю 05.07.2023 року було видано Накази №4 та №5-К «Про проведення позапланової інвентаризації», в якому, зокрема, зазначені місця проведення інвентаризації, прізвище та ініціали представників позивача, які на визначеному місці мають бути присутніми під час інвентаризації, склад інвентаризаційної комісії.
В зазначений інвентаризаційний опис, серед іншого, були включені і ТМЦ (гідроцикл) у кількості 1 штука на суму 216 385,60 грн. без ПДВ, який під час інвентаризації був на відповідальному зберіганні у ТОВ «СПОРТ-МАРІН», та знаходився за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, б. 172а, що відображено в рядку 24 Інвентаризаційного опису, складеного на виконання Наказу №5-К від 05.07.2023 року.
Під час судового розгляду встановлено та не спростовано представником відповідача, що відповідач був проінформований про видання позивачем Наказу про проведення інвентаризації саме на вимогу контролюючого органу, про що також було зазначено в акті перевірки. Проте доказів щодо неможливості прийняти участь в проведенні інвентаризації, яка проводилась в межах проведення перевірки, чи відмови позивача фахівцям податкового органу бути присутніми під час проведення інвентаризації, відповідачем під час судового розгляду суду не надано та матеріалаи справи таких не містять.
Відтак, необхідно дійти висновку, що представники відповідача своїм правом бути присутніми при проведенні інвентаризації не скористались.
Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що висновок контролюючого органу про нестачу транспортного засобу на суму 216 385,60 грн. без ПДВ є безпідставним та протирічить інвентаризаційному опису, який був наданий перевіряючому на його вимогу до закінчення перевірки.
В пункті 3.1. Розділу ІІІ Акту від 21.07.2023 року перевіряючим встановлено заниження позивачем податкових зобов`язань з ПДВ за рахунок нестачі ТМЦ на складі позивача при проведенні інвентаризації ТМЦ та відсутності їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, які придбані у періоді, що перевірявся, на суму 21 295 735,99 грн. без ПДВ (сторінки 14-18 акту перевірки).
Проте, суд зазначає, що, як вбачається з матеріалів справи та підтверджено представником позивача, перелічені в таблиці ТМЦ були реалізовані на підставі відповідних договорів. При цьому позивачем надавались до перевірки договірні документи, первинні бухгалтерські документи, банківські виписки, акти звіряння, які, в свою чергу, свідчать про те, що зазначені в цій таблиці транспортні засоби були поставлені позивачем покупцеві в рахунок отриманої передплати. Також надавались пояснення про те, що позивачем включались податкові зобов`язання з ПДВ у відповідності до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України та позивач реєстрував податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних в порядку та строки, визначені Податковим кодексом України за першою із подій, а саме за передплатою.
Крім того, в зазначеній таблиці вказані як «умовно реалізовані» 5 транспортних засобів (в тому числі 1 транспортний засіб в місті Одеса), які фактично знаходяться на зберіганні, що було відображено в Інвентаризаційних актах/описах.
Окрім цього, суд звертає увагу, що на сторінці 22 акту перевірки в обґрунтування штрафу 3 400 грн. зазначена сума, по якій позивачем нібито не зареєструвано податкові накладні, 30 248 82 грн., а на сторінці 18 - цей показник дорівнює 21 295 735,99 грн.
А на сторінці 21 Акту перевірки перевіряючим проводиться співставлення фінансової звітності позивача з деклараціями позивача з податку на додану вартість.
Однак зазначене співставлення, на переконання суду, не може застосовуватися для визначення податкових зобов`язань з ПДВ.
Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Абзацом першим пункту 201.10 цієї статті встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Таким чином, Податковим кодексом встановлено, що податкова накладна складається продавцем товарів/послуг на дату виникнення податкових зобов`язань.
Як свідчить розрахунок штрафу до ППР, відповідачем встановлено умовний продаж позивачем (п. 198.5 ПКУ), по якому не складено та не зареєстровано в ЄРПН в терміни, встановлені ПКУ для такої реєстрації, податкові накладні на суму ПДВ 4 259 147,00 грн.
Відповідно до абзацу першого пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:
а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;
б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);
в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;
г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).
Абзацом шостим цього пункту визначено, що у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відповідно до сьомого абзацу пункту 198.5 статті 198, з метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах:
придбаних для викори стання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання;
придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Згідно із абзацом десятим цього пункту, у разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.
Як свідчить пункт 3.1 акту перевірки, відповідачем за результатами проведення інвентаризації було встановлено нестачу ТМЦ на загальну суму 216 385,60 грн. (без ПДВ), ПДВ 43 277,12 грн.
Як вже було зазначено вище, працівник відповідача не був присутнім під час проведення інвентаризації та інвентаризація, яка була призначена на виконання вимог відповідача, була проведена позивачем відповідно до вимог податкового законодавства.
Що стосується встановленої відповідачем реєстрації податкових накладних по транспортним засобам, зазначеним в таблиці пункту 1 підпункту 3.1 акту перевірки, суд зазначає, що матеріалами справи підтверджено, що перелічені в таблиці ТМЦ були реалізовані на підставі відповідних договорів, які були досліджені судом.
При цьому, як вже було зазначено, позивачем надавались відповідачу договірні документи, первинні бухгалтерські документи, банківські виписки, акти звіряння, які свідчать про те, що зазначені в цій таблиці транспортні засоби були поставлені позивачем покупцеві в рахунок отриманої передплати.
Також, як вбачається з матеріалів справи та підтверджено представником позивача, позивач надавав відповідачу податкові накладні, які були виписані позивачем у зв`язку із отриманням передплати від покупців та зареєстровані у встановлені Податковим кодексом України строки. А також надавались пояснення про те, що позивачем включались податкові зобов`язання з ПДВ у відповідності до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивачем податкові накладні реєструвались відповідно до вимог пункту 187.1 статті 187, пунктів 201.1, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України.
Відповідачем не надано суду документальних та нормативних обґрунтувань умовного продажу, який нібито був встановлений перевіряючим.
Оскаржуване податкове повідомлення-рішення було винесене за результатами акту про ненаданння документів від 04.07.2023 року №1558/04-36- 07-02/41031868.
Як зазначено в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні: при проведенні документальної позапланової виїзної перевірки особі за довіреністю ТОВ «Креативспорт» у запитах від 03.07.2023 року №1 про надання документів та №3 «Про проведення інвентаризації» було запропоновано надати документи, пояснення та регістри бухгалтерського обліку. У зв`язку з ненаданням частини зазначених документів було складено акт від 04.07.2023 №1558/04-36-07- 02/41031868. Заперечення на акт від 04.07.2023 №1558/04-36-07-02/41031868 не надавались.
Як вже було зазначено вище, 03.07.2023 року відповідачем було розпочато документальну позапланову виїзну перевірку щодо дотримання позивачем податкового законодавства при декларуванні за березень 2023 року від`ємного значення з податку на додану вартість у сумі 4 244 569 грн., яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість задекларованого у попередніх звітних періодах та поданих уточнюючих розрахунків.
Суд зазначає, що зазначена перевірка є повторною та була призначена за результатами розгляду заперечень позивча на акт перевірки з аналогічних питань від 22.05.2023 року.
Так, в запиті №1 від 03.07.2023 року ОСОБА_2 , який здійснював перевірку, вимагав від позивача надати:
- в електронному вигляді: загальну оборотно-сальдову відомість по всім рахункам з розгорнутими субрахунками за період з серпня 2022 року по березень 2023 року включно); журнали-ордери або обороти по бухгалтерських рахунках 10, 15, 20, 22, 23, 25, 26, 28, 37, 68, 70, 71, 90, 91, 92, 93, 94, 361, 362, 631, 632; аналізи рахунку 79 по субрахункам за період з серпня 2022 року по березень 2023 року включно;
- первинні документи (договори з додатковими угодами, контракти, видаткові накладні, акти виконаних робіт, ВМД, специфікації, CMR, ТТН, рахунки-фактури, сертифікати якості або відповідності та інше) за період з серпня 2022 року по березень 2023 року включно;
- банківські виписки за період з серпня 2022 року по березень 2023 року включно.
Порядок надання документів та наслідки їх ненадання встановлені статтею 85 Податкового кодексу України.
Так, відповідно до пункту 85.2 статті 85 ПК України, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
Таким чином, пунктом 85.2 встановлено два взаємних обов`язки між контролюючим органом та платником податків: обов`язок контролюючого органу витребувати від платника податків лише ті документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки; обов`язок платника податків надати документи, який виникає після початку перевірки.
При цьому, жодною нормою Податкового кодексу України не встановлено, що документи мають бути надані на конкретну дату до конкретного часу. Суд зазначає, що документи мають бути надані до закінчення строку перевірки, встановленого наказом на її проведення. Підтвердженням чого є, зокрема, те, що Наказом В.о. Голови ГУ ДПС від 11.07.2023 року №3229-п було продовжено строк документальної позапланової виїзної перевірки позивача на 3 робочих дні у зв`язку із наданням позивачем документів менш ніж за три робочих дні до дня завершення перевірки.
Відповідно до абзаців 2-4 пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України визначає коло суб`єктів, які зобов`язані надавати документи посадовим (службовим) особам контролюючих органів в електронній формі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» копії таких документів, що створюються ним в електронній формі з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів, не пізніше двох робочих днів, наступних за днем отримання запиту.
При цьому, як свідчить зміст зазначених норм, позивач не відноситься до суб`єктів, які зобов`язані надавати документи посадовим особам податкового органу в електронній формі, про що позивачем було повідомлено посадову особу відповідача у відповіді на запит №1 від 03.07.2023 року, яка отримана перевіряючим ОСОБА_3 04.07.2023 року.
Відтак, суд вважає, що вимоги до позивача про надання документів в електронному вигляді є протиправними.
Відповідно до п.85.2 ст.85 ПКУ, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки.
З матеріалів справи встановлено, що разом з відповіддю на запит про надання документів №1 від 03.07.2023 року позивачем було надано перевіряючому оборотно-сальдові відомості по рахунках 22, 28, 361, 37, 631, 632 та аналіз по рахунках 70, 71, 90 за період вересень-грудень 2020 року, 2021 рік, 2022 рік, січень-березень 2023, березень 2023. При цьому, як вже було встановлено, зазначені документи надавалися під час попередньої перевірки, і із запереченнями на попередній акт перевірки.
В той же час, у згаданій вище відповіді зазначалось, що інші рахунки, перелічені в запиті 10, 15, 20, 23, 25, 26, 362, 68, 91, 92, 93, 94 або не має ОЗ, або відсутні в бухгалтерському обліку позивача, або не мають операцій (оскільки позивач не здійснює виробництво), які оподатковуються податком на додану вартість, та не є експортером.
Це ж саме стосується і вимоги про надання журналів-ордерів або оборотів бухгалтерських рахунків 79 по субрахункам за період з серпня 2022 року по березень 2023 року включно, оскільки Рахунок 79 «Фінансові результати» призначено для обліку й узагальнення інформації про фінансові результати діяльності підприємства і не стосується формування від`ємного значення об`єкту оподаткування ПДВ.
Суд зазначає, що позивачем відповідно до пп.78.1.8 п.78.1 статті 78 ПКУ, під час перевірки, під час попередньої перевірки та разом із запереченнями на попередній акт перевірки надавались відповідачу усі журнали-ордери та/або оборотно-сальдові відомості по рахункам бухгалтерського обліку, що мають відношення до предмету перевірки, а саме, до формування від`ємного значення з ПДВ.
Таким чином, вимоги контролюючого органу до позивача про надання документів, які не мають відношення до предмету перевірки, та в електронному вигляді, є неправомірними.
При цьому, як вже було встановлено, перевіряючий інспектор Горнак Георгій перебував за місцезнаходженням позивача під час проведення перевірки та мав доступ до всіх документів, в тому числі й до первинних документів та банківських виписок.
Згідно з пп.16.1.5 п.16.1 статті 16 ПК України, платник податків зобов`язаний подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов`язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання.
З матеріалів справи вбачається, що станом на дату складання акту про ненадання документів від 04.07.2023 року, позивачем було частково надано витребувані документи, про що зазначено у відповіді на запит про надання документів №1 від 03.07.2023 року, та підтверджено представником позивача. Також позивач просив перевіряючого надати конкретний перелік документів, які він має надати відповідно до цього пункту запиту, із зазначенням обов`язкових реквізитів кожного документу, який ще не був наданий на вимогу перевіряючого, а саме: назва документу, дата документу, номер, сторони документу.
За загальною практикою Верховного Суду із розгляду спорів платників податків з податковими органами з приводу визнання протиправними та скасування рішень податкових органів слідує, що можливість виконання платником податків обов`язку надати документи, прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного переліку цих документів.
Відповідачем було порушено принцип визначеності вимоги, що позбавило позивача можливості виконання повною мірою цієї вимоги.
Крім того, як було встановлено, станом на 14.07.2023 року, тобто до завершення перевірки, позивачем було надано перевіряючому всі витребувані документи, крім ТТН на відвантаження ТМЦ, які у позивача фізично відсутні у зв`язку із специфікою господарської діяльності, про що, зокрема, свідчить акт про ненадання документів від 14.07.2023 року.
При цьому, в акті від 04.07.2023 року позивачем було наведено зауваження, які, за своєю суттю, є запереченнями на акт про ненадання документів. В той же час, в акті від 04.07.2023 року та в оскаржуваному ППР прямо зазначено, що позивачем заперечень не подавалось.
Підпунктом 3 пункту 4 Розділу ІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 28.12.2015 року №1204 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 31.12.2020 року №846) визначено, що у разі якщо податкове повідомлення-рішення приймається за результатами документальної перевірки, розпочатої після 01 січня 2021 року, та є процесуальною підставою притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення, воно додатково до інформації, наведеної у підпунктах 1-5 пункту 3 цього розділу, повинно містити посилання на акт документальної перевірки.
Оскаржуване ППР містить посилання лише на акт про ненадання документів, що свідчить як на передчасність складання цього акту, так і на порушення порядку складання оскаржуваного ППР.
Також, як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване ППР, яке було надіслано позивачу, не містить підпису посадової особи, яка винесла оскаржуване ППР, та не містить печатки податкового органу, що позбавляє спірне ППР сили офіційного документу.
З урахуванням встановлених судом фактичних обставин, перевірених доказами, та аналізу норм чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що викладені в актах перевірок висновки контролюючого органу не знайшли свого підтвердження під час з`ясування обставин у справі по суті, а тому позов підлягає задоволенню.
При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст. 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Креативспорт» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 26.02.2024 року.

Суддя В.В. Кальник