Справа № 420/32949/23
Суддя: Лебедєва Г.В.
Дата ухвалення: 2024-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про витребування доказів

07 березня 2024 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Лебедєвої Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження питання про витребування доказів у справі за позовом ОСОБА_1 до Південне Одеське територіальне управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) (м. Одеса) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Південне Одеське територіальне управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) (м. Одеса), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Південного Одеського територіального управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 ) щодо не проведення повного розрахунку при звільненні з військової служби з ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Південне Одеське територіальне управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільнені індексація грошового забезпечення, а саме за період 13.06.2023 року по 22.11.2023 року шляхом множення середньоденного розміру грошового забезпечення на кількість днів затримки виплати, обчисленого відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100.

Ухвалою від 04.12.2023 року Одеський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 420/32949/23, та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст. 262 КАС України.

Ухвалою суду від 23.01.2024 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів; витребувано з Південного Одеського територіального управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 ) докази по справі, а саме: довідку про середній заробіток ОСОБА_1 за останні два календарні місяці, що передували його звільненню та інформацію про суми нараховані та виплачені ОСОБА_1 при звільненні.

02.02.2024 року до суду від відповідача на виконання ухвали від 23.01.2024 року про витребування доказів надійшла довідка про розрахунок при звільненні та довідка про розміри середньомісячного грошового забезпечення.

Згідно наданої на ухвалу суду від 23.01.2024 року довідки про розрахунок при звільненні ОСОБА_1 отримав грошове забезпечення по 12 червня 2023 року та слідуючі додаткові види грошового забезпечення:

- посадовий оклад з 01.06.2023 по 12.06.2023 у розмірі 1916,00 грн.;

- оклад за військове звання з 01.06.2023 по 12.06.2023 у розмірі 564,00 грн.;

- надбавка за вислугу років з 01.06.2023 по 12.06.2023 у розмірі 1116,00 грн.;

- надбавка за особливості проходження служби з 01.06.2023 по 12.06.2023 у розмірі 3596,00 грн.;

- щомісячна премія за червень з 01.06.2023 по 12.06.2023 у розмірі 13412,00 грн.;

- грошова компенсація за невикористані дні щорічної основної відпустки за 45 календарних днів за 2022 та 45 календарних днів за 2023 у розмірі 154530,00 грн.;

- грошова компенсація за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику БД за 126 календарних днів у розмірі 216342,00 грн.;

- одноразова грошова допомога при звільненні за 22 роки у розмірі 566610,00 грн.

Тобто, загальний розмір суми нарахованої при звільненні згідно даної довідки складає 958086,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно наказу начальника Південного Одеського територіального управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 ) від 12.06.2023 року № 171 (по стройовій частині) ОСОБА_1 було звільнено та виключено зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення за пп. «б» п. 3 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з 12.06.2023 року.

Суд зазначає, що в матеріалах справи міститься довідка про доходи ОСОБА_1 № 91 від 21.12.2023 року, видана Південним Одеським територіальним управлінням Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ).

З даної довідки ОСОБА_1 в червні 2023 року була нарахована заробітна плата/грошове забезпечення в розмірі 892801,96 грн.

Крім того, згідно довідки про доходи № 91 від 21.12.2023 року після звільнення позивачу було нараховано заробітну плата/грошове забезпечення, а саме в серпні 2023 року в розмірі 103020,00 грн., в жовтні 12580,64 грн.

Таким чином, з наданих Південним Одеським територіальним управлінням Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 ) довідок не можливо встановити дійсні суми нараховані та виплачені ОСОБА_1 при звільненні, оскільки вказані довідки суперечать одна одній.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 КАС України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 94 КАС України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

З метою повного та всебічного з`ясування обставин у справі, суд дійшов висновку про необхідність витребування доказів з Південного Одеського територіального управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 ), а саме: інформацію про суми нараховані ОСОБА_1 при звільненні; інформації про суми виплачені ОСОБА_1 при звільненні з зазначенням конкретної дати, а також надати пояснення з приводу існування двох довідок про доходи ОСОБА_1 , які містять різні суми доходу.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.6 ст. 80 КАС України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Частиною 7 статті 80 КАС України визначено, що особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Згідно з ч.9 ст. 80 КАС України у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Відповідно до ч.8 ст. 80 КАС України у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст. 145 КАС України заходами процесуального примусу є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) привід; 5) штраф.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ч.1 та ч.3 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Положеннями ч.ч.1 та 2 ст.236 Кодексу адміністративного судочинства України визначено підстави, за наявності яких суд зобов`язаний зупинити провадження у справі та підстави.

Водночас у ч.3 ст.236 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено умови, за наявності яких суд не може зупинити провадження у справі.

Відповідно до п.6 ч.2 ст.236 Кодексу адміністративного судочинства України, суд має право зупинити провадження у справі в разі направлення судового доручення щодо збирання доказів - до надходження ухвали суду, який виконував доручення, про виконання доручення або неможливість виконання доручення.

Однак законодавцем не передбачено як підставу для зупинення провадження у справі витребування доказів. А тому, суд вважає, що в даному випадку слід застосувати правила аналогії закону.

Згідно з ч.6 ст.7 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Відтак, враховуючи положення ч.6 ст.7 Кодексу адміністративного судочинства України, а також відсутність прямої заборони щодо зупинення провадження на час витребування доказів, з метою реалізації прав сторін щодо надання доказів на обґрунтування своїх вимог і заперечень та для повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі.

Керуючись ст. ст.7, 44, 80, 94, 236, 243, 248 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Витребувати з Південного Одеського територіального управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 ) по справі 420/32949/23, а саме:

- інформацію про суми нараховані ОСОБА_1 при звільненні;

- інформації про суми виплачені ОСОБА_1 при звільненні з зазначенням конкретної дати;

- пояснення з приводу існування двох довідок про доходи ОСОБА_1 , які містять різні суми доходу.

Витребувані докази надати суду протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали.

Провадження у справі зупинити до отримання витребуваних доказів.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України та підлягає оскарженню в частині зупинення провадження.

Суддя Г. В. Лебедєва