Справа № 380/30651/23
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2024-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2024 рокусправа № 380/30651/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брильовського Р.М. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Галицької окружної прокуратури міста Львова в інтересах держави, в особі Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради (79008, м. Львів, вул. Валова, 20, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

Встановив:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Галицької окружної прокуратури міста Львова в інтересах держави в особі Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради до ОСОБА_1 , у якій просить суд: зобов`язати власника квартири АДРЕСА_2 та квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 . АДРЕСА_4 ) протягом одного місяця з дати набрання рішенням суду законної сили укласти з Управлінням охорони історичного середовища Львівської міської ради (ідентифікаційний код в ) охоронні договори на частини об`єкта культурної спадщини - пам`ятку архітектури місцевого значення розташовану за адресою: АДРЕСА_5 , на умовах та в порядку, визначеним постановою Кабінету Міністрів України № 1768 від 28.12.2001.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що за адресою: АДРЕСА_5 розташований житловий будинок, який відповідно до Рішення виконавчого комітету Львівської обласної ради народних депутатів №44 від 28.01.1986 «Про взяття під охорону держави споруд Львівської області, що мають наукову, історичну, художню і містобудівельну цінність» взято на державний облік та визначено категорію пам`ятки. Вищевказаний будинок занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, згідно із Наказом Міністерства культури та інформаційної політики України «Про занесення об`єктів культурної спадщини до державного реєстру нерухомих пам`яток України» №314 від 18.01.2021 (охоронний №5461-Лв). Крім цього, встановлено, що зазначена будівля розташована в межах історичного ареалу міста Львова, згідно з Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради «Про погодження меж історичного ареалу міста Львова» №924 від 22.10.2021, належить до пам`яток архітектури місцевого значення. 24.11.2023 Галицькою окружною прокуратурою міста Львова на адресу Департаменту архітектури та містобудування Львівської обласної державної адміністрації направлено запит про надання інформації щодо укладення охоронних договорів з власником квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_6 . 19.12.2023 Департамент архітектури та містобудування Львівської обласної державної адміністрації повідомив, що до департаменту не находило звернень від ОСОБА_1 щодо укладення охоронних договорів на вищезазначену пам`ятку. До цього часу ОСОБА_1 охоронні договори на об`єкт культурної спадщини за вказаною адресою не уклала, жодних дій, спрямованих на їх укладення, не вчинено, а отже Відповідач умисно ухиляється від виконання покладених на нього законодавством обов`язків.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 3 січня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 12 січня 2024 року у задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження - відмовлено.

Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався, у зв`язку з чим судом вирішено проводити розгляд справи в силу вимог ч.6 ст. 162 КАС України.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 159 КАС України передбачено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Всебічно дослідивши та об`єктивно оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, суд встановив наступне.

Житловий будинок по АДРЕСА_5 відповідно до Рішення виконавчого комітету Львівської обласної ради народних депутатів №44 від 28.01.1986 «Про взяття під охорону держави споруд Львівської області, що мають наукову, історичну, художню і містобудівельну цінність» взято на державний облік та визначено категорію пам`ятки.

Вищевказаний будинок занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, згідно із Наказом Міністерства культури та інформаційної політики України «Про занесення об`єктів культурної спадщини до державного реєстру нерухомих пам`яток України» №314 від 18.01.2021 (охоронний №5461-Лв).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно встановлено, що квартира АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу серія та номер: 1900. виданого 07.09.2016 належить на праві власності ОСОБА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101. номер відомостей про речове право: 16334493).

Квартира №3 на підставі договору купівлі-продажу серія та номер: 1899. виданого 07.09.2016 належить на праві власності ОСОБА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101. номер відомостей про речове право: 16333049).

Згідно з листом від 22.11.2023 №0004-вих-144232 Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради проінформувало ОСОБА_1 про те. що будинок по АДРЕСА_5 є пам`яткою архітектури місцевого значення та запропонувало Відповідачу впродовж місяця укласти з Управлінням охоронний договір.

З листів Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради 23.11.2023 та 22.12.2023 вбачається, що Відповідач не звертався до Управління щодо укладення охоронних договорів на пам`ятку культурної спадщини, а також не інформував про причини неукладення зазначених договорів.

24.11.2023 Галицькою окружною прокуратурою міста Львова на адресу Департаменту архітектури та містобудування Львівської обласної державної адміністрації направлено запит про надання інформації щодо укладення охоронних договорів з власником квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_6 .

19.12.2023 Департамент архітектури та містобудування Львівської обласної державної адміністрації повідомив, що до Департаменту не находило звернень від ОСОБА_1 щодо укладення охоронних договорів на вищезазначену пам`ятку.

Відтак, до цього часу ОСОБА_1 охоронні договори на об`єкт культурної спадщини за вказаною адресою не уклала, жодних дій, спрямованих на їх укладення, не вчинено.

Прокуратура вважає, що Відповідач умисно ухиляється від виконання покладених на нього законодавством обов`язків у зв`язку з чим звернулася з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 54 Конституції України, культурна спадщина охороняється законом.

Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь регулює Закон України «Про охорону культурної спадщини» від 08.06.2000 №1805-ІІІ (далі Закон №1805-ІІІ).

Об`єкти культурної спадщини, які знаходяться на території України, у межах її територіального моря та прилеглої зони, охороняються державою.

Охорона об`єктів культурної спадщини є одним із пріоритетних завдань органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 1 Закону №1805-III культурна спадщина - сукупність успадкованих людством від попередніх поколінь об`єктів культурної спадщини; об`єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти (об`єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність; нерухомий об`єкт культурної спадщини - об`єкт культурної спадщини, який не може бути перенесений на інше місце без втрати його цінності з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду та збереження своєї автентичності; пам`ятка культурної спадщини (далі - пам`ятка) - об`єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, або об`єкт культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом, до вирішення питання про включення (невключення) об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України; охорона культурної спадщини - система правових, організаційних, фінансових, матеріально-технічних, містобудівних, інформаційних та інших заходів з обліку (виявлення, наукове вивчення, класифікація, державна реєстрація), запобігання руйнуванню або заподіянню шкоди, забезпечення захисту, збереження, утримання, відповідного використання, консервації, реставрації, ремонту, реабілітації, пристосування та музеєфікації об`єктів культурної спадщини; виявлення об`єкта культурної спадщини - сукупність науково-дослідних, пошукових заходів з метою визначення наявності та культурної цінності об`єкта культурної спадщини; щойно виявлений об`єкт культурної спадщини - об`єкт культурної спадщини, який занесено до Переліку об`єктів культурної спадщини відповідно до цього Закону.

Згідно з пунктом 17 частини першої статті 6 Закону №1805-III до повноважень органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції належить: укладення охоронних договорів на пам`ятки.

Частиною першою статті 13 Закону №1805-ІІІ врегульовано, що об`єкти культурної спадщини незалежно від форм власності відповідно до їхньої археологічної, естетичної, етнологічної, історичної, мистецької, наукової чи художньої цінності підлягають реєстрації шляхом занесення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України (далі - Реєстр) за категоріями національного та місцевого значення пам`ятки. Порядок визначення категорій пам`яток встановлюється Кабінетом Міністрів України. Із занесенням до Реєстру на об`єкт культурної спадщини, на всі його складові елементи, що становлять предмет його охорони, поширюється правовий статус пам`ятки.

Відповідно до підпункту «б» частини першої статті 14 Закону №1805-ІІІ занесення до Реєстру пам`ятки місцевого значення здійснюється рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини, за поданням відповідних органів охорони культурної спадщини або за поданням Українського товариства охорони пам`яток історії та культури, інших громадських організацій, до статутних завдань яких належать питання охорони культурної спадщини, протягом одного місяця з дня одержання подання.

Частиною другою вказаної статті закріплено, що об`єкт культурної спадщини до вирішення питання про його реєстрацію як пам`ятки вноситься до Переліку об`єктів культурної спадщини і набуває правового статусу щойно виявленого об`єкта культурної спадщини, про що відповідний орган охорони культурної спадщини в письмовій формі повідомляє власника цього об`єкта або уповноважений ним орган (особу).

Переліки об`єктів культурної спадщини затверджуються рішеннями відповідних органів охорони культурної спадщини.

Порядок обліку об`єктів культурної спадщини визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини.

Таким чином, об`єкт архітектури включається до Переліку щойно виявленого об`єкта культурної спадщини за умови, що відповідає ознакам та вимогам до об`єкту культурної спадщини для включення об`єкту до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.

Суд встановив, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно встановлено, що квартира АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу серія та номер: 1900. виданого 07.09.2016 належить на праві власності ОСОБА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, номер відомостей про речове право: 16334493); квартира АДРЕСА_3 належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу серія та номер: 1899, виданого 07.09.2016 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, номер відомостей про речове право: 16333049).

Житловий будинок за адресою: АДРЕСА_5 відповідно до Рішення виконавчого комітету Львівської обласної ради народних депутатів №44 від 28.01.1986 «Про взяття під охорону держави споруд Львівської області, що мають наукову, історичну, художню і містобудівельну цінність» взято на державний облік та визначено категорію пам`ятки.

Вищевказаний будинок занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, згідно із Наказом Міністерства культури та інформаційної політики України «Про занесення об`єктів культурної спадщини до державного реєстру нерухомих пам`яток України» №314 від 18.01.2021 (охоронний №5461-Лв).

Крім цього, встановлено, що зазначена будівля розташована в межах історичного ареалу міста Львова, згідно з Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради «Про погодження меж історичного ареалу міста Львова» №924 від 22.10.2021, належить до пам`яток архітектури місцевого значення.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 23 Закону №1805-III усі власники пам`яток, щойно виявлених об`єктів культурної спадщини чи їх частин або уповноважені ними органи (особи) незалежно від форм власності на ці об`єкти зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір.

Відсутність охоронного договору не звільняє особу від обов`язків, що випливають із цього Закону.

Частиною третьою статті 23 Закону №1805-III встановлено, що порядок укладання охоронних договорів та їхні типові форми затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Закону України "Про охорону культурної спадщини" Кабінет Міністрів України постановою від 28.12.2001 №1768 затвердив Порядок укладення охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини (далі за текстом - Порядок №1768).

Згідно з пунктами 1, 2 Порядку №1768 охоронний договір встановлює режим використання пам`ятки культурної спадщини (далі - пам`ятка) чи її частини, у тому числі території, на якій вона розташована.

Власник пам`ятки чи її частини або уповноважений ним орган (особа) зобов`язаний не пізніше ніж через один місяць з моменту отримання пам`ятки чи її частини у власність або у користування укласти охоронний договір з відповідним органом охорони культурної спадщини.

Пунктом 5 Порядку №1768 встановлено, що в охоронному договорі, складеному за зразком згідно з додатком, зазначаються особливості режиму використання пам`ятки, види і терміни виконання реставраційних, консерваційних, ремонтних робіт, робіт з упорядження її території, інших пам`яткоохоронних заходів, необхідність яких визначається відповідним органом охорони культурної спадщини.

Відповідно до пункту 6 Порядку №1768 до охоронного договору додаються: акт технічного стану пам`ятки (форма якого затверджується центральним органом виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини) на момент укладення охоронного договору. Для ансамблів (комплексів) складається окремий акт на кожний їх об`єкт. Акт технічного стану поновлюється не рідше ніж раз на 5 років. Якщо стан пам`ятки значно змінився (після проведення ремонтних, реставраційних та інших робіт чи внаслідок дії чинників, що призвели до руйнування або пошкодження), - у п`ятиденний термін після його зміни; 2) опис культурних цінностей і предметів, які належать до пам`ятки, знаходяться на її території чи пов`язані з нею і становлять історичну, наукову, художню цінність, з визначенням місця і умов зберігання та використання; 3) план поверхів пам`яток-будівель і споруд (у масштабі 1:100); 4) план інженерних комунікацій та зовнішніх мереж (за наявності); 5) генеральний план земельної ділянки, на якій розташована пам`ятка (у масштабі 1:50, 1:100, 1:500, 1:1000 або 1:2000); 6) паспорт пам`ятки.

Аналіз наведеного правового регулювання свідчить про те, що укладання охоронного договору відбувається замість видання індивідуального акта органу охорони культурної спадщини, яким на власника покладається зобов`язання щодо забезпечення збереження пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини. Укладання охоронних договорів спрямоване на реалізацію державної політики у сфері охорони культурної спадщини. Такими договорами не вирішується питання власності на об`єкт культурної спадщини, а лише встановлюється режим використання пам`яток та відповідальність за порушення такого режиму.

Охоронний договір, що укладений на підставі статті 23 Закону №1805-III, згідно з висновком, сформульованим у постанові Верховного Суду від 23.12.2019 у справі №806/1536/18, є адміністративним договором.

Суд зазначає, що саме юридичні або фізичні особи, у власності або користуванні яких перебувають об`єкти культурної спадщини чи їх частини, зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір встановленого зразка, до якого мають бути додані додаткові документи.

Такий висновок сформульований Верховним Судом у постановах від 13.12.2018 у справі №826/4605/16 та від 19.02.2021 у справі № 826/25854/15.

Суд зазначає, що згідно з матеріалами справи, звернень від відповідача до Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради та до Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації станом на день розгляду справи не надходило.

Отже, відповідачка не виконала обов`язок, передбачений статтею 23 Закону №1805-ІІІ щодо необхідності укладення охоронного договору щодо забезпечення збереження пам`ятки.

Суд дійшов висновку про протиправність бездіяльності відповідачки щодо неукладення охоронного договору щодо забезпечення збереження пам`ятки та зобов`язання відповідача укласти відповідний договір .

Згідно з вимогами ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову повністю.

Оскільки у вказаній справі позивачем є суб`єкт владних повноважень, доказів понесення витрат пов`язаних із залученням свідків або проведенням експертиз ним не подано, судові витрати, згідно з вимогами ч. 2 ст. 139 КАС України, розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 72-77, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд,-

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Зобов`язати власника квартири АДРЕСА_2 та квартири АДРЕСА_6 ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 . АДРЕСА_4 ) протягом одного місяця з дати набрання рішенням суду законної сили укласти з Управлінням охорони історичного середовища Львівської міської ради (ідентифікаційний код в ) охоронні договори на частини об`єкта культурної спадщини - пам`ятку архітектури місцевого значення розташовану за адресою: АДРЕСА_5 , на умовах та в порядку, визначеним постановою Кабінету Міністрів України № 1768 від 28.12.2001.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяБрильовський Роман Михайлович