Справа № 580/9528/23
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2024-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/9528/23 Суддя (судді) першої інстанції: Гаврилюк В.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Кучми А.Ю.,

суддів Аліменка В.О., Безименної Н.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2023 року (м. Київ, дата складання повного тексту - 16.11.2023) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні з якої сплачені страхові внески за три календарні роки 2019, 2020, 2021, що передують року звернення за призначенням пенсії з 17.03.2023 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити ОСОБА_1 з 17.03.2023 перерахунок пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням при визначенні розміру пенсії показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, а саме за 2019, 2020 та 2021 роки, та здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що при переведенні позивача з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідач був повинний розрахувати пенсію виходячи з середньої заробітної плати в Україні за 2019-2021 роки, натомість відповідач протиправно застосував середню заробітну плату в Україні за 2014-2016 роки, чим порушив його права та соціальні гарантії.

Відповідач у відзиві на позовну заяви заперечував проти задоволення позову, зазначив, що оскільки позивач вперше реалізував своє право на призначення пенсії у листопаді 2006 року, у відповідача не було підстав для призначення пенсії повторно, хоч і за нормами іншого Закону, тому не було підстав для застосування показника середньої заробітної плати в Україні за 2019-2021 роки.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2023 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області № 60 від 05.09.2023 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні з якої сплачені страхові внески за три календарні роки 2019, 2020, 2021, що передують року призначення пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити ОСОБА_1 з 17.03.2023 перерахунок пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні з якої сплачені страхові внески за три календарні роки, що передують року призначення пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (2019, 2020, 2021), та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум. У задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі. Наголошує, що в практиці застосування пенсійного законодавства не існує поняття перепризначення, повторного призначення або будь-якого іншого призначення пенсії, окрім поняття «призначення пенсії», яким є первинне та єдине його призначення, а всі подальші зміни та доповнення відбуваються виключно шляхом перерахунку або переведення.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню.

Згідно з ст. 317 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує його та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, з 01.11.2006 позивачу призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Із 01.03.2022 відповідач призначив позивачу пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

17.03.2023 позивач звернувся до Головного управління із заявою щодо перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати за 3 календарні роки, що передують року переведення на інший вид пенсії.

За наслідками розгляду заяви листом від 31.03.2023 № 3337-3495/Ч-03/8-2300/23 відповідач повідомив позивачеві, що згідно із статтею 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсію позивача обчислено із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки (3764,40 грн), який згідно з постановами Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», від 01.04.2020 № 251 «Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році», від 22.02.2021 № 127 «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році», від 16.02.2022 № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» збільшено на коефіцієнти 1,17 (із 01.03.2019) - 7 405,03 грн, 1,11 (01.03.2020), 1,11 (01.03.2021) 1,14 (01.03.2022), 1,197 (01.03.2023) - 7 405,03 грн. Крім того, вказав, що оскільки позивач отримував пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» та переведений на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», підстави для перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2019-2021 роки (10 846,37) відсутні.

Рішенням від 15 червня 2023 року у справі № 580/3969/23 Черкаський окружний адміністративний суд визнав протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 17.03.2023 про розрахунок пенсії та не прийняття відповідного рішення за результатом розгляду вказаної заяви та зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.03.2023 про розрахунок пенсії за результатами розгляду якої прийняти відповідне рішення.

На виконання вказаного рішення суду відповідач прийняв рішення № 60 від 05.09.2023 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2019-2021 роки з аналогічних підстав, що викладені у листі від 31.03.2023 № 3337-3495/Ч-03/8-2300/23.

Вважаючи протиправним рішення Головного управління щодо відмови у призначенні пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні з якої сплачені страхові внески за роки 2019, 2020, 2021 роки, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходи з того, що відповідачем неправомірно застосовано розмір середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2014-2016 роки.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною першою статті 37 Закону України «Про державну службу» (у редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії вперше; далі - Закон № 3723-XIІ) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Частиною першою статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV) встановлено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з приписами частини другої статті 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом (пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника), на інший. Показник середньої заробітної плати при переведення на інший вид пенсії має бути незмінним.

Згідно частини першої статті 10 Закону № 1058-ІV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до пункту 4-7 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV особам, пенсії/щомісячне довічне грошове утримання яким призначені відповідно до законів України «Про Кабінет Міністрів України», «Про державну службу», «Про Національний банк України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про судоустрій і статус суддів», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, розмір яких з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4-3 цього розділу, розрахований за нормами цього Закону, буде більший, проводиться автоматичне, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійних справ.

В силу вимог пункту 4-3 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV, пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач з 01.11.2006 отримував пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII.

Пенсія державного службовця є різновидом пенсії за віком, оскільки, на її призначення мають право особи, які досягли встановленого законодавством України пенсійного віку.

З 01 березня 2022 року позивача переведено з пенсії за віком, призначеної за нормами Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII на пенсію за віком, призначену за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Тобто, позивача з 01 березня 2022 року переведено на той самий вид пенсії (за віком), хоча й за нормами іншого закону.

Оскільки, мало місце призначення одного й того ж самого виду пенсії (пенсії за віком), але за іншим законом, колегія суддів вважає, що показник середньої заробітної плати при переведенні з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час первинного призначення пенсії за віком.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, що викладена у постанові від 29 листопада 2022 року у справі №560/4589/21, що ухвалена Верховним судом за подібних правовідносин.

З огляду на зазначене, доводи позивача про те, що відповідач при розрахунку пенсії за віком протиправно не застосував вірний показник середньої заробітної плати в Україні за 2019-2021 роки, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Отже, приписами п. 4-7 Прикінцевих положень Закону у редакції, яка набрала чинності з 11.10.2017, однак застосовується з 01.10.2017, прямо передбачено, що у випадку зміни умов призначення пенсії із Закону України «Про державну службу» на Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» матиме місце переведення пенсії, а не призначення нової. Крім того, у цій нормі міститься імперативний припис про те, що перерахунок у випадку такого переведення повинен здійснюватися на підставі п. 4-3 Прикінцевих положень Закону за умови, що пенсію було призначено до 01.10.2017.

Доводи позивача на те, що він до 01.03.2022 отримував пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», який передбачав інші підстави і порядок призначення пенсій, а тому у межах спірних правовідносин мало місце призначення іншої пенсії, а не переведення на неї, колегія суддів оцінює критично, оскільки відповідні доводи позивача спростовуються наведеним вище приписами Закону, які застосовуються з 01.10.2017.

Крім того, нормами Закону України «Про державну службу», і положеннями Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» були передбачені одній й ті ж самі підстави для призначення пенсії за віком. При цьому, на переконання судової колегії, відмінність способу і порядку обрахунку розміру пенсії не може мати наслідком висновок про те, що пенсія за віком була призначена позивачу вперше саме з 01.03.2022, адже і за Законом України «Про державну службу» позивачу з 01.11.2006 була призначена також пенсія за віком.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 27 червня 2023 року у справі № 500/4392/22.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку, що оскільки у межах спірних правовідносин мало місце переведення з одного виду пенсії на інший, а не призначення нової пенсії, то ГУ ПФ в Черкаській області при її розрахунку правильно застосував середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислену як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки, а отже рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області - задовольнити.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2023 року - скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 11.03.2024.

Головуючий суддя: А.Ю. Кучма

В.О. Аліменко

Н.В. Безименна