Справа № 380/26725/23
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2024-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань закриття провадження у справі

12 березня 2024 рокусправа № 380/26725/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М. розглянув в порядку письмового провадження в місті Львові адміністративну справу, провадження у якій відкрито за адміністративним позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Онишкевича Романа Івановича про визнання протиправною та скасування постанови, зняття обмежень та арешту рахунків,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , яку представляє представник адвокат Гунда Оксана Тарасівна, до приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Онишкевича Романа Івановича з такими позовними вимогами:

- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Онишкевича Р.І. від 19.10.2023 ВП №73103766 виконавчого округу Львівської області на виконання виконавчого листа №452/1523/13-ц від 04.03.2015, виданого Самбірським міськрайонним судом Львівської області у зв`язку із закінченням строку позовної давності на пред`явлення виконавчого листа на виконання;

- зняти всі обтяження та арешти рахунків ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКП04.03.2015

Позовні вимоги обґрунтовано тим (а.с.1-2), що відповідно до пункту 2 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання. Самбірський міськрайонний суд Львівської області 04.03.2015 видав виконавчий лист по справі №452/1523/13-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівське обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором №1849/2 від 06.03.2008 станом на 26.08.2014 в сумі 130401,41 євро та 674989,76 грн. пені та 710,14 грн. сплаченого судового збору з кожного; строк пред`явлення цього виконавчого листа до виконання становить три роки та спливає 04.03.2018. Проте 19.10.2023 приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Онишкевич Р.І. прийняв постанову ВП №73103766 про відкриття виконавчого провадження щодо примусово виконання згаданого виконавчого листа №452/1523/13-ц від 04.03.2015. Оскільки станом на 19.10.2023, дату прийняття відповідачем постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №73103766, було пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, то ця постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Відповідач надіслав клопотання про закриття провадження у справі (а.с.41-42), оскільки цю справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства. Оскільки позивач оскаржує постанову про відкриття виконавчого провадження з мотивів пропуску стягувачем строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, такі вимоги відповідно до ч.1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.ст. 447, 448 ЦПК України можуть бути оскаржені до Самбірського районного суду Львівської області та розглядатися цим судом в межах судового контролю за виконанням виданого ним виконавчого листа за наслідками розгляду цивільної справи.

Копія заяви відповідача про закриття провадження у цій адміністративній справі скеровувалась представнику позивача на адресу її електронної пошти, що вказана в позовній заяві (а.с.45); представник позивача не надіслала суду заяв чи клопотань щодо ставлення позивача до вирішення судом описаного вище клопотання відповідача.

Суд дослідив долучені до матеріалів справи докази та встановив такі обставини справи та відповідні правовідносини:

рішенням Самбірського районного суду Львівської області від 10.09.2014 у цивільній справі №452/1523/13-ц, що набрало законної сили 02.02.2015, цивільний позов ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задоволено. На виконання цього рішення Самбірський районний суд Львівської області 04.03.2015 видав виконавчий лист №452/1523/13-ц (а.с.44) про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає в АДРЕСА_2 ІПН НОМЕР_2 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівське обласне управління АТ «Ощадбанк», що знаходиться в м. Львів вул. Січових Стрільців, 9, (р/р НОМЕР_3 , МФО 325796, ) заборгованості за кредитним договором №1849/2 від 06.03.2008 року та судових витрат.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Онишкевича Р.І. від 19.10.2023 відкрито виконавче провадження ВП №73103766 з примусового виконання виконавчого листа №452/1523/13-ц, виданого 04.03.2015 Самбірським районним судом Львівської області; боржником у цьому виконавчому провадженні є ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 (боржник у виконавчому провадженні) оскаржує та просить скасувати як протиправну постанову виконавця про відкриття виконавчого провадження «у зв`язку із закінченням строку позовної давності на пред`явлення виконавчого документа на виконання» (а.с.3), а також заявляє похідні позовні вимоги про зняття з неї всіх обмежень та арешту з її рахунків.

Вирішуючи питання про юрисдикцію цього спору, з огляду на необхідність вирішення клопотання відповідача про закриття провадження у справі за цим позовом, суд керується такими мотивами:

І. Відповідно до ст.ст. 92, 129-1 Конституції України:

- виключно законами України визначаються судоустрій, судочинство, порядок виконання судових рішень;

- судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку;

- контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд, визначає Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII (далі Закон №1402).

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 13 Закону №1402 судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом.

Порядок здійснення судового контролю за виконанням рішень в цивільних справах врегульовано Розділом VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України, статті 447-453). Місцевий загальний суд, який розглянув справу як суд першої інстанції, розглядає скарги сторін виконавчого провадження на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання ухваленого ним (місцевим загальним судом) рішення. За наслідками розгляду скарги місцевий загальний суд постановляє відповідну ухвалу.

Порядок здійснення судового контролю за виконанням рішень в господарських справах врегульовано Розділом VI «Судовий контроль за виконанням судових рішень» Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України; статті 339-345). Так, господарський суд, який розглянув справу як суд першої інстанції, розглядає скарги сторін виконавчого провадження на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання ухваленого ним (господарським судом) судового рішення. За наслідками розгляду скарги господарський суд постановляє відповідну ухвалу.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах відповідно до положень ст.ст. 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) здійснюється двома шляхами:

1) шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений адміністративним судом строк звіт про виконання судового рішення, а також розгляду скарг про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду тобто судовий контроль за безпосереднім виконанням рішення суду в адміністративній справі відповідачем суб`єктом владних повноважень;

2) в порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу, - тобто шляхом вирішення адміністративним судом позовів з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця тобто судовий контроль за процедурою виконавчого провадження, в межах якої рішення адміністративного суду виконується примусово.

Наведені норми процесуальних кодексів щодо оскарження дій/рішень виконавця (суб`єкта владних повноважень) в порядку цивільного/господарського судочинства логічно узгоджуються положеннями статті 19 КАС України, відповідно до якої юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

ІІ. Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі Закон №1404) визначає виконавче провадження як сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Зі змісту ст.ст. 1, 3, 74 Закону №1404 в їх взаємозв`язку цілком очевидно, що цей закон за критерієм суб`єкта прийняття рішення, що підлягає примусовому виконанню, розмежовує виконавче провадження на такі два підвиди:

1) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження, що полягає в примусовому виконанні судових рішень.

Судовими рішеннями відповідно до статті 3 Закону №1404 є:

- судові рішення, рішення третейського суду, рішення міжнародного комерційного арбітражу, рішення іноземних судів, на примусове виконання яких у передбачених законом випадках та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України випадках, суди видають виконавчі листи та накази;

- судові накази;

- ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом;

- рішення Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України;

2) виконавче провадження як процес примусового виконання рішень інших органів (посадових осіб), при цьому такими «іншими» є усі, окрім судів, органи, що на підставі законодавства мають право приймати обов`язкові для виконання рішення.

Такими рішеннями «інших органів/посадових осіб» відповідно до статті 3 Закону №1404 є:

- виконавчі написи нотаріусів;

- посвідчення комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій;

- постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанови державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанови приватних виконавців про стягнення основної винагороди;

- постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом;

- рішення інших державних органів, рішення Національного банку України, накази Голови Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України або осіб, які виконують їхні обов`язки, що законом визнані виконавчими документами;

- рішення (постанови) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень;

- рішення Органу суспільного нагляду за аудиторською діяльністю або Аудиторської палати України, які законом визнані виконавчими документами;

- рішення Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення про застосування заходів реагування у вигляді штрафу.

ІІІ. Відповідно до статті 2 Закону №1404 однією із засад виконавчого провадження є забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби в адміністративному та/або судовому порядку регламентує Розділ X Закону №1404, що складається з статті 74 Закону №1404, що містить такі положення:

1) частина 1 статті 74 Закону №1404 - рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Ці положення частини першої статті 74 Закону №1404 чітко узгоджуються із відповідними положеннями процесуальних кодексів в усіх видах судочинства, що регламентують порядок здійснення судового контролю за виконанням судових рішень (наведено вище).

Системне тлумачення частини першої статті 74 Закону № 1404-VIII у її взаємозв`язку з наведеними положеннями процесуальних кодексів (ГПК України, ЦПК України, КАС України) дозволяє зробити висновок, що судовий контроль за виконавчим провадженням як завершальною стадією судового процесу (виконанням судового рішення) здійснює той суд (місцевий загальний, господарський чи адміністративний), який постановив судове рішення та видав виконавчий лист/наказ. Цей судовий контроль охоплює всі стадії виконавчого провадження - від його відкриття до закінчення.

2) частина 2 статті 74 Закону №1404 рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі [щодо виконання] постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до частини першої статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Тлумачачи зміст положень ст.ст. 1, 3, 74 Закону №1404 у їх взаємозв`язку із наведеними положеннями процесуальних кодексів суд дійшов висновку, що функції судового контролю за рішеннями, діями/бездіяльністю виконавців щодо примусового виконання рішень судів та інших органів розподіляються між судами різних юрисдикцій за простою та цілком логічною формулою кожен суд контролює виконання свого судового рішення в порядку, визначеному процесуальним законодавством, на підставі якого розглянуто спір (ГПК України, ЦПК України, КАС України), а судовий контроль за виконанням рішень інших органів/посадових осіб (не судів) здійснює відповідний адміністративний суд в порядку, передбаченому КАС України.

Вимоги позовної заяви ОСОБА_1 (боржника у виконавчому провадженні) зводяться до оскарження постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду в цивільній справі, а також до похідної вимоги про усунення наслідків вжитих виконавцем дій для забезпечення примусового виконання рішення суду про стягнення з боржника коштів, а саме - зняття з боржника обмежень та арештів його рахунків. Відтак, вирішення питання щодо правомірності відкриття виконавчого провадження та дій виконавця щодо арешту коштів та/або обмеження боржника відповідно до положень частини першої статті 74 Закону №1404-VIII, статей 447-453 ЦПК України належить до юрисдикції суду, який видав виконавчий документ, - тобто Самбірського районного суду Львівської області, а розгляд цих питань має відбуватися в порядку цивільного процесуального законодавства на стадії судового контролю за виконанням рішення суду в цивільній справі.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства. Підсумовуючи наведені мотиви щодо юрисдикції цього спору суд дійшов висновку, що клопотання відповідача про закриття провадження в цій адміністративній справі є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 19, 238, 241, 243, 248, 256, 287, 294 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Закрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Онишкевича Романа Івановича про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, зняття всіх обмежень та арештів рахунків боржника у виконавчому провадженні.

Роз`яснити позивачці її право звернутися до Самбірського районного суду Львівської області зі скаргою в порядку статті 447, 448 Цивільного процесуального кодексу України на рішення, дії та бездіяльність приватного виконавця Онишкевича Р.І. при виконанні виконавчого листа №452/1523/13-ц від 04.03.2015.

Повторне звернення до адміністративного суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги у п`ятнадцятиденний строк з дати складання ухвали.

СуддяМоскаль Ростислав Миколайович