Справа № 300/3203/23
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2024-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2024 р. справа № 300/3203/23

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Біньковської Н.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування рішень та зобов`язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Окуневич М.В., звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, відповідно до змісту якого просить: визнати протиправною відмову, оформлену листом від 22.05.2023 за №4478-4215/В-02/8-0900/23 про відмову у перерахунку пенсії; зобов`язати дорахувати з 01.01.2004 по 23.11.2021 в подвійному розмірі, відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та перерахувати розмір пенсії з 23.11.2021.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що на виконання рішення суду від 29.11.2022 в адміністративній справі №300/2578/20 відповідачем прийнято рішення від 08.03.2023, яким їй призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з 23.11.2021. Пенсію обчислено виходячи із загального стажу роботи 38 років 4 місяців 12 днів. Однак, до стажу роботи не зараховано період роботи з 01.01.2004 по 23.11.2021 в подвійному розмірі на підставі статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», як працівнику психіатричного закладу охорони здоров`я. У зв`язку із цим позивач звернулася до відповідача із заявою про донарахування вказаного стажу, долучивши довідку від 12.04.2023 №05-08/18, проте пенсійний орган протиправно відмовив у донарахуванні стажу та перерахунку розміру пенсії, з одночасним поверненням довідки.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області скористалося правом подання відзиву на позовну заяву, в якому стосовно заявлених позовних вимог заперечує. Зазначає, що позивач направила до пенсійного органу письмову заяву від 24.04.2023 згідно Закону України «Про звернення громадян», в якій просила перерахувати розмір пенсії на виконання рішення суду від 29.11.2022 в справі №300/2578/20 та донарахувати стаж з 01.01.2004 по 23.11.2021 в подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Звертає увагу, що із заявою передбаченою Порядком № 22-1 позивач не зверталася, відповідно рішення про відмову в перерахунку пенсії відповідачем не приймалось. Вважає, що відносини, які склались між сторонами у цій справі, унормовані положеннями Закону України "Про звернення громадян", згідно яких пенсійним органом за результатами розгляду заяви надано відповідь від 22.05.2023 про відсутність підстав для зарахування до загальною стажу періоду роботи з 01.01.2004 по 23.11.2021 в подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Також зазначає, що відповідь від 22.05.2023 носить інформаційний характер та не є рішенням про відмову у проведенні перерахунку пенсії. Вважає, що оскільки Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» набрав чинності 01.01.2004, то в подвійному розмірі на підставі статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» підлягають зарахуванню періоди роботи до 01.01.2004. Просить в задоволенні позову відмовити.

Заяв про розгляд справи з викликом сторін суду не надходило. У відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними в справі матеріалами.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.11.2022 в адміністративній справі №300/2578/22, яке набрало законної сили 30.12.2022, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 26.11.2021 за №88 щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 23.11.2021.

ОСОБА_1 з 23.11.2021 призначена пенсія за віком за Списком №2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та пункту "б" частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с.40). Страховий стаж позивача становить 38 років 4 місяці 14 днів, в тому числі стаж роботи за Списком №2 - 24 роки 27 днів (а.с.41).

Позивач звернулася до відповідача із заявою від 24.04.2023, в якій просила перерахувати розмір пенсії на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.11.2022 в справі №300/2578/22 та донарахувати стаж з 01.01.2004 по 23.11.2021 в подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с.11).

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області листом від 22.05.2023 №4478-4215/В-02/8-0900/23 повідомила позивача про те, що з 23.11.2021 ОСОБА_1 призначена пенсія на виконання рішення суду від 29.11.2022 у справі №300/2578/22 за віком за Списком №2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зазначено, що страховий стаж становить 38 років 4 місяці 12 днів, в тому числі стаж в медичному закладі відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в подвійному розмірі за період з 01.12.1999 по 08.10.2001, з 24.10.2001 по 13.12.2002, з 29.12.2002 по 31.12.2003. Вказано, що статтею 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено зарахування в подвійному розмірі стажу роботи особам, які працювали в психіатричних закладах охорони здоров`я до 01.04.2004, після 01.01.2004 зарахування стажу в подвійному розмірі не передбачено (а.с.12).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними (частини 1 і 2 даної статті).

Законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян, є Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі також - Закон №1058-IV).

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 24 Закону України №1058-IV страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Закон України №1058-IV набрав чинності 1 січня 2004 року. До цього моменту пенсійні відносини врегульовувалися Законом України «Про пенсійне забезпечення» (надалі також - Закон №1788-ХІІ).

Згідно із статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (надалі також - Порядок №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 вказаного Порядку визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Як слідує із записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 (а.с.7-10) у спірний період:

- 01.12.1999 прийнята на посаду молодшої медсестри ванщиці психіатричного (туберкульозного) відділення до Обласної психіатричної лікарні №2, згідно наказу №152 від 01.12.1999;

- 22.02.2002 переведена на посаду молодшої медсестри буфетниці психіатричного (туберкульозного) відділення №6 на підставі наказу №23 від 22.02.2002;

- 01.01.2019 назву посади «молодша медсестра буфетниця» змінено на «молодша медична сестра санітарна буфетниця» до приведення у відповідність до Національного Класифікатора України ДК 003:2010 «Класифікатор професій» згідно наказу №78-0 від 31.12.2018;

- 17.10.2019 «Обласна психіатрична лікарня №2» реорганізована в комунальне некомерційне підприємство «Івано-Франківський спеціальний заклад надання психіатричної допомоги Івано-Франківської обласної ради» на підставі рішення сесії обласної ради від 20.09.2019 №1236-30/2019;

- 01.11.2019 «Психіатричне (туберкульозне) відділення №6» перейменовано в «Психіатричне відділення примусових заходів медичного характеру у №1 з фтизіатричними ліжками» згідно наказу №4-о від 23.10.2019;

- 08.04.2020 переведена молодшою медсестрою (санітарною палатною) психіатричного відділення сестринського догляду №2 на підставі наказу №68-к від 08.04.2020;

- 01.10.2021 переведена молодшою медичною сестрою (санітарною палатною) психіатричного відділення ПЗМХ із звичайним наглядом №1 «Психіатричне відділення ПЗМХ із звичайним наглядом №1 з 01.04.2022 шляхом злиття перейменоване в психіатричне відділення ПЗМХ №1 із звичайним наглядом» згідно наказу №39-о від 28.03.2023.

Відповідно до довідки Комунального некомерційного підприємства «Івано-Франківський спеціальний заклад надання психіатричної допомоги Івано-Франківської обласної ради» від 12.04.2023 №05-08/18 ОСОБА_1 з 01.12.1999 по теперішній час працює в КНП «Івано-Франківський спеціальний заклад надання психіатричної допомоги Івано-Франківської обласної ради» (а.с.14).

Пільги по обчисленню стажу за роботу в деяких медичних закладах встановлені статтею 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з статтею 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Статтею 1 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначено, що психіатрична допомога це комплекс спеціальних заходів, спрямованих на обстеження стану психічного здоров`я осіб на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України, профілактику, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд, медичну та психологічну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади, у тому числі внаслідок вживання психоактивних речовин.

Фахівець - медичний працівник (лікар, медична сестра, фельдшер), психолог, соціальний працівник та інший працівник, який має відповідну освіту та спеціальну кваліфікацію і бере участь у наданні психіатричної допомоги.

Заклад з надання психіатричної допомоги - психіатричний, наркологічний чи інший спеціалізований заклад охорони здоров`я, центр, відділення, кабінет тощо, інші заклади та установи будь-якої форми власності, діяльність яких пов`язана з наданням психіатричної допомоги.

Амбулаторна психіатрична допомога - психіатрична допомога, що включає в себе обстеження стану психічного здоров`я осіб на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами, профілактику, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд, медико-соціальну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади, в амбулаторних умовах.

Стаціонарна психіатрична допомога - психіатрична допомога, що включає в себе обстеження стану психічного здоров`я осіб на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд, медико-соціальну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади, і надається в стаціонарних умовах понад 24 години підряд.

Згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, до видів діяльності КНП «Івано-Франківський спеціальний заклад надання психіатричної допомоги Івано-Франківської обласної ради» належать спеціалізована медична практика 86.22 (цей клас включає медичне консультування та лікування у сфері спеціальної медицини лікарями-спеціалістами та хірургами), діяльність лікарняних закладів 86.10 (цей клас включає короткострокове та тривале перебування пацієнтів у лікарнях широкого профілю, які здійснюють медичну, діагностичну та лікувальну діяльність (наприклад, громадські та обласні лікарні, лікарні некомерційних організацій, університетські лікарні, військові шпиталі та в`язничні лікарні), та лікарняні установи спеціального призначення (наприклад, наркологічні та психіатричні клініки, інфекційні лікарні, пологові будинки, санаторно-курортні заклади) та загальна медична практика код 86.21 (цей клас включає медичне консультування та лікування у сфері загальної медицини, які надають лікарі загального профілю).

Отже, КНП «Івано-Франківський спеціальний заклад надання психіатричної допомоги Івано-Франківської обласної ради» як лікарняний заклад призначений для надання психіатричної допомоги і в розумінні статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є закладом з надання психіатричної допомоги.

Варто зазначити, що відповідачем не заперечується факт роботи позивача в психіатричному закладі у спірні періоди.

Щодо доводів відповідача про відсутність підстав для зарахування до страхового стажу у подвійному розмірі періоду роботи позивача у психіатричному закладі після 01.01.2004, суд зазначає наступне.

Відповідно до преамбули Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який набрав чинності з 01.01.2004, цей Закон розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Згідно з частиною 4 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

За правилами пункту 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» цього Закону до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Таке правове регулювання вказує на те, що положення Закону України «Про пенсійне забезпечення», в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах (в тому числі щодо пільг по обчисленню стажу), продовжують діяти і підлягають застосуванню після 01.01.2004.

Стаття 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не скасовує статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та не зупиняє її дію.

Згідно статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та в силу приписів пункту 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період роботи в закладі з надання психіатричної допомоги підлягає зарахуванню до стажу роботи на пільгових умовах у подвійному розмірі.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.12.2021 в справі №688/2916/17, від 20.04.2022 в справі №214/3705/17, від 08.06.2022 в справі №510/1593/16-а, від 27.04.2023 в справі № 160/14078/22.

В постанові від 03.11.2021 у справі №360/3611/20 Велика Палата Верховного Суду, визначаючи співвідношення між Законом №1058 та Законом №1788 вказала, що Конституція України не передбачає можливості надання певному закону вищої юридичної сили щодо інших законів, або можливості передбачити законом заборону законодавцю приймати інші закони, що регулюють однопредметні відносини. Крім того, Закон №1788 був прийнятий раніше за Закон №1058. Велика Палата Верховного Суду також зазначила, що якби законодавець мав намір обмежити сферу застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення», то він мав би виключити із Закону України «Про пенсійне забезпечення» усі інші положення, чого зроблено не було.

Отже, незарахування відповідачем до стажу позивача у подвійному розмірі періоду роботи в психіатричному закладі охорони здоров`я з 01.01.2004 по 23.11.2021 не ґрунтується на вимогах чинного законодавства України та є протиправним.

Суд вважає необгрунтованими доводи Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про те, що позивач із заявою, форма якої визначена Порядком №22-1 та додатково наданими документами не зверталася, з огляду на таке.

Згідно із ч. 1 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 (надалі також - Порядок № 22-1, в редакції станом на час спірних правовідносин).

Відповідно до п. 1.1 Порядку №22-1 заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Додатком 1 до Порядку №22-1 передбачено форму заяви про призначення/ перерахунок пенсії.

Заява ОСОБА_1 від 24.04.2023 складена у довільній формі (а.с.11). До вказаної заяви позивачем була додана довідка Комунального некомерційного підприємства «Івано-Франківський спеціальний заклад надання психіатричної допомоги Івано-Франківської обласної ради» від 12.04.2023 №05-08/18.

Суд вказує на те, що зміст заяви позивача очевидно дає змогу оцінити намір заявника. Крім того важливим є те, що до заяви позивачем було долучено довідку Комунального некомерційного підприємства «Івано-Франківський спеціальний заклад надання психіатричної допомоги Івано-Франківської обласної ради» від 12.04.2023 №05-08/18 (відповідачем не заперечується).

Висвітлюючи питання, яким повинен бути зміст заяви для призначення/ перерахунку пенсії, Верховний Суд, у постанові від 27.11.2019 у справі №748/696/17, висловив позицію, що заява про призначення/перерахунок пенсії, подана пенсіонером у довільній формі відповідає вимогам Порядку №22-1.

Так, у цій справі Верховний Суд вказав, що зміст такої заяви очевидно дає змогу оцінити намір заявника. Суд касаційної інстанції зауважив, що відмовивши позивачу в розгляді його заяви по суті, відповідач допустив надмірний формалізм, наслідком чого стало порушення прав та інтересів позивача як пенсіонера (верстви населення, яка навпаки потребує особливої уваги з боку держави в частині дотримання конституційних гарантій).

Наведена позиція Верховного Суду дає підстави не погодитися з доводами відповідача, що подана в неналежній формі заява перешкоджає, останньому, в прийнятті рішення про проведення або про відмову в проведенні перерахунку пенсії.

Суд також зазначає, що відповідь пенсійного органу не містить вказівки на те, що заява позивача подана невстановленого зразка та з її змісту неможливо оцінити намір заявника, що перешкоджає її розгляду у встановленому порядку. Про відсутність у заяві будь-яких даних для проведення перерахунку пенсії - орган пенсійного фонду не вказав. Невідповідність заяви встановленій Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" 25.11.2005 № 22-1 формі не може мати наслідком позбавлення позивача права на перерахунок пенсії. Про відсутність будь-яких необхідних документів, які не були додані до заяви, відповідач також не зазначав. Більше того, відповідачем не повернуто вказану заяву у зв`язку з неналежним її оформленням.

Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Тобто, у розрізі цієї справи та за умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділена правом на відповідний соціальний захист зі сторони держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних (надуманих) підстав.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 28 серпня 2018 року у справі № 175/4336/16-а, від 25 вересня 2018 року у справі № 242/65/17, від 06 березня 2019 року у справі № 242/3016/17.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн., відтак підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений судовий збір в сумі 1073,60 грн. Доказів понесення інших судових витрат суду не надано.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо зарахування ОСОБА_1 до страхового стажу в подвійному розмірі періоду роботи з 01.01.2004 по 23.11.2021 у Комунальному некомерційному підприємстві "Івано-Франківський спеціальний заклад надання психіатричної допомоги Івано-Франківської обласної ради" відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області () здійснити з 23.11.2021 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), зарахувавши до страхового стажу період роботи з 01.01.2004 по 23.11.2021 у Комунальному некомерційному підприємстві "Івано-Франківський спеціальний заклад надання психіатричної допомоги Івано-Франківської обласної ради" в подвійному розмірі згідно із статтею 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з врахуванням проведених платежів.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя /підпис/ Біньковська Н.В.