Справа № 280/201/24
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2024-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року Справа № 280/201/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській області (філія ГСЦ МВС) в особі територіального сервісного центу МВС №1242 (ТСЦ МВС №1242), третя особа Акціонерне товариства комерційний банк «Приватбанк», про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

04 січня 2024 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі-позивач) до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській області (філія ГСЦ МВС) в особі територіального сервісного центу МВС №1242 (далі - відповідач), третя особа Акціонерне товариства комерційний банк «Приватбанк» (далі третя особа), в якому позивач просить суд:

визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у здійсненні перереєстрації автомобіля марки Toyota Rav4, 2018 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , на ім`я позивача;

зобов`язати відповідача здійснити комплекс заходів щодо перереєстрації транспортного засобу марки Toyota Rav4, 2018 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , на ім`я позивача.

Ухвалою суду від 08.01.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі, розгляд справи призначення без виклику учасників справи.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що нею набуто право власності на автомобіль марки Toyota Rav4, 2018 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , у зв`язку із виконанням умов договору фінансового лізингу №ZP00A00000444 від 08.10.2018, укладеного з АТ КБ «Приватбанк». Позивач зазначає, що після складання та підписання акту звірки взаєморозрахунків та переходу права власності по фінансовому лізингу було оформлено акт прийому-передачі транспортного засобу, а також надано пакет документів для переоформлення автомобіля на ім`я позивача. Позивач зазначає, що у листопаді 2023 року вона звернулася до відповідача з питання перереєстрації автомобіля на своє ім`я, проте отримала відмову з посиланням на те, що в Єдиному реєстрі боржників міститься запис про боржника АТ КБ «Приватбанк» (попереднього власника). Разом з тим, позивач вважає таку відмову протиправною та вказує на те, що відповідачем не було враховано те, що право власності на транспортний засіб, стосовно якого подана заява про перереєстрацію, перейшло до позивача на підставі договору фінансового лізингу, а суб`єктом звернення про реєстрацію транспортного засобу був новий власник, а не попередній (боржник) АТ КБ «Приватбанк». При цьому, позивач вказував на те, що стосовно автомобіля відсутні будь-які записи про обтяження, заборони, арешти, тощо. Зазначає, що право власності попереднього власника припинилося, а перереєстрація транспортного засобу не пов`язана з його відчуженням. У зв`язку із викладеним у позовній заяві позивач просила задовольнити позовні вимоги.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень зазначено про те, що у відповідності до абзацу першого пункту 41 Порядку №1388 забороняється перереєстрація на нового власника та зняття з обліку транспортних засобів, які перебувають в розшуку або щодо яких у Єдиному державному реєстрі транспортних засобів є відомості про накладення арешту або заборону на зняття з обліку та/або перереєстрацію на підставі судового рішення чи постанови державного або приватного виконавця. Відповідач зазначає, що у відповідності до абзаців дев`ятого чотирнадцятого пункту 15 Порядку №1388, у разі надходження до сервісного центру МВС звернення щодо транспортного засобу відомості про власника якого містяться в Єдиному реєстрі боржників, перереєстрація транспортного засобу не здійснюється. З урахуванням викладеного у відзиві на позовну заяву, відповідач вважає відмову у перереєстрації транспортного засобу правомірною. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Третя особа надала до суду письмові пояснення на позовну заяву. В поясненнях зазначено, що статтею 11 договору фінансового лізингу №ZP00A-00000444 від 08.10.2018 передбачений порядок переходу права власності на предмет лізингу від Лізингодавця на користь Лізингоодержувача шляхом підписання між сторонами Акту звірки взаєморозрахунків та переходу права власності по фінансовому лізингу, який 22.09.2023 підписаний між Банком та позивачем. Зазначає, що відповідно до пункту 27 Порядку №1388 після виконання договору фінансового лізингу транспортні засоби перереєстровуються за лізингоодержувачем на підставі зазначеного договору після повного розрахунку або зазначеного договорі фінансового лізингу окремого договору купівлі-продажу (викупу) предмета лізингу або іншого договору, визначеного договором фінансового лізингу. Третя особа зазначає, що перереєстрація права власності на користь лізингоодержувача не може бути обмежена жодною третьою особою, бо у зазначених правовідносинах головним є виконання умов договору фінансового лізингу. Також, представник третьої особи вказував на те, що на момент виникнення спірних правовідносин відсутні будь-які обтяження стосовно транспортного засобу, який позивач просила зареєструвати за нею. З урахуванням викладеного у письмових поясненнях, представник третьої особи просив задовольнити позовні вимоги.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, встановив наступні обставини.

З матеріалів справи судом встановлено, що 08.10.2018 між АТ КБ «Приватбанк» - Лізингодавець та громадянином ОСОБА_2 Лізиногоодержувач укладено Договір фінансового лізингу №ZP00A-00000444 щодо транспортного засобу: марка ТЗ - Toyota Rav4; рік випуску 2018; тип ТЗ позашляховик; номер кузова НОМЕР_1 , вартість 846679,00 грн.

У пункті 11.2 статті 11 зазначеного Договору було обумовлено, що сторони дійшли до згоди про те, що протягом 10 робочих днів з дня закінчення Строку лізингу передбаченого Договором, при обов`язкових умовах сплати Лізингоодержувачем в повному обсязі Заборгованості, сплати можливих штрафних санкцій та відшкодування витрат, збитків Лізингодавцю, та при обов`язковій відсутності відмови Лізингодавця від Договору (розірвання Договору) відповідно до умов Договору та чинного законодавства, Лізингодавець зобов`язаний підписанні Акт звірки взаєморозрахунків та переходу права власності. Право власності на Предмет лізингу переходить від Лізингодавця до Лізингоодержувача в момент підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення печаткою Лізингодавця Акту звірки взаєморозрахунків та переходу права власності, але не раніше ніж через один рік починаючи з дати підписання Сторонами Акту.

22.09.2023 між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено угоду про заміну сторони в договорі фінансового лізингу №ZP00A-00000444 від 08.10.2018, у зв`язку із смертю ОСОБА_2 .

Крім того, 22.09.2023 між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 підписано Акт звірки взаєморозрахунків та переходу права власності по фінансовому лізингу, в якому зазначено про те, що лізингоодержувач повністю сплатив Лізингодацю всі належні до сплати платежі за Договором, предмет лізингу автомобіль Toyota Rav4, номер кузова НОМЕР_1 , разом з відповідними документами передано у власність Лізингоодержувачу.

Також, 22.09.2023 між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 підписано Акт приймання-передачі транспортного засобу.

Для реєстрації вищевказаного транспортного засобу за собою, позивач звернулася з відповідною заявою до ТСЦ МВС №1242.

За результатами розгляду звернення, позивача було повідомлено про неможливість проведення перереєстрації транспортного засобу Toyota Rav4, 2018 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , яке на правах власності належить АТ КБ «Приватбанк», оскільки за результатами розгляду документів встановлено, що підприємство АТ КБ «Приватбанк», , значиться в Єдиному реєстрі боржників. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 №1388, пункт 15 «У разі надходження до сервісного центру МВС звернення щодо транспортного засобу, відомості про власника якого містяться в Єдиному реєстрі боржників, перереєстрація транспортного засобу не здійснюється».

Позивач не погодившись з правомірністю відмови у перереєстрації транспортного засобу, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Під час розгляду адміністративної справи судом встановлено, що єдиною підставою для відмови позивачу у перереєстрації транспортного засобу стало те, що АТ КБ «Приватбанк» знаходиться у Єдиному реєстрі боржників.

Закон України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-ХІІ (далі - Закон №3353-ХІІ) регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Відповідно до статті 34 Закону №3353-ХІІ, державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, а також відсутності будь-яких обтяжень, у тому числі за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, присвоєнням буквено-числової комбінації номерних знаків з їх видачею або без такої, оформленням і видачею реєстраційних документів та/або їх формуванням в електронному вигляді.

Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників.

Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення.

Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України.

Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 №1388 встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), присвоєння буквено-цифрової комбінації номерних знаків з їх видачею або без такої, оформлення і видачі реєстраційних документів та/або їх формування в електронній формі.

Державна реєстрація транспортних засобів проводиться територіальними органами з надання сервісних послуг МВС (далі - сервісні центри МВС) з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції транспортних засобів установленим вимогам правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій. (пункт 3 Порядку №1388).

Відповідно до пункту 8 Порядку №1388, державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність, для юридичних осіб - організаційно-розпорядчий документ про проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів та видана юридичною особою довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку, зокрема: договір фінансового лізингу або зазначений у такому договорі окремий договір купівлі-продажу (викупу) предмета лізингу, або інший договір, визначений договором фінансового лізингу.

Отже, відповідно до пункту 8 Порядку №1388 одним із документів, що підтверджує придбання транспортного засобу є договір фінансового лізингу.

Відповідно пункту 27 Порядку №1388, транспортні засоби, що придбаваються юридичною особою - лізингодавцем з метою подальшої передачі їх лізингоодержувачу на підставі договору фінансового лізингу, реєструються за лізингодавцем.

Після виконання договору фінансового лізингу транспортні засоби перереєстровуються за лізингоодержувачем на підставі зазначеного договору після повного розрахунку або зазначеного в договорі фінансового лізингу окремого договору купівлі-продажу (викупу) предмета лізингу або іншого договору, визначеного договором фінансового лізингу.

Суд зазначає, що відповідно до статті 1 Закону України «Про фінансовий лізинг», фінансовий лізинг - вид правових відносин, за якими лізингодавець зобов`язується відповідно до договору фінансового лізингу на строк та за плату, визначені таким договором, передати лізингоодержувачу у володіння та користування як об`єкт фінансового лізингу майно, що належить лізингодавцю на праві власності та набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем, або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов, а також які передбачають при цьому додержання принаймні однієї з ознак (умов) фінансового лізингу, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 5 цього Закону.

Частиною 4 статті 6 Закону України «Про фінансовий лізинг» визначено, що об`єкт фінансового лізингу підлягає реєстрації у випадках та порядку, передбачених законодавством.

З матеріалів справи судом встановлено, що 19.10.2018 АТ КБ «Приватбанк» здійснено реєстрацію транспортного засобу Toyota Rav4, 2018 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , як його власником.

На теперішній час, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , АТ КБ «Приватбанк» значиться у реєстрах МВС як власник транспортного засобу.

22.09.2023 року АТ КБ «Приватбанк» видало наказ про проведення перереєстрації транспортного засобу Toyota Rav4 VIN НОМЕР_1 та доручення здійснення перереєстрації транспортного засобу в сервісному центі МВС позивачу.

Також, 22.09.2023 року АТ КБ «Приватбанк» видано довіреність позивачу представляти інтереси АТ КБ «Приватбанк» в територіальних сервісних центрах МВС з метою перереєстрації автомобіля марки Toyota Rav4 VIN НОМЕР_1 , що належить компанії АТ КБ «Приватбанк».

В свою чергу, судом встановлено та не заперечувалось учасниками справи, що на момент виникнення спірних правовідносин АТ КБ «Приватбанку» внесено до Єдиного державного реєстру боржників.

Водночас, згідно статті 34 Закону №3353-ХІІ, у разі звернення особи, яка внесена до Єдиного реєстру боржників, для здійснення перереєстрації, зняття з обліку транспортного засобу з метою його відчуження територіальні органи Міністерства внутрішніх справ України зобов`язані відмовити у вчиненні реєстраційної дії, про що не пізніше наступного робочого дня повідомити зазначений у Єдиному реєстрі боржників орган державної виконавчої служби або приватного виконавця із зазначенням відомостей про такий транспортний засіб.

Пунктом 15 Порядку №1388 визначено, що у разі надходження до сервісного центру МВС звернення щодо транспортного засобу, відомості про власника якого містяться в Єдиному реєстрі боржників, перереєстрація транспортного засобу не здійснюється, крім випадків, коли:

перереєстрація транспортного засобу не пов`язана з його відчуженням;

транспортний засіб придбано на електронному аукціоні в порядку, установленому статтею 61 Закону України «Про виконавче провадження»;

транспортний засіб отримано в рахунок погашення боргу в порядку, установленому статтею 61 Закону України «Про виконавче провадження»;

транспортний засіб придбано в порядку, установленому статтею 30 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»;

транспортний засіб безоплатно отримано відповідно до пункту 14 Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2002 р. №985.

Встановлена Законом України «Про дорожній рух» та Порядком №1388 заборона на здійснення перереєстрації та зняття з обліку транспортного засобу, зареєстрованого за особою, яка є боржником та перебуває в Єдиному реєстрі боржників, покликана убезпечити вибуття майна такої особи боржника.

При цьому зазначені норми не перебувають у безпосередній залежності від пункту 41 Порядку №1388, яким забороняється перереєстрація на нового власника та зняття з обліку транспортних засобів, які перебувають в розшуку або щодо яких у Єдиному реєстрі транспортних засобів є відомості про накладення арешту або заборону на зняття з обліку та/або перереєстрацію на підставі судового рішення чи постанови державного або приватного виконавця, та підлягають застосуванню безпосередньо за наявності підстав перебування власника транспортного засобу, як особи на яку зареєстровано такий транспортний засіб, в Єдиному реєстрі боржників.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відмовляючи у перереєстрації транспортного засобу відповідач діяв обґрунтовано та відповідно до приписів чинного законодавства України.

Посилання позивача на те, що у даному випадку не відбувається відчуження майна, суд вважає помилковими, оскільки під відчуженням слід розуміти будь-які дії та правочини на підставі яких особа втрачає право власності/користування майном, що їй належить. У даному випадку дії позивача щодо перереєстрації транспортного засобу спрямовані на завершення процедури відчуження майна від АТ КБ «Приватбанк» до позивача за результатами виконання договору фінансового лізингу.

В свою чергу, перереєстрація транспортного засобу на підставі договору фінансового лізингу не підпадає під виключення зазначені у пункті 15 Порядку №1388.

Щодо посилань позивача та третьої особи про те, що право власності на транспортний засіб у позивача виникло ще 22.09.2023 під час підписання Акту приймання-передачі транспортного засобу, суд зазначає, що даний спір не є спором щодо встановлення та визнання права власності, оскільки такі спори можуть вирішуватись виключно в рамках цивільного судочинства.

В свою чергу, суд зазначає, що у разі якщо позивач з 22.09.2023 є власником транспортного засобу, то на якій підставі та з якою метою АТ КБ «Приватбанк» видано довіреність від 22.09.2023, в якій зазначено про те, що позивачу доручено: «…представляти інтереси АТ КБ «Приватбанк» в Територіальних сервісних центрах МВС з метою перереєстрації автомобіля марки Toyota Rav4 VIN НОМЕР_1 , що належить компанії АТ КБ «Приватбанк»».

Тобто, позивач та третя особа у наданих суду поясненнях вказують на те, що позивач є власником транспортного засобу з 22.09.2023, і в той же час третьою особою для оформлення транспортного засобу надаються документи, зокрема довіреність, в якій зазначено, що саме АТ КБ «Приватбанк» є власником транспортного засобу.

Стосовно посилань третьої особи на те, що зміни до чинного законодавства щодо обмеження перереєстрації транспортного засобу було запроваджено на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання», а у даному випадку права жодної дитини не порушено, суд зазначає, що зміни внесені законодавцем до статті 34 Закону №3353-ХІІ не стосуються певних виконавчих проваджень та/або певної категорії боржників.

Законодавець зазначеною нормою запровадив обмеження щодо перереєстрації транспортних засобів щодо всіх боржників власників транспортних засобів про яких у Єдиному реєстрі боржників міститься відповідний запис, не залежно від предмету виконавчого провадження за яким особа перебуває боржником, та не залежно від виду цивільно-правової угоди на підставі якої відбувається відчуження майна.

Відповідно відмовляючи позивачу у перереєстрації транспортного засобу відповідач діяв відповідно до положень Закону України «Про дорожній рух» та Порядку №1388.

Згідно вимог статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_4 ) до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській області (філія ГСЦ МВС) в особі територіального сервісного центу МВС №1242 (ТСЦ МВС №1242) (49041, м.Дніпро, пр.Праці, буд.16, ), третя особа Акціонерне товариства комерційний банк «Приватбанк» (49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, буд.30, ), про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Новікова