Справа № 440/15544/23
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2024-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/15544/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Алєксєєвої Н.Ю.,

за участю:

секретаря судового засідання Куць А.С.,

представника відповідача Перерви М.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом до про .

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 19.06.2023 №.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) вказала про факт реалізації нею тютюнових виробів неповнолітній особі в той час, коли вона не була зареєстрована фізичної особою підприємцем. Рішенням про застосування фінансових санкцій від 19.06.2023 № ОСОБА_1 притягнуто до фінансової відповідальності у зв`язку із відсутністю в позивача ліцензій, що надає право реалізації тютюнових виробів та реалізацію тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років. Позивач наполягає на притягненні її до відповідальності за адміністративними матеріалами, складеними представниками поліції та зазначає, що на час вчинення правопорушення, зафіксованого в адміністративному матеріалі поліції, ОСОБА_1 не була зареєстрована в якості суб`єкта господарювання фізичної особи підприємця, відповідно, не могла і не мала наміру в той час здійснювати господарську діяльність, зокрема, з реалізації тютюнових виробів і, відповідно, отримувати відповідну ліцензію.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 23.10.2023 прийнята позовна заява до розгляду, відкрите провадження в адміністративній справі.

У відзиві на адміністративний позов Головне управління ДПС у Полтавській області (далі ГУ ДПС у Полтавській області, відповідач) проти задоволення позовних вимог заперечувало, просило відмовити у задоволенні позову. Відповідач вказав про встановлення факту продажу однієї пачки тютюнових виробів і цигарок «L$M Loft Demi ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), - особі, що не досягла 18 років, за відсутності у позивача ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами, чим порушені вимоги частини двадцять першої ст.15, ст.15-3 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних і напоїв та тютюнових виробів рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» із змінами та доповненнями (далі - Закон №481/95-ВР). Рішенням від 19.06.2023 № до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції згідно абзацу 14 частини другої ст.17 Закону №481/95-ВР за порушення вимог ст. 15-3 цього Закону 6800,00 грн, згідно абзацу 7 частини другої ст.17 Закону №481/95-ВР за порушення вимог частини двадцять першої ст.15 цього Закону 17000,00 грн.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 19.02.2024 закрите підготовче провадження у справі, призначена справа до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволенні позовних вимог заперечував в повному обсязі, вказавши про встановлення факту продажу однієї пачки тютюнових виробів ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), - особі, що не досягла 18 років, за відсутності у позивача ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами і, відповідно, про правомірність оскаржуваного рішення про застосування фінансових санкцій від 19.06.2023 №.

Суд, заслухавши пояснення, дослідивши письмові докази, надані сторонами до матеріалів адміністративної справи, встановив такі обставини.

Згідно матеріалів справи Миргородського районного відділу Національної поліції України в Полтавській області, продавець магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , здійснила продаж однієї пачки тютюнових виробів- цигарок «L$M Loft Demi», вмістом нікотину 0,3 мг, по ціні 63,0 грн, громадянину ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), тобто особі, що не досягла 18 років, чим порушено вимоги ст. 15-3 Закону №481/95-ВР, про що складений протокол серії ВАВ №434649 від 23.02.2023 про адміністративне правопорушення відповідно до частини другої ст.156 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КуАП).

Згідно ліцензійного реєстру, ОСОБА_1 на дату здійснення реалізації тютюнових виробів не мала ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами за адресою реалізації неповнолітній особі тютюнових виробів в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_1 , однак у даного суб`єкта є діюча ліцензія на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами, але за іншим місцем торгівлі, а саме: АДРЕСА_1 , кафе (реєстраційний номер НОМЕР_1 , термін дії з 23.07.2021 по 23.07.2022).

ГУ ДПС у Полтавській області прийняте рішення від 19.06.2023 № про застосування фінансових санкцій, згідно з яким до ФОП ОСОБА_1 застосовані фінансові санкції на загальну суму 23800 грн, у тому числі 6800 грн за продаж тютюнових виробів особі, яка не досягла 1 8 років та 17000 грн за здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами без наявності ліцензії.

ОСОБА_1 із вказаним рішенням не погодилась, оскаржила його до суду.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

Частина друга статті 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального на території України визначає Закон України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних і напоїв та тютюнових виробів рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі - Закон №481/95-ВР).

Відповідно до частини двадцять першої ст.15 Закону №481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин, а для малих виробників виноробної продукції алкогольних напоїв без додавання спирту: вин виноградних, вин плодово-ягідних, напоїв медових), тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

За змістом статті 15-3 Закону №481/95-ВР забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння: 1) особами, які не досягли 18 років; 2) особам, які не досягли 18 років.

Стаття 17 Закону №481/95-ВР передбачає, що до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі:

- оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень;

- за порушення вимог статті 15-3 цього Закону - 6800 гривень.

З матеріалів справи судом встановлено і не заперечується відповідачем, що ОСОБА_1 була зареєстрована в якості фізичної особи-підприємця з 24.09.2012.

Господарську діяльність з продажу тютюнових виробів ОСОБА_1 здійснювала на підставі ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами: термін дії з по 23.07.2022, дата реєстрації 20.07.2021 /а.с.29/.

22.02.2022 була здійснена державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , номер запису: 001002466, дата запису: 22.02.2022, підстава: власне рішення, що підтверджується інформацією про фізичну особу-підприємця з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань /а.с.6/.

Позивач підтверджує, що 23.02.2023 під час перебування ОСОБА_1 в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , який раніше використовувався позивачем для здійснення підприємницької діяльності, працівниками поліції було зафіксовано здійснення ОСОБА_1 продажу пачки цигарок неповнолітньому.

За вказаним фактом продажу пачки цигарок неповнолітньому відносно ОСОБА_1 інспектором сектору ЮП Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області був складений протокол про адміністративне правопорушення ВАВ 434649 від 23.02.2023 за частиною другою ст.156 КУпАП, який спрямовано на розгляд до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Сенчанської сільської ради Миргородського району Полтавської області /а.с.28/.

З 01.03.2023 ОСОБА_1 знову зареєструвалась як фізична особа-підприємець, а 07.06.2023 було здійснено державну реєстрацію припинення позивачем підприємницької діяльності як фізичної особи-підприємця, що підтверджується інформацією про фізичну особу-підприємця з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань /а.с.7/.

Кожна фізична особа, відповідно до положень ст.42 Конституції України, має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.

Фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови державної реєстрації в порядку, встановленому законом за частиною другою ст.50 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

За визначенням статті 42 Господарського кодексу України (далі - ГК України) підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Суб`єктами господарювання у розумінні статті 55 ГК України, зокрема, є громадяни України іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність зареєстровані відповідно до закону як підприємці. Частиною першою ст.238 ГК України передбачено, що за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами держав: влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідки

Статтею 239 ГК України передбачено, що однією з адміністративно-господарських санкцій може бути адміністративно-господарський штраф, який стягується з господарюючого суб`єкта до державного бюджету за порушення визначених законодавством України правил здійснення господарської діяльності.

Відповідно до положень статей 1, 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» (далі Закон України №755-ІV) фізична особа, яка має намір стати підприємцем, подає документи і державної реєстрації фізичної особи підприємцем відповідно до переліку встановленого статтею 18 цього Закону.

Фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою (частина дев`ята статті 4 Закону №755-ІV).

Згідно з частиною першою статті 51 ЦК України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Враховуючи викладене, реалізацію конституційного права фізичної особи на здійснення підприємницької діяльності законодавство пов`язує із виконанням обов`язкової умови - державної реєстрації особи як фізичної особи-підприємця.

При цьому фізична особа, яка бажає реалізувати своє конституційне право на підприємницьку діяльність, після проходження відповідних реєстраційних та інших передбачених законодавством процедур за жодних умов не втрачає і не змінює свого статусу фізичної особи, якого вона набула з моменту народження, а лише набуває до нього нової ознаки - підприємця. У свою чергу, правовий статус фізичної особи - підприємця сам по собі не впливає на будь-які правомочності фізичної особи, зумовлені її цивільною право- і дієздатністю, та не обмежує їх.

Такі висновки були зроблені Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постановах від 25.02.2020 у справі №916/385/19, від 30.06.2020 у справі №235/445/18, від 03.11.2020 у справі №916/617/17.

Отже, фізичні особи можуть вважатись суб`єктами господарювання тільки за умови здійснення ними господарської діяльності і реєстрації їх як підприємців. Саме з моменту реєстрації підприємцем особа набуває відповідний правовий статус.

Здійснення особою підприємницької діяльності без дотримання обов`язкової умови реалізації права на підприємницьку діяльність, тобто без державної реєстрації в установленому порядку як фізична особа-підприємець, є підставою для притягнення такої особи до відповідальності, встановленої чинним законодавством. Так, стаття 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлює відповідальність, зокрема за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання у вигляді штрафу з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.

Такі висновки були зроблені у постанові Верховного Суду від 23.05.2022 у справі №810/3116/18.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 №790 затверджений Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі Порядок №790).

Відповідно до пункту 3 вказаного Порядку до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва), винних у вчиненні порушень, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірах, передбачених Законом.

Посадові особи і громадяни, які не є суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва), за порушення норм Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним несуть відповідальність згідно із законодавством, що передбачено пунктом 4 Порядку.

Відтак, до суб`єктів господарювання за порушення норм Закону України №481/95-ВР, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, що передбачені статтею 17 Закону України №481/95-ВР, а громадяни, які не є суб`єктами господарювання, за порушення норм Закону України №481/95-ВР несуть відповідальність, передбачену іншими нормами чинного законодавства.

З матеріалів справи вбачається про застосування ГУ ДПС у Полтавській області відповідальності, за Законом України №481/95-ВР за правопорушення, вчинене ОСОБА_1 в час, коли позивач не мала статусу фізичної особи підприємця, відповідно, податкове повідомлення-рішення від 19.06.2023 № є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов до висновку про підставність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19.06.2023 № і, відповідно, задоволення адміністративного позову.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, буд. 4, м. Полтава, Полтавська область,36000, код ЄДРПОУ ВП 44057192) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Полтавській області про застосування фінансових санкцій від 19.06.2023 №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у сумі 858,88 грн. (вісімсот п`ятдесят вісім гривень вісімдесят вісім копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 12 березня 2024 року.

Головуючий суддя Н.Ю. Алєксєєва
суддя суддя