Справа № 160/28395/23
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2024-03-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О. В.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до 1-Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, 2- Головного управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить:
визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, які виразилися у прийнятті Комісією при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про підтвердженні періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років протиправного рішення у зарахуванні до пільгового стажу за Списком №2 ОСОБА_1 , періоду роботи із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України;
скасувати рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про підтвердженні періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років №3 від 05.01.2023;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати періоди роботи до пільгового стажу за Списком №2, а саме:
з 09.11.1987 по 24.11.1989 служба в рядах Радянської Армії;
з 16.01.1990 по 18.02.1990 робота в цеху контрольно-вимірювальних приладів і автоматики транспортувальником по третьому розряду на підприємстві Дніпропетровське виробниче об`єднання «Дніпрошина»;
з 19.02.1990 по 31.07.1990 робота в цеху контрольно-вимірювальних приладів і автоматики учнем слюсаря з контрольно- вимірювальних приладів і автоматики по ремонту і обслуговуванню технологічного обладнання каландрованого і підготовчого цехів по виробництву великогабаритних шин;
з 01.08.1990 по 20.03.1994 робота в цеху контрольно-вимірювальних приладів і автоматики слюсарем з контрольно- вимірювальних приладів і автоматики по ремонту і обслуговуванню технологічного обладнання каландрованого і підготовчого цехів по виробництву великогабаритних шин по третьому розряду;
з 21.03.1994 по 29.01.1997 - робота на заводі гумо-технічних виробів слюсарем з контрольно-вимірювальних приладів і автоматики по обслуговуванню дільниць: підготовчого, вулканізаційного, формової і не формової техніки по четвертому розряду;
- з 30.01.1997 по 20.02.2006 робота на заводі по виробництву моношин відновлювальному ремонту шин і гумотехнічних виробів на ділянці контрольно- вимірювальних приладів і автоматики по ремонту по обслуговуванню технологічного обладнання дільниці: підготовчого, вулканізації, гумотехнічних виробів, формової і не формової техніки виготовлення рукавів по четвертому та п`ятому розрядах;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з моменту настання права з 27.02.2023.
Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про результати розгляду заяви ОСОБА_1 про підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років №3 від 05.01.2023, прийнято без повного дослідження наданих документів з помилковими висновками. На переконання позивача надані документи повністю підтверджують його право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах та позивач має достатній пільговий стаж для виходу на пенсію.
Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1, 2 ст.257, ч.1 ст. 260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.
За з ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
13.12.2023 через систему «Електронний суд» від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов відзив на позовну заяву.
Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач просить звернути увагу на те, що спірне рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про підтвердженні періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років №3 від 05.01.2023, було направлено позивачу 20.01.2023. Позивач звернувся з позовом до суду у жовтні 2023, тобто з пропуском ч. 2 ст. 122 КАС України.
Позивачем не порушується питання щодо визнання протиправним та скасування вказаного рішення, а відтак воно є законним і обґрунтованим.
Заява позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не розглядалася, а відтак, заявлені вимоги в частині призначення пенсії є необґрунтованими, такими, що не підлягають задоволенню та є прямим втручанням у дискрецію суб`єкта владних повноважень
Копія позовної заяви була доставлена Головному управлінню Пенсійного фонду України в Закарпатській області до його електронного кабінету 16.01.2024, а ухвала суду від 08.01.2024 - 17.01.2024, що підтверджується відповідними довідками Дніпропетровського окружного адміністративного суду про доставку електронного листа.
15.02.2024 від Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області надійшла заява про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач-2 при цьому, посилався на неотримання позову ні поштою, ні через систему «Електронний суд».
Від Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області станом на час прийняття рішення відзив на позовну заяву не надійшов. При цьому, як зазначено вище отримання позовної заяви відповідачем через систему «Електронний суд» 16.01.2024 підтверджується довідкою Дніпропетровського окружного адміністративного суду про доставку електронного листа.
За правилами ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Судом встановлено наступні обставини, які підтверджені матеріалами справи.
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся 14.03.2023 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Заява була розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 21.03.2023 №24 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю достатнього пільгового стажу за Списком №2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.06.2023 (залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 18.10.2023) у справі №160/7310/23 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 21.03.2023 №24 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 14.03.2023 року, з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні, та прийняти рішення згідно з вимогами законодавства.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Щодо відмови судом першої інстанції у задоволенні позовних вимог до ГУ ПФУ у Дніпропетровській області у зарахуванні до пільгового стажу за Списком №2 періодів роботи позивача з 16.01.1990 по 18.02.1990, з 19.02.1990 року по 31.07.1990 року, з 01.08.1990 року по 20.03.1994 року, з 21.03.1994 року по 29.01.1997 року, з 30.01.1997 року по 30.09.2000 року, з 01.01.2002 року по 20.02.2006 року, суд апеляційної інстанції вказав, що Комісією при ГУ ПФУ у Дніпропетровській області було розглянуто заяву ОСОБА_1 про підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії а пільгових умовах та прийнято рішення 05.01.2023р. №3.

Оскільки рішення Комісії №3 від 05.01.2023р., яке прийнято за результатами розгляду заяви позивача щодо підтвердження стажу, не оскаржене позивачем і такі вимоги не були заявлені та не розглядались судом першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що не вирішуючи питання про оскарження вказаного рішення, відсутні правові підстави надання оцінки обґрунтованості доводів пенсійного органу, вказаних в ньому, щодо визначення стажу позивача та зобов`язання ГУ ПФУ у Дніпропетровській області вчинити певні дії, а саме здійснити зарахування періодів роботи до стажу.

З матеріалів справи вбачається, що у січні 2023 для підтвердження спеціального трудового стажу ОСОБА_1 звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою до Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років для призначення пенсії відповідно до п. 2 ч. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Комісією при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 05.01.2023 за №3 було прийнято рішення про результати розгляду заяви.

Комісією встановлено, що позивач відповідно до трудової книжки працював у ВАТ «Дніпрошина»:

З 03.08.1987 по 02.11.1987 -електрозварником ручного зварювання ремонтно-механічного цеху;

З 16.01.1990 по 18.02.1990 транспортувальником цеху контрольно-вимірювальних приладів і автоматики;

З 19.02.1990 по 31.07.1990 учнем слюсаря по контрольно-вимірювальних приладів і автоматики по ремонту і обслуговуванню технологічного обладнання каландрового і підготовчого цехів виробництва великогабаритних шин;

З 01.08.1990 по 20.03.1994 слюсарем по контрольно-вимірювальним приладам і автоматики по ремонту і обслуговуванню технологічного обладнання цехів: каландрового і підготовчого цеху контрольно-вимірювальних приладів і автоматики;

З 21.03.1994 по 29.01.1997 слюсарем по контрольно-вимірювальним приладам і автоматиці по обслуговуванню дільниць: підготовчого, вулканізації, формової і неформової техніки заводу гумо-технічних виробів;

З 30.01.1997 по 30.09.2000 слюсарем по контрольно-вимірювальним приладам і автоматиці по обслуговуванню дільниць: підготовчого, вулканізації, формової і неформової техніки виготовлення рукавів заводу по виробництву мотошин, востановчому ремонту шин і гумо-технічних виробів;

З 01.10.2000 по 20.07.2006 слюсарем по контрольно-вимірювальних приладів і автоматики по ремонту і обслуговуванню технологічного обладнання дільниці: підготовчого вулканізації гумо-технічних виробів формової і неформової техніки виготовлення рукавів дільниці контрольно-вимірювальних приладів і автоматики заводу по виробництву мотошин востановчому ремонту шин і гумо-технічних виробів.

Згідно розділу ХХХІІ Списку №2, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, правом на пільгову пенсію користуються газозварники, електрозварники та їх підручні.

Згідно розділу ХІ «Хімічне виробництво» Списку №2, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, право на пільгову пенсію мають робітники і майстри, зайняті на ремонті, профілактиці і обслуговуванні технологічного обладнання у виробництвах перерахованих в Списку №2, електрообладнання, контрольно-вимірювальних приладів і вентиляції хімічних цехів і дільниць хімічних виробництв перерахованих в Списку №1.

Відповідно до розділу Х «Хімічне виробництво» Списку №2, затвердженого постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 та від 16.01.2003 №36, право на пільгову пенсію мають робітники та майстри, старші майстри, механіки та енергетики, зайняті на ремонті, профілактиці, обслуговуванні технологічного та електроустаткування, зайняті повний робочий день у виробництвах зазначених у Списку №2, контрольно-вимірювальних приладів та вентиляції хімічних виробництв перелічених у Списку №2, контрольно-вимірювальних приладів та вентиляції хімічних виробництв перелічених у Списку №1 та у Списку №2.

Комісією були взяті до уваги відомості про нарахування заробітної плати робітників і службовців цеху КВПіА заводу ГТВ з серпня по листопад 1987 і з січня 1990 по грудень 2002.

В рішенні встановлено, що згідно наказу ВАТ «Дніпрошина» від 03.10.2002 №318-р про результати атестації робочих місць слюсарі по контрольно-вимірювальних приладах і автоматиці дільниці КВПіА по ремонту і обслуговуванню технологічного обладнання дільниць підготовчої, вулканізації, гумо-технічних виробів формової і неформової техніки, виготовлення рукавів заводу ГТВ атестовані за Списком №2.

В виписці з наказу від 19.07.1996 №257-р слюсарі по контрольно-вимірювальним приладам і автоматиці по ремонту і обслуговуванню технологічного обладнання каландрового і підготовчого цеху ВГШ, цеху КВПіА не значаться.

Комісією прийнято рішення про підтвердження періоду роботи з 03.08.1987 по 02.11.1987, з 03.10.2000 по 31.12.2002, для зарахування до пільгового стажу за Списком №2.

Позивач, не погодившись з рішенням Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, якою не були враховані всі періоди роботи позивача, звернувся за захистом своїх порушених прав і інтересів з позовом до суду.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України гарантовано право громадянам на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Тобто, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

За визначенням у Законі України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Закон №1058-ІV) пенсія -це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим законом.

Положеннями ст. 7 Закону України №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

Відповідно до ст. 44 Закону України №1058-VІ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

За приписами ч.1 ст. 114 Закону України №1058-VІ право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України №1058-VІ на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років у чоловіків.

Частиною 1 ст. 45 Закону України № 1058-IVвстановлено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. Пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

За ч. 1 ст. 24 Закону України № 1058-IVстраховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (ч. 2 ст. 24 Закону України № 1058-IV.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закон України № 1058-IVперіоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383затверджено Порядок застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні пенсії за віком на пільгових умовах (Порядок №383).

Пунктом 3 Порядку №383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, які були чинними на період роботи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Пунктом 10 Порядку №383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 №637.

Статтею 62 закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 N 58 затверджена Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників (Інструкція №58).

До трудової книжки вносяться, зокрема:

відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження;

відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення (п. 2.2.Інструкції №58).

За вимогами пунктів 2.3., 2.4.Інструкції №58записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - удень звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі2 трудової книжки записується "05.01.1993".

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ( Порядок №637).

Відповідно до п. 1 Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року № 18-1 ( Порядок № 18-1).

Відповідно до п. 1 Порядку № 18-1 цей порядок визначає процедуру підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлену для окремої категорії працівників, у разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника.

Дія цього Порядку поширюється на осіб, які працювали:

на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України;

на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах;

на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років;

у період до 01 січня 2004 року на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території, та якщо в трудовій книжці є записи з виправленням або недостовірні чи неточні записи про періоди роботи (далі - періоди роботи на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території) (п. 2 Порядку № 18-1).

Пунктом 3 Порядку № 18-1 встановлено, що підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років та періодів роботи на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території, здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії (далі - Комісії).

За п. 6 Порядку № 18-1 основним завданням Комісії є розгляд заяв про підтвердження стажу роботи та прийняття за результатами їх розгляду рішень про підтвердження (відмову в підтвердженні) стажу роботи.

Рішення Комісій можуть бути оскаржені в Пенсійному фонді України або в судовому порядку (п. 15 Порядку № 18-1).

У даній справі спірним є питання не підтвердження відповідачем-1 періодів роботи позивача, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах і не зарахування відповідачем-2 наступних періодів роботи позивача: з 09.11.1987 по 24.11.1989, з 16.01.1990 по 18.02.1990 , з 19.02.1990 по 31.07.1990, з 01.08.1990 по 20.03.1994, з 21.03.1994 по 29.01.1997 , з 30.01.1997 по 20.02.2006.

Дослідивши записи трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 від 03.08.1987 щодо спірних періодів судом встановлено:

02.11.1987 позивач був звільнений з Дніпропетровського ВО «Дніпрошина» у зв`язку з призивом до Радянської армії відповідно до наказу №1535 від 02.11.1987 (запис №3);

з 09 листопада 1987 по 24 листопада 1989 проходив службу в рядах Радянської армії відповідно до військового квитка (запис №4);

15.01.1990 прийнятий до цеху контрольно-вимірювальних приладів і автоматики транспортувальником по третьому розряду на Дніпропетровське виробниче об`єднання «Дніпрошина» відповідно до розпорядження №35 від 15.01.1990 (запис №5);

19.02.1990 переведений до цеху контрольно-вимірювальних приладів і автоматики учнем слюсаря з контрольно-вимірювальних приладів і автоматики по ремонту і обслуговуванню технологічного обладнання каландрованого і підготовчого цехів по виробництву великогабаритних шин відповідно до розпорядження №552 від 19.02.1990 (запис №6);

01.08.1990 -переведений до цеху контрольно-вимірювальних приладів і автоматики слюсарем з контрольно-вимірювальних приладів і автоматики по ремонту і обслуговуванню технологічного обладнання каландрованого і підготовчого цехів по виробництву великогабаритних шин по третьому розряду відповідно до розпорядження №1275 від 01.08.1990 (запис №7);

12.08.1991 -переведений до цеху контрольно-вимірювальних приладів і автоматики слюсарем з контрольно-вимірювальних приладів і автоматики по ремонту і обслуговуванню технологічного обладнання каландрованого і підготовчого цехів по виробництву великогабаритних шин по четвертому розряду відповідно до наказу №799 від 12.08.1991 (запис №8);

21.03.1994 переведений на завод гумо-технічних виробів слюсарем з контрольно-вимірювальних приладів і автоматики по обслуговуванню дільниць: підготовчого, вулканізаційного, формової і не формової техніки по четвертому розряду відповідно до наказу №155 від 21.03.1994 (запис №10);

01.10.2000 переведений на завод по виробництву моношин відновлювальному ремонту шин і гумотехнічних виробів на ділянці контрольно- вимірювальних приладів і автоматики слюсарем з контрольно-вимірювальних приладів і автоматики по ремонту і обслуговуванню технологічного обладнання дільниць: підготовчого, вулканізації, гумотехнічних виробів, формової і не формової техніки виготовлення рукавів по четвертому розряду відповідно до наказу №1258 від 27.10.2000 (запис №12);

01.04.2004 переведений на завод гумо-технічних виробів на ділянку з контрольно-вимірювальних приладів і автоматики слюсарем з контрольно-вимірювальних приладів і автоматики по ремонту і обслуговуванню технологічного обладнання дільниць: підготовчого, вулканізації, гумотехнічних виробів, формової і не формової техніки виготовлення рукавів по четвертому розряду відповідно до наказу №604 від 07.04.2004 (запис №14);

28.03.2005 переведений на завод гумо-технічних виробів на ділянку з контрольно-вимірювальних приладів і автоматики слюсарем з контрольно-вимірювальних приладів і автоматики по ремонту і обслуговуванню технологічного обладнання дільниць: підготовчого, вулканізації, гумотехнічних виробів, формової і не формової техніки виготовлення рукавів по п`ятому розряду відповідно до наказу №406 від 25.03.2005 (запис №15);

20.02.2006 звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України відповідно до наказу №77 від 20.02.2006 (запис №16).

Позивачем була також надана довідка архівного відділу Дніпровської міської ради від 26. 10.2022 №4/5-262, яка також містить відомості про роботу позивача у спірні періоди.

Системний аналіз наведених вище положень Порядку №637 дає змогу дійти висновку, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації, з метою визначення права на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07.03.2018 року у справі № 233/2084/17, від 16.05.2019 року у справі № 161/17658/16-а, від 27.02.2020 року у справі №577/2688/17, від 31.03.2020 року у справі №446/656/17, від 21.05.2020 року у справі №550/927/17, від 10.12.2020 року у справі №372/403/17.

Суд вважає необхідним також зазначити щодо відсутності відомостей факту зайнятості позивача протягом повного робочого дня в шкідливих умовах.

Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу робіт, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, яким визначено, що під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків, за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи.

Відповідно до наданих документів, судом не встановлено наявність відомостей про те, що позивач працював у спірний період не повний робочий день, зворотнього відповідачами не доведено.

Копія трудової книжки, яка є первинним джерелом інформації про стаж позивача і підтверджує його роботу у спірні періоди.

Діючим законодавством встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед іншими відомостями.

При цьому, той факт, що трудова книжка не містить записів щодо проведеної атестації не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 «Про трудові книжки працівників» передбачено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Суд враховує правову позицію Верховного Суду у постановах від 24.05.2018 року у справі № 490/12392/16-а, відповідно до якої, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

Одночасно з цим, суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Отже, недотримання правил ведення трудової книжки, як і іншої документації по підприємству може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для працівника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Така позиція узгоджується з висновками Верховного Суду в постанові від 06.02.2018 у справі №677/277/17.

Суд наголошує, що визначальним для призначення пенсії є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Отже, в даному випадку відомості в трудовій книжці позивача про його роботу у спірний період за професією, що віднесена до Списку №2 вже є достатньою підставою для зарахування цих періодів до пільгового стажу.

Щодо періоду роботи позивача з 16.01.1990 по 18.02.1990 транспортувальником в цеху контрольно-вимірювальних приладів і автоматики, суд зазначає наступне.

Вказана професія віднесена до розділу «XI. Хімічне виробництво», 2. Допоміжні роботи «Робітники та майстри, зайняті на ремонті, профілактиці та обслуговуванні технологічного обладнання у виробництвах, перелічених у списку N 2, електрообладнання, контрольно-вимірювальних приладів та вентиляції хімічних цехів та ділянок хімічних виробництв, перелічених у списку № 1 - виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, па роботах зі шкідливими умовами праці та у гарячих цехах» Списку №2 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах зі шкідливими умовами праці та в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 р. N 1173.

Атестації на підприємстві проводилися наказом від 19.07.1996 року №257р, тобто після цього періоду трудової діяльності. Водночас, непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Разом з тим відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року по справі №520/15025/16-а

Отже, за вказаною професією позивач був належним чином атестований для цілей призначення пільгової пенсії за Списком №2.

В інші спірні періоди з 19.02.1990 по 31.07.1990, з 01.08.1990 по 20.03.1994, з 21.03.1994 по 29.01.1997, з 30.01.1997 по 20.02.2006 позивач працював учнем слюсаря і слюсарем з контрольно-вимірювальних приладів і автоматики по ремонту і обслуговуванню технологічного обладнання, яка була віднесена до підп. а) підрозділу А- 2110А010 розділу Х «Хімічне виробництво» Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 р. N 162, до під. 10А, 10А.3 розділу Х «Хімічне виробництво» Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 р. N 36.

Атестація проводилися наказами АО «Дніпрошина» від 19.07.1996 року №257р, від 03.10.2000 №318р, від 28.09.2005 №503р.

Приймаючи рішення від 05.01.2023 №3 про результати розгляду заяви ОСОБА_1 про підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, за вислугу років, Комісія при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області помилково дійшла висновку, що у виписці з наказу від 19.07.1996 №257-р слюсарі з контрольно-вимірювальних приладів і автоматики по ремонту і обслуговуванню технологічного обладнання каландрового і підготовчого цеху ВГШ, цеху КВПіА не значаться.

Дослідивши Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад, робітникам, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за списком №2, затвердженим наказом АО «Дніпрошина» від 19.07.1996 №257-р, судом встановлено, що він містить професію слюсаря з контрольно-вимірювальних приладів і автоматики по ремонту і обслуговуванню технологічного обладнання цехов вулканізації і підготовчого.

Саме за цією професію працював позивач на дату проведення атестації.

За викладених обставин і вищенаведених норм законодавства та наданих суду доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що, відповідачем-1 безпідставно і необґрунтовано не було підтверджено вищевказані спірні періоди роботи позивача, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах рішенням від 05.01.2023 №3.

Вирішуючи питання щодо зарахування до пільгового стажу позивача періоду його служби в рядах Радянської армії з 09.11.1987 по 24.11.1989 суд виходить з наступного.

Статтею 56 Закону України від 05.11.1991№1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" визначено, що до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію зараховується військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби (п. в ч. 3).

Частиною 1 ст.8 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» закріплено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до підп. а п. 2.17. Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20 червня 1974 р. № 162 зі змінами (на час заповнення в трудовій книжці позивача періоду проходження військової служби ) у трудові книжки за місцем роботи вносяться окремим рядком з посиланням на дату, номер та найменування відповідних документів наступних документів:

а) про час служби у складі Збройних Сил СРСР, в органах Комітету державної безпеки СРСР та Міністерства внутрішніх справ СРСР, у всіх видах охорони, де на тих, хто проходить службу, не поширюється законодавство про працю та державне соціальне страхування, із зазначенням дати призову (зарахування) та дати звільнення зі служби.

Період проходження строкової військової служби підтверджується як записами у трудовій книжці позивача так і у військовому квитку НОМЕР_2 , при цьому судом встановлено, що військовій службі передувала робота з 03.08.1987 по 01.11.1987 електрозварником ручного зварювання в ремонтно-механічному цеху у Дніпропетровському ВО «Дніпрошина», яка дає право на пенсію на пільгових умовах та після проходження служби в армії 15.01.1990 позивач був прийнятий на роботу в цеху контрольно-вимірювальних приладів і автоматики транспортувальником по третьому розряду на Дніпропетровське ВО «Дніпрошина», що відповідає вимогам Закону.

Під час розгляду справи судом встановлено, що за заявою позивача про призначення пенсії від 14.03.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області було прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії від 08.08.2023 №24.

Пенсійним фондом вказано, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.06.2023 у справі №160/7310/23 повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 з зарахуванням до пільгового стажу періоду з 01.09.1983 по 25.06.1987 (періоду навчання) з урахуванням висновків суду.

За результатами повторного розгляду заяви страховий стаж заявника становить 36 років 9 місяців 25 днів, пільговий стаж за Списком №2 становить 8 років 4 місяці 10 днів (в тому числі військова служба 2 роки 16 днів). До страхового і пільгового стажу зараховано всі періоди роботи згідно наданих документів.

При цьому, у рішенні не наведено мотивів не зарахування спірних періодів роботи позивача.

Позивачем не порушується питання щодо визнання протиправним та скасування рішення Головного управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 08.08.2023 №24 про відмову у призначенні пенсії.

Проте, скасування рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про результати розгляду заяви ОСОБА_1 про підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах від 05.01.2023 №3 і визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, які виразились у прийнятті такого рішення, не відновить порушених прав позивача, оскільки залишиться чинним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 08.08.2023 №24 про відмову у призначенні пенсії.

За приписами ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За вищевстановлених обставин і наведених правових норм для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправним і скасувати рішення Головного управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 08.08.2023 №24 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Суд також зазначає, що право позивача порушено не діями Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, а саме рішенням Комісії від 05.01.2023 №3, а тому у позовних вимогах визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, які виразилися у прийнятті комісією при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про підтвердженні періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років протиправного рішення у зарахуванні до пільгового стажу за Списком №2 ОСОБА_1 , періоду роботи із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, слід відмовити.

Оскільки рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу було прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області, то суд вважає, що саме Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зобов`язане зарахувати спірні періоди роботи позивача до пільгового стажу за Списком №2.

Стосовно позовних вимог зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити позивачу пенсію, суд зазначає наступне.

Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнято Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження- це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визнавати повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акту.

У разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції, адміністративний суд, не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України та не вправі підміняти собою державні органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством.

Відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», призначення, розрахунок, нарахування та виплата пенсії здійснюється органами Пенсійного фонду України, тобто, в даному випадку відповідач має виключну компетенцію щодо призначення позивачу пенсії.

Суд зазначає, що зобов`язавши відповідача-2 врахувати періоди роботи позивача до страхового стажу, суд не може зобов`язати призначити пенсію, оскільки саме на пенсійний орган покладено обов`язок обрахування стажу роботи особи та встановлення всіх необхідних умов для призначення пенсії.

Вказані вимоги є передчасними, оскільки вказаним діям передує належний розгляд заяви про призначення пенсії.

На підставі викладеного суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні цієї частини позовних вимог.

Пунктом 10 ч. 2 ст. 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Враховуючи наведене,а також дискреції Пенсійного органу в питаннях призначення та нарахування пенсії, відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд з метою ефективного захисту права позивача на пенсію за віком на пільгових умовах вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повторно розглянути заяву позивача від 14.03.2023 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч. 2 ст. ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків суду.

Щодо посилання відповідача-1 на порушення позивачем ст. 122 КАС України, при зверненні з позовом до суду, суд зазначає наступне.

За ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 2 ст 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19 зазначила, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових. Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Про порушення своїх прав щодо незарахування до пільгового стажу періодів роботи і необхідність оскарження рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області позивач дізнався з рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.06.2023 у справі №160/7310/23. Крім того, судом у справі №160/28395/23 було встановлено, що право позивача на отримання пенсії порушено також рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про відмову у призначенні пенсії від 08.08.2023 №24.

Позивач звернувся з позовною заявою до суду 31.10.2023, що вбачається зі штемпеля вхідної кореспонденції суду. Таким чином, строк звернення до суду позивачем не пропущений.

Суд виходить також із норм ст.ст.22 і6 4 Конституції України, за якими право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державною і, за жодних умов не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України.

За приписами ч. 1ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.

Належних і достатніх доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідачі не надали.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким що підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачено за подання позовної заяви судовий збір у сумі 1073,60 грн. за платіжною інструкцією на переказ готівки № від 30.10.2023 року.

Отже, оскільки позовну заяву задоволено частково, сплачений судовий збір за подачу позову до суду підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів у сумі 536,80 грн.

Керуючись статтями 139, 241, 243, 244-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до 1-Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, 49094, ), 2- Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про результати розгляду заяви ОСОБА_1 про підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років №3 від 05.01.2023.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до пільгового стажу за Списком №2, а саме:

з 09.11.1987 по 24.11.1989 служба в рядах Радянської армії;

з 16.01.1990 по 18.02.1990 робота в цеху контрольно-вимірювальних приладів і автоматики транспортувальником по третьому розряду на підприємстві Дніпропетровське виробниче об`єднання «Дніпрошина»;

з 19.02.1990 по 31.07.1990 робота в цеху контрольно-вимірювальних приладів і автоматики учнем слюсаря з контрольно- вимірювальних приладів і автоматики по ремонту і обслуговуванню технологічного обладнання каландрованого і підготовчого цехів по виробництву великогабаритних шин;

з 01.08.1990 по 20.03.1994 робота в цеху контрольно-вимірювальних приладів і автоматики слюсарем з контрольно- вимірювальних приладів і автоматики по ремонту і обслуговуванню технологічного обладнання каландрованого і підготовчого цехів по виробництву великогабаритних шин по третьому розряду;

з 21.03.1994 по 29.01.1997 - робота на заводі гумо-технічних виробів слюсарем з контрольно-вимірювальних приладів і автоматики по обслуговуванню дільниць: підготовчого, вулканізаційного, формової і не формової техніки по четвертому розряду;

з 30.01.1997 по 20.02.2006 робота на заводі по виробництву моношин відновлювальному ремонту шин і гумотехнічних виробів на ділянці контрольно- вимірювальних приладів і автоматики по ремонту по обслуговуванню технологічного обладнання дільниці: підготовчого, вулканізації, гумотехнічних виробів, формової і не формової техніки виготовлення рукавів по четвертому та п`ятому розрядах.

Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 08.08.2023 №24 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повторно розглянути заяву позивача від 14.03.2023 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч. 2 ст. ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків суду.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, 49094, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати з оплати судового збору у сумі 268,40 грн.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати з оплати судового збору у сумі 268,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона