Справа № 320/8068/24
Суддя: Жук Р.В.
Дата ухвалення: 2024-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відвід (самовідвід) судді

11 березня 2024 року м. Київ 320/8068/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Жука Р.В., розглянувши заяву представника позивача про відвід судді Скрипки І.М. в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до 1) Офісу Генерального прокурора в особі Комісії з розгляду звернень щодо

неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових

обов`язків, встановлених для відповідної адміністративної посади;

2) Полтавської обласної прокуратури

про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення і наказу

про звільнення та поновлення на адміністративній посаді, -

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора в особі Комісії з розгляду звернень щодо неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, встановлених для відповідної адміністративної посади та Полтавської обласної прокуратури про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення і наказу про звільнення та поновлення на адміністративній посаді.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.02.2024 (суддя Скрипка І.М.) відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

05.03.2024 від представника позивача через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла заява (у зв`язку з надмірним навантаженням зареєстрована в суді 07.03.2024 та цього ж дня передана на розгляд судді) про відвід судді Київського окружного адміністративного суду Скрипки І.М. від розгляду цієї справи.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.03.2024 (суддя Скрипка І.М.) визнано необґрунтованим відвід судді Київського окружного адміністративного суду Скрипки І.М. у справі № 320/8068/24. Матеріали адміністративної справи №320/8068/24 передано до відділу документального забезпечення і контролю (канцелярії) Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду у відповідності до вимог частини першої статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.03.2024 для розгляду заяви про відвід судді Скрипки І.М. адміністративну справу №320/8068/24 передано на розгляд судді Жуку Р.В.

Перевіривши доводи та аргументи заяви представника позивача про відвід судді, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Так, підстави для відводу (самовідводу) судді визначені ст.36 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) якою регламентовано, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

В свою чергу, суд вважає за необхідне звернути увагу на висновки викладені Верховним Судом у постанові від 11.10.2006, відповідно до яких зазначено, що суддя також не може брати участі у розгляді адміністративної справи і за наявності інших обставин, які можуть викликати сумнів у його неупередженості, однак конкретного і вичерпного переліку цих підстав не передбачено. Тобто, із змісту закону вбачається, що особа, яка заявляє відвід судді, має навести конкретні обставини, які можуть викликати сумнів у неупередженості. Водночас, для того, що б ці обставини можливо було покласти в основу заяви про відвід, вони повинні бути доведеними.

Згідно з ч.3 ст.39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Суд звертає увагу на те, що для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість.

Таким чином, виходячи з аналізу викладених вище обставин, суд зазначає, що відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

При цьому, ч.4 ст.36 КАС України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст.37 цього Кодексу, яка встановлює недопустимість повторної участі суддів в розгляді адміністративної справи.

Таким чином, з урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що головною метою відводу/самовідводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи; запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

За змістом ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 у рішенні Європейського суду з прав людини "Ветштайн проти Швейцарії" викладено правовий висновок відповідно до якого суд у межах своїх повноважень має бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2009 у справі "Білуха проти України" зазначено, що у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Відповідно до Основних принципів незалежності судових органів (схвалених резолюціями 40/32 та 40/146 Генеральної Асамблеї ООН від 29.11.1985 та 13.12.1985), незалежність судових органів гарантується державою і закріплюється в конституції або законах країни. Усі державні та інші установи зобов`язані шанувати незалежність судових органів і дотримуватися її. При цьому, не повинно мати місця неправомірне чи несанкціоноване втручання в процес правосуддя.

Згідно Бангалорських принципів діяльності судді, затверджених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006, суддя повинен виконувати свою професійну функцію незалежно, виходячи з власної оцінки фактів та відповідно до свідомого розуміння закону, не зважаючи при цьому на будь-які зовнішні впливи, стимули, тиски, загрози чи втручання, прямі або непрямі, хоч би від кого вони йшли і хоч би якими були їхні причини.

З аналізу практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), вбачається, що останнім визначено концептуальні підходи до тлумачення статті 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод, представивши не лише змістовні характеристики неупередженості, але й її суб`єктивні та об`єктивні компоненти.

Так, у справі "П`єрсак проти Бельгії" ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами.

На думку ЄСПЛ, можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової цього поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлено наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі "Фей проти Австрії" ЄСПЛ вказано, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Суд звертає увагу на те, що для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість чи порушення принципу безсторонності.

Таким чином, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Так, в якості підстав, які викликають сумніви у неупередженості та об`єктивності судді під час розгляду справи, представник позивач зазначає про те, що 01.03.2024 з Єдиного державного реєстру судових рішень позивачу стало відомо про самовідвід судді Київського окружного адміністративного суду Скрипки І.М. від 30.01.2024 у справі № 320/4021/24. Підставою для самовідводу стало те, що до складу Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів входять близький родич судді Скрипки І.М.

На думку представника позивача Кваліфікаційно-дисциплінарна комісії прокурорів є спорідненою структурою з Офісом Генерального прокурора, який є відповідачем у справі №320/8068/24. Позивач впевнений, що Офіс Генерального прокурора має механізми впливу на прокурорів, які знаходяться в його безпосередньому підпорядкуванні.

В обґрунтування заяви про відвід судді Скрипки І.М. представник позивача зазначає, що суддя має особистісні зв`язки, які можуть вплинути на об`єктивність та неупередженість під час розгляду цієї справи та зазначає, що ця обставина може викликати сумніви щодо здатності судді забезпечити неупереджений розгляд справи, оскільки існує потенційний конфлікт інтересів.

Зі змісту доводів, які наведені у заяві про відвід судді Скрипки І.М., убачається, що заявник із посиланням на пункт 3 частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України уважає підставами для відводу судді обставини, за яких суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу, якщо він є членом сім`ї або близьким родичем сторони або інших учасників судового процесу, що може вплинути на об`єктивність розгляду.

Водночас, заявником до суду жодних доказів на підтвердження того, що суддя є членом сім`ї або близьким родичем сторони або інших учасників судового процесу не надано.

Так, учасниками даної справи є позивач ОСОБА_1 , відповідачі: Офіс Генерального прокурора в особі Комісії з розгляду звернень щодо неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, встановлених для відповідної адміністративної посади та Полтавська обласна прокуратура.

Офіс Генерального прокурора є самостійною юридичною особою, має код в .

Полтавська обласна прокуратура також є юридичною особою, має код в , утворена відповідно до Закону України від 05.11.1991 № 1790-ХІІ «Про прокуратуру», про що зазначено у відомостях, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вищим органом управляння якої є Офіс Генерального прокурора.

Зі змісту ухвали Київського окружного адміністративного суду від 30.01.2024 у справі №320/4021/24 убачається, що предметом оскарження в означеній справі є рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів №149-дп-23 від 02.08.2023 щодо накладення дисциплінарного стягнення стосовно позивача. Разом із тим, в ухваленні такого рішення брав участь близький родич судді Скрипки І.М. і такий родич є членом Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів - відповідача у справі.

Суд зазначає, що Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів є окремою юридичною особою, має . Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, засновником цього органу є Всеукраїнська конференція прокурорів, органом управління юридичної особи є Конференція.

Разом із тим, Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів, до складу якої входить близький родич судді Скрипки І.М., не є стороною або іншим учасником судового процесу у справі № 320/8068/24.

Крім того, Офіс Генерального прокурора, який є учасником цієї справи, як і Комісія з розгляду звернень щодо неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, встановлених для відповідної адміністративної посади, не є органом управління юридичної особи - Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, у зв`язку із чим підстави для відводу судді у відповідності до пункту 3 частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України не встановлені.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви заявника та відсутність підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 41, 243, 256 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника позивача про відвід судді Скрипки І.М. у справі №320/8068/24, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення. Ухвала за наслідками розгляду питання про відвід окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення чи ухвалу суду, прийняті за наслідками розгляду справи.

Суддя Жук Р.В.