Справа № 280/260/24
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2024-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

11 березня 2024 року Справа № 280/260/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Конишевої О.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр.Соборний, буд. 158-б, м. Запоріжжя, 69057)

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

05.01.2024 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , взявши за основу розмір середнього грошового забезпечення за останні 24 місяці: яке він отримував на протязі служби у Державній установі Кам`янська виправна колонія (№ 101) за останні повні 13 місяців служби та розмір грошового забезпечення, визначений у довідці Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Запорізькій області» від 06.07.2021 року № 33/28-1238, за за останні повні 11 місяців служби, з дня призначення з 17.08.2022 року;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , взявши за основу розмір середнього грошового забезпечення за останні 24 місяці: яке він отримував на протязі служби у Державній установі Кам`янська виправна колонія (№ 101) за останні повні 13 місяців служби та розмір грошового забезпечення, визначений у довідці Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Запорізькій області» від 06.07.2021 року № 33/28-1238, за останні повні 11 місяців служби, з дня призначення з 17.08.2022 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що звернувся до відповідача з заявою про перерахунок належної йому пенсії, а саме він вважає, що у зв`язку з тим, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20.03.2023 у справі № 280/1219/23 було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати та виплатити пенсію з 01.12.2019 року ОСОБА_1 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Запорізькій області» від 06.07.2021 року № 33/28-1238, то період служби в органах внутрішніх справ 11 повних місяців йому повинні перерахувати по вказаній довідці. Проте перерахунку пенсії здійснено не було. Вважає такі дії відповідача протиправними, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому, в обґрунтування правової позиції, зазначено, що останній діяв у межах наданих йому повноважень, відповідно до Закону, та у спосіб і в порядку визначеному ним, у зв`язку з чим, просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити. Просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 10.01.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

З 31.12.2009 року по 18.06.2021 року позивач отримував пенсію як пенсіонер МВС України, призначену у відповідності до Закону України № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

З 18.06.2021 року нарахування і виплату пенсії позивачеві було припинено, оскільки він з зазначеної дати по 16.08.2022 року перебував на службі в Державній установі Кам`янська виправна колонія (№ 101).

16.08.2022 року позивача було звільнено з Державної установи Кам`янська виправна колонія (№ 101).

З 17.08.2022 позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію за вислугу років, призначену у відповідності до Закону України № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20.03.2023 по справі №280/1219/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати та виплатити пенсію з 01.12.2019 року ОСОБА_1 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Запорізькій області» від 06.07.2021 року № 33/28-1238.

На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду у справі №280/1219/23 відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача з 01.12,2019 на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Запорізькій області» від 06.07.2021 №33/28-1238, за період перебування на пенсійному обліку по лінії МВС України.

Позивач зазначає, що після звільнення з Державної установи Кам`янська виправна колонія (№ 101), позивач став отримувати пенсію у значно меншому розмірі, ніж отримував під час виходу на пенсію з органів внутрішніх справ.

Позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок належної йому пенсії, а саме він вважає, що у зв`язку з тим, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20.03.2023 у справі № 280/1219/23 було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати та виплатити пенсію з 01.12.2019 року ОСОБА_1 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Запорізькій області» від 06.07.2021 року № 33/28-1238, то період служби в органах внутрішніх справ 11 повних місяців йому повинні перерахувати по вказаній довідці.

Відповідач листом від 27.12.2023 № 21700-20864/Б-02/8-0800/23 повідомив позивача, що оскільки позивач після 01.01.2008 проходив службу в різних підрозділах та на різних посадах, а саме: в Державній кримінально- виконавчій службі України (з 18.06.2021 по 16.08.2022 13 повних місяців), у підрозділах МВС України в Запорізькій області (з 01.01.2008 по 31.12.2009 11 повних місяців), то і сума додаткових видів визначена на підставі довідок, наданих зазначеними підрозділами, шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом.

Приписами статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон № 2262-ХІІ.

Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Частиною 3 статті 43 Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За положеннями пункту 7 Постанови № 393 пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 рік - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів:

- пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів:

- відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;

- щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Для осіб, які звільнені із служби у 2008 році та пізніше або які померли (загинули) в зазначений період і на час звільнення (смерті) мають менш як 24 календарні місяці служби (крім осіб, виплата грошового забезпечення яким провадилася на умовах і в порядку, визначених постановами Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2005 року № 748, від 3 вересня 2005 року № 865, від 9 березня 2006 року № 268 і від 15 листопада 2006 року № 1588), середньомісячна сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення загальної суми таких видів грошового забезпечення за останні фактичні місяці служби підряд перед звільненням (смертю) починаючи з січня 2008 року на кількість таких місяців.

Аналізуючи вищенаведені норми, суд доходить до висновку, що пенсія, призначена відповідно до Закону № 2262-ХІІ, обчислюється, у тому числі з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. При цьому, необхідною умовою для такого обчислення пенсії є безперервність проходження служби протягом 24 місяців. В іншому випадку, пенсія обчислюється з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії за останні фактичні місяці служби підряд перед звільненням.

Судом встановлено, що позивач в період з 01.01.2008 по 31.12.2009 (11 повних місяців) проходив службу в підрозділах МВС України в Запорізькій області та в період з 18.06.2021 по 16.08.2022 (13 повних місяців) в Державній кримінально- виконавчій службі України.

Отже, період фактичної роботи позивача, що передував виходу на пенсію, є меншим, ніж 24 календарні місяці.

Так, позивач просить зарахувати 24 місяці служби в органах внутрішніх справ та у Державній установі «Кам`янська виправна колонія» (13 місяців у Кам`янській колонії та 11 місяців у органах внутрішніх справ), однак, такий період не є безперервним як того вимагає пункт 7 Постанови № 393.

Таким чином, розмір пенсії визначено відповідно до пенсійного законодавства та виходячи із грошового забезпечення, яке позивач отримував на дату звільнення (16.08.2022).

Щодо посилання позивача на те, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20.03.2023 по справі № 280/1219/23 було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати та виплатити пенсію з 01.12.2019 року ОСОБА_1 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Запорізькій області» від 06.07.2021 року № 33/28-1238, то період служби в органах внутрішніх справ 11 повних місяців йому повинні перерахувати по вказаній довідці, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача з 01.12.2019 на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Запорізькій області» від 06.07.2021 №33/28-1238, за період перебування позивача на пенсійному обліку по лінії МВС України.

Таким чином, виходячи з вищезазначеного, пенсія позивачу розрахована та виплачується згідно норм чинного законодавства України, у зв`язку із чим підстави для задоволення вимог позивача відсутні.

Щодо строку звернення до суду, суд зазначає, що підставою звернення позивача до суду із цим позовом став лист-відмова відповідача у проведенні перерахунку пенсії від 27.12.2023. З даним позовом позивач звернувся до суду 05.01.2024, тобто в межах строку встановленого ст.122 КАС України. Відтак, судом не встановлено факт пропуску позивачем строку звернення до суду із цим позовом.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Питання щодо розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 143, 243-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 158-б, м. Запоріжжя, 69057, ) -відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 11.03.2024.

Суддя О.В. Конишева