Справа № 296/11925/23
Суддя: Стрілецька О. В.
Дата ухвалення: 2024-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі головуючого судді Стрілецької О.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом, поданим представником ОСОБА_1 адвокатом Кравчуком Андрієм Васильовичем, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

І. Короткий зміст позовних вимог

27.11.2023 року адвокат Кравчук А.В. звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову серії ЕАТ №8167470 від 19.11.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказав, що відповідно до зазначеної постанови позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має при собі посвідчення водія відповідної категорії, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Представник позивача в позові посилається на те, що Правил дорожнього руху позивач не порушував і адміністративне правопорушення не вчиняв. Зазначає, що транспортним засобом він не керував, за кермом була інша особа - дід ОСОБА_1 ОСОБА_2 , у патрульних поліцейських відсутні докази, які підтверджують, що він вчинив адміністративне правопорушення.

Представник позивача вважає, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є протиправною та підлягає скасуванню.

ІІ. Процедура та позиції учасників розгляду справи

30.11.2023 р. ухвалою Корольовського районного суд м. Житомира матеріали справи направлені за підсудністю до Богунського районного суду м. Житомира.

Ухвалою суду від 12.01.2024 р відкрито провадження у справі та прийнято рішення проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Сторони не скористались наданим процесуальним правом і не подали до суду клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

07.02.2024 р представник відповідача Ярошенко О. направила відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечувала (а.с. 23-25). В обґрунтування заперечень вказала, що постанова відносно ОСОБА_1 винесена правомірно, із дотриманням всіх встановлених чинним законодавством України вимог та без порушення прав та законних інтересів позивача.

Зауважила, що 18.11.2023 р. в місті Житомирі за участі автомобіля марки «Мерседес Бенс» сталась дорожньо-транспортна пригода, з метою уникнення відповідальності ОСОБА_1 наполягав, що за кермом вказаного транспортного засобу перебував його дідусь ОСОБА_2 . Вказані обставини спростовуються відеозаписом з камери «Безпечне місто» КП Міський інформаційний центр» та показами свідків, які зафіксовані на нагрудний відеореєстратор поліцейського та в письмових поясненнях.

Представник ОСОБА_3 вказала, що хоча ОСОБА_2 наполягав на тому, що саме він перебував за кермом автомобіля під час дорожньо-транспортної пригоди, проте під час спілкування з патрульним поліцейським не зміг чітко відповісти на задані по суті пригоди запитання.

Крім того, представник позивача зазначила, що відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та за ст. 124 КУпАП.

До відзиву на позовну заяву представник відповідача долучила компакт-диск з відеозаписом з нагрудної камери інспектора поліції та компакт диск з відеозаписом з камери «Безпечне місто» КП Міський інформаційний центр» (а.с. 26).

Інших заяв по суті справи не надходило.

ІІІ. Законодавство, що підлягає застосуванню

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо) неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 7 КУпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

За правилами ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

IV. Обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження та мотиви суду

Судом встановлено, що 18.11.2023 р поліцейський 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у Житомирській області Кащук В.В. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАТ № 8167470, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності та відносно нього застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП (а.с. 6).

Згідно вказаної постанови громадянин ОСОБА_1 18.11.2023 року близько 23 год 20 хв у м. Житомирі по вул. 1-го Травня, 69 керував автомобілем марки "Мерседес Бенс", номерний знак НОМЕР_1 , став учасником дорожньо-транспортної пригоди, при цьому не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії на право керування транспортним засобом, чим порушив п. 2.1 «а» ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно постанови до неї додається відео в архіві.

Разом з відзивом на позовну заяву відповідач надав суду компакт-диск із відеозаписом з бодікамери поліцейського та з камери «Безпечне місто» КП Міський інформаційний центр».

Дослідивши письмові докази по справі, оглянувши надані відеозаписи, суд дійшов наступних висновків.

Порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, порушення яких є підставою для відповідальності згідно із законодавством.

Пунктом 2.1 «а» Правил дорожнього руху передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Оглянувши відеозапис з бодікамери патрульного поліцейського, наданий представником відповідача, судом встановлено, що з відеозапису неможливо встановити, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Відеозапис розпочинається з бесіди між патрульним поліцейським, ОСОБА_1 , поряд з яким стояв ОСОБА_2 . Протягом всього часу ОСОБА_1 заперечував, що він був за кермом транспортного засобу, а ОСОБА_2 наполягав, що саме він перебував за кермом автомобіля.

Крім того, з долученого відповідачем відеозапису з камери «Безпечне місто» КП Міський інформаційний центр» неможливо встановити марку транспортного засобу, який був учасником дорожньо-транспортної пригоди, його номерний знак, а також, особу, яка ним керувала.

Матеріалами справи підтверджується, що одночасно з винесенням постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП в цей же день і в цьому ж місці за наведених обставин відносно ОСОБА_1 був складений протокол про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст.130 КУпАП.

З Інформаційного порталу «Судова влада» та Єдиного реєстру судових рішень суддею встановлено, що згідно з постановами Корольовського районного суду м. Житомира від 27.12.2023 р. по справі № 296/12005/23 та від 28.12.2023 р. по справі №296/12079/23, які набрали законної сили, закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124, ч 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Зі змісту постанов Корольовського районного суду м. Житомира від 27.12.2023 р. та від 28.12.2023 р. вбачається, що суд дійшов висновку про закриття провадження у справі, оскільки на підставі досліджених доказів судом не було встановлено, що позивач в момент дорожньо-транспортної пригоди керував транспортним засобом. Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 надав покази, що саме він був за кермом автомобіля в момент дорожньо-транспортної пригоди. Допитаний в судовому засіданні потерпілий не зміг вказати, хто саме перебував за кермом транспортного засобу в момент зіткнення автомобілів.

Звертаючись до суду з позовом, позивач посилався на те, що він не керував транспортним засобом.

Також суд відхиляє в якості доказів на підтвердження факту керування позивачем транспортним засобом в момент дорожньо-транспортної пригоди надані письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які були відібрані під час оформлення дорожньо-транспортної пригоди, оскільки з їх змісту не вбачається за можливе достовірно встановити, що за кермом автомобіля перебував саме позивач (а.с. 29-30), а рішення суду не може грунтуватись на припущеннях.

Дослідивши надані сторонами письмові докази, суд вважає, що відповідач не надав будь-яких доказів на підтвердження факту вчинення саме позивачем адміністративного правопорушення, викладеного в оспорюваній постанові.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову (постанова Верховного Суду від 14.03.2018 по справі № 760/2846/17; постанова Верховного Суду від 14.02.2018 по справі № 536/583/17).

Враховуючи, що відповідач не надав належних та допустимих доказів, які можуть бути прийняті судом на підтвердження того, що позивач порушив Правила дорожнього руху, позивач заперечує факт вчинення адміністративного правопорушення, тому суд вважає, що відповідач не довів правомірність свого рішення, що є його обов`язком відповідно до ст. ст. 77, 78 КАС України, а відтак суд приходить до висновку, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 126 КУпАП, а винесена поліцейським 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у Житомирській області Кащуком В.В. постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є незаконною і підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7, 122, 251, 283 КУпАП, ст. ст. 42, 43, 77, 242-246, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов задоволити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАТ №8167470 від 18.11.2023 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення стягнення в розмірі 425,00 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Представник позивача: адвокат Кравчук Андрій Васильович, робоча адреса: м. Житомир, вул. Андріївська, 50.

Відповідач: Управління патрульної поліції у Житомирській області, місцезнаходження: м. Житомир, вул. Покровська, 96, .

Суддя О.В. Стрілецька