Справа № 580/1154/24
Суддя: Олексій РІДЗЕЛЬ
Дата ухвалення: 2024-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року справа № 580/1154/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглянувши правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

01.02.2024 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі відповідач 2), в якому позивач просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 10.01.2024 №34 про відмову позивачу у перерахунку пенсії;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву позивача від 09.01.2024 №704 про перерахунок пенсії, зарахувати до пільгового стажу позивача за списком №1 період роботи на ВАТ Черкаське Хімволокно з 02.02.1998 до 29.05.1998, з 30.07.1998 до 16.11.2004 та до загального стажу на ВАТ Черкаське Хімволокно період з 10.09.1992 до 01.09.1993.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що має підтверджений пільговий та страховий стаж, однак відповідач під час вирішення питання про перерахунок пенсії протиправно відмовив у його зарахуванні.

Ухвалою суду від 06.02.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними матеріалами, встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позовну заяву та доказів.

29.02.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області та 01.03.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області подали суду подібні за змістом відзиви на позовну заяву, в яких просять відмовити у задоволенні позову. Зазначено, що як вбачається із записів трудової книжки позивача НОМЕР_1 від 17.09.1992, (друга сторінка, порядковий номер - другий запис), запис про звільнення з роботи з 01.09.1993, а наказ № 918 був виданий 02.12.1993, що суперечить пункту 2.4 Інструкції № 58. Період роботи з 02.02.1998 до 29.03.1998 перетинається з періодом навчання з 01.09.1993 до 28.06.1998.

Щодо підтвердження роботи на пільгових умовах з 02.02.1998 до 29.03.1998 та з 30.07.1998 до 16.11.2004 на Відкритому акціонерному товаристві Хімволокно ОСОБА_1 до заяви не надав необхідні довідки, які б визначили право на пенсію на пільгових умовах. З огляду на зазначене, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області прийнято рішення від 10.01.2024 № 34 про відмову позивачу у перерахунку пенсії.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив таке.

09.01.2024 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про перерахунок його пенсії у зв`язку із наданням додаткових документів та зарахувати до пільгового стажу позивача за списком №1 період роботи на ВАТ Черкаське Хімволокно з 02.02.1998 до 29.05.1998, з 30.07.1998 до 16.11.2004.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 10.01.2024 №34 відмовлено позивачу у перерахунку пенсії.

У спірному рішенні зазначено, що як вбачається із записів трудової книжки позивача НОМЕР_1 від 17.09.1992, (друга сторінка, порядковий номер - другий запис), запис про звільнення з роботи з 01.09.1993, а наказ № 918 був виданий 02.12.1993, що суперечить пункту 2.4 Інструкції № 58. Період роботи з 02.02.1998 до 29.03.1998 перетинається з періодом навчання з 01.09.1993 до 28.06.1998. Щодо періоду роботи на пільгових умовах з 02.02.1998 до 29.03.1998 та з 30.07.1998 до 16.11.2004 на Відкритому акціонерному товаристві Хімволокно ОСОБА_1 до заяви не надав необхідні довідки, які б визначили право на пенсію на пільгових умовах.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернувся в суд з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним обставинам, суд врахував ч.2 ст.19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч.1 ст.46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до ст.56 Закону України Про пенсійне забезпечення №1788-XII від 05.11.1991 (далі Закон №1788-XIІ) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України від 09.07.2003 №1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон №1058).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

На підставі ч.4 ст.24 Закону №1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Суд врахував, що спірним у межах цієї справи є зарахування до пільгового стажу позивача за Списком №1 період роботи на ВАТ Черкаське Хімволокно з 02.02.1998 до 29.05.1998, з 30.07.1998 до 16.11.2004 та до загального стажу на ВАТ Черкаське Хімволокно період з 10.09.1992 до 01.09.1993.

Так, на підставі ч.1 ст.62 Закону №1788-XII основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі Порядок №637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п. 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Згідно з п. 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Такі висновки викладені в постанові Верховного Суду від 18.10.2018 у справі №470/836/17 у подібних правовідносинах, які відповідно до ч.5 ст.242 КАС України враховуються судом під час застосування норм права.

Суд встановив, що згідно з записами трудової книжки позивача від 12.06.1989 серії НОМЕР_1 , копія якої наявна у матеріалах справи, позивач працював на ВАТ «Черкаське хімволокно» такі періоди:

- з 10.09.1992 до 01.09.1993 в РМЦ-1 слюсарем ремонтником дільниці ремонту машин в цеху ТНП та дільниці переробки відходів;

- з 02.02.1998 до 29.05.1998 слюсарем ремонтником в обробному цеху №1;

- з 30.07.1998 стажистом майстра в прядильному цеху №2;

- з 14.07.1999 майстром зміни в прядильному цеху №2;

- з 19.09.2001 майстром зміни в прядильному цеху №1;

- з 20.12.2002 стажистом заступника начальника прядильного цеху №1;

- з 02.04.2003 до 16.11.2004 заступником начальника прядильного цеху №1.

У трудовій книжці йдеться посилання на відповідні накази, як на підставу внесення записів, вони завірені підписами повноважних осіб та печатками, не містять виправлень, підчисток, тобто оформлені належним чином, що не викликає у суду сумнівів у їх достовірності.

Згідно зі списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 (чинної до 16.01.2003) та постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 р. №36, до такої категорії працівників віднесені серед іншого, робітники, керівники і спеціалісти, зайняті повний робочий день у виробництвах синтетичних волокон, у цехах, на дільницях (Виробництво штучного і синтетичного волокна).

Відповідно до виписки з наказу від 28.03.1995 №191, майстер зміни, керівники, спеціалісти прядильного цеху №1 віднесені до Списку №1.

Отже, пільговий стаж позивача за Списком №1 у період з 02.02.1998 до 29.05.1998, з 30.07.1998 до 16.11.2004 підтверджений належними доказами.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач не довів законності відмови у зарахуванні вказаного вище стажу.

Крім того, позивачу не зараховано до страхового стажу період з 10.09.1992 до 01.09.1993 в РМЦ-1 слюсарем ремонтником дільниці ремонту машин в цеху ТНП та дільниці переробки відходів.

Підставою зазначено, що запис про звільнення з роботи з 01.09.1993, а наказ № 918 був виданий 02.12.1993, що суперечить пункту 2.4 Інструкції № 58.

Суд зазначає, що Верховним Судом неодноразово висловлювалася правова позиція, зокрема, у постановах від 16 квітня 2020 року у справі №159/4315/16-а, від 27 березня 2018 року у справі № 208/6680/16-а (2а/208/245/16), від 05 березня 2020 року у справі №171/799/17(2-а/171/45/17), згідно з якою, певні недоліки при заповненні трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

При цьому, суд враховує, що позивач жодним чином не впливає на дотримання порядку заповнення трудової книжки та не може нести негативні наслідки за окремі недоліки у внесених в ній записах.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Суд для вирішення спору застосовує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 26 березня 2019 року у справі №243/4816/17, відповідно до яких не заперечуючи проти права органів, що призначають пенсію, вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі, слід зазначити, що таке право не повинно нівелювати обов`язок пенсійного органу щодо установлення права особи на одержання пенсії на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів, як це визначено п.4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 за №22-1.

Крім того, у постанові від 21.02.2020 у справі № 291/99/17 Верховний Суд дійшов висновку, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач не довів законності відмови у зарахуванні вказаного вище стажу.

Отже, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 10.01.2024 №34 про відмову позивачу у перерахунку пенсії є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 КАС України способом захисту прав особи є визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Частиною 3 ст.245 КАС України визначено, що у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 період роботи на ВАТ Черкаське Хімволокно з 02.02.1998 до 29.05.1998, з 30.07.1998 до 16.11.2004 та до страхового стажу на ВАТ Черкаське Хімволокно період з 10.09.1992 до 01.09.1993, а також повторно розглянути заяву від 09.01.2024 №704 з додатними документами та прийняти рішення про перерахунок пенсії за наслідками її розгляду з урахуванням висновків суду у цій справі.

Тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору і не надав доказів понесених судових витрат, відсутні підстави для їх розподілу.

Керуючись ст.ст.6, 14, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 10.01.2024 №34 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18002, м.Черкаси, вул. Смілянська, буд.23, ) зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за Списком №1 період роботи на ВАТ Черкаське Хімволокно з 02.02.1998 до 29.05.1998, з 30.07.1998 до 16.11.2004 та до страхового стажу на ВАТ Черкаське Хімволокно період з 10.09.1992 до 01.09.1993, а також повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.01.2024 №704 з додатними документами та прийняти рішення про перерахунок пенсії за наслідками її розгляду з урахуванням висновків суду у цій справі.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Олексій РІДЗЕЛЬ