Справа № 560/21016/23
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2024-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

12 березня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області , Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача - Верченко Ольга Олександрівна в інтересах позивача - ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 21.09.2023 року № 02 Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити пенсію ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 20.09.2023 року відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 07.07.1980 по 31.08.1980, з 25.08.1984 по 19.09.1984, з 22.02.1993 по 20.04.1998.

В підтвердження позовних вимог представник позивача зазначила, що 14.09.2023 року ОСОБА_1 , звернувся до Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області позивачу відмовлено у призначенні пенсії в зв`язку із недостатністю страхового стажу в розмірі 30 років.

Із рішення пенсійного органу вбачається, що страховий стаж позивача становить 27 років 01 місяць 11 днів.

До страхового стажу не зараховано такі періоди трудової діяльності: з 07.07.1980 по 31.08.1980-через розбіжність між датою прийняття на роботу та датою видання наказу про прийняття на роботу; з 25.08.1984 по 19.09.1984-через відсутність наказів про прийняття та звільнення з роботи; з 22.02.1993 по 20.04.1998 через відсутність у трудовій книжці записів про відпрацьовані трудодні.

Позивач не погоджується з рішенням пенсійного органу про відмову у призначенні пенсії за віком та вважає, що має достатньо стажу трудової діяльності який дає йому право на призначення пенсії, тому представник позивача звернулася в суд з даним позовом за захистом його прав та інтересів.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 грудня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін.

Представник відповідача-Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подала в суд відзив на позовну заяву, в якій відповідач позовні вимоги не визнав, у задоволенні позову просить відмовити.

Обґрунтовуючи заперечення позову, представник відповідача пояснила, що 14.09.2023 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 21.09.2023 року № 02, позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком в зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV.

До страхового стажу не враховано періоди роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 12.08.1980 року:

- з 07.07.1980 по 31.08.1980-через розбіжність між датою прийняття на роботу (07.07.1980) та датою видання наказу про прийняття на роботу (11.08.1980);

- з 25.08.1984 по 19.09.1984-через відсутність наказів про прийняття та звільнення з роботи;

- з 22.02.1993 по 20.04.1998 через відсутність у трудовій книжці інформації про час роботи за фактичною тривалістю (відпрацьовані трудодні).

Згідно наданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу, загальний страховий стаж позивача становить 27 років 1 місяць 11 днів, стаж необхідний для призначення пенсії за віком становить 30 років.

Враховуючи викладене, представник відповідача вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Представник відповідача-Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у відзиві на позов заявила клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін.

Вирішуючи зазначене клопотання суд враховує, що частиною 6 статті 262 КАС України передбачено право суду відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, а саме: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Так як дана справа є незначної складності, характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають проведення судового засідання, тому суд вважає, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Ухвалою суду від 27 лютого 2024 року до участі в справі залучено як другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Представник відповідача-Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подала в суд відзив на позовну заяву, в якій відповідач позовні вимоги не визнав, у задоволенні позову просить відмовити.

Обгрунтовуючи заперечення позову, представник відповідача пояснила, що 14.09.2023 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV.

Автоматичним розподілом справ визначено, що розгляд заяви буде здійснюватися Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

За результатами розгляду заяви від 14.09.2023 року, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області прийняло рішення про відмову в призначенні ОСОБА_1 , пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV.

До страхового стажу не враховано періоди роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 12.08.1980 року:

-з 07.07.1980 по 31.08.1980-через розбіжність між датою прийняття на роботу (07.07.1980) та датою видання наказу про прийняття на роботу (11.08.1980);

-з 25.08.1984 по 19.09.1984-через відсутність наказів про прийняття та звільнення з роботи;

-з 22.02.1993 по 20.04.1998 через відсутність у трудовій книжці інформації про час роботи за фактичною тривалістю (відпрацьовані трудодні).

Для зарахування до страхового стажу вказаних періодів роботи необхідно надати уточнюючі довідки про періоди роботи, видані підприємством на підставі первинних документів за час виконання роботи та про встановлений мінімум трудової участі у громадському господарстві та час роботи за фактичною тривалістю (відпрацьовані трудодні), довідку про реорганізацію колгоспу.

За результатами розгляду наданих позивачем документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу, страховий стаж ОСОБА_1 , становить 27 років 1 місяць 11 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV, оскільки необхідний страховий стаж становить 30 років.

На підставі викладеного, представник відповідача-Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, при вирішенні спору враховує наступне.

Судом встановлено, що 14.09.2023 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV.

Заява позивача за принципом екстериторіальності розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 21.09.2023 року № 02 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який 14.09.2023 року звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком згідно статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV, відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV, в зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу.

Рішення прийняте за таких обставин:

-дата народження-20.09.1963;

-дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України-14.09.2023;

-пенсійний вік, визначений статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" становить 60 років;

-вік заявника становить 59 років;

-необхідний страховий стаж, визначений статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" становить 30 років;

-страховий стаж особи становить 27 років 1 місяць 11 днів;

За доданими документами до страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи:

-з 07.07.1980 по 31.08.1980, оскільки розбіжність між датою прийняття на роботу (07.07.1980) та датою наказу про прийняття (11.08.1980);

-з 25.08.1984 по 19.09.1984, оскільки відсутні накази про прийняття та звільнення з роботи;

-період роботи в колгоспі з 22.02.1993 року по 20.04.1998 року, оскільки в трудовій книжці відсутня інформація про час роботи за фактичною тривалістю (відпрацьовані трудодні).

Для зарахування до страхового стажу:

-періоду роботи з 07.07.1980 по 31.08.1980, необхідно надати уточнюючу довідку про періоди роботи, видану підприємством на підставі первинних документів за час виконання роботи;

-періоду роботи з 25.08.1984 по 19.09.1984, необхідно надати уточнюючу довідку про періоди роботи, видану підприємством на підставі первинних документів за час виконання роботи;

-періоду роботи в колгоспі з 22.02.1993 року по 20.04.1998 року, необхідно надати уточнюючу довідку про встановлений мінімум трудової участі у громадському господарстві та час роботи за фактичною тривалістю (відпрацьовані трудодні), довідку про реорганізацію колгоспу.

Працює.

Дата з якої особа матиме право на пенсійну виплату-21.09.2026.

На обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України не перебуває та пенсію не отримує.

Із змісту записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 12.08.1980 року вбачається:

-№ 1 від 07.07.1980 року трудової книжки серії НОМЕР_1 від 12.08.1980 року, позивач прийнятий в штат робочим відділення № 5 радгоспу ім. Горького-наказ № 225-к від 11.08.1980 року;

-№ 7 від 25.08.1984 року, позивач прийнятий на відділення № 5 радгоспу ім. Горького робочим, тимчасово, (запис щодо наказу про прийняття на роботу відсутній);

-№ 8 від 19.09.1984 року, позивач звільнений за власним бажанням (запис щодо наказу про звільнення з роботи відсутній);

-№ 19 від 22.02.1993 року, позивач прийнятий водієм 1 класу в автогараж колгоспу "Дружба", протокол № 3 від 6.02.1993 року;

-№ 21 від 20.04.1998 року, позивач звільнений по переводу на інше підприємство СЗАТ "Радом-Дальній", стаття 36 пункт 5 КЗпП України, протокол № 4 від 19.04.1998 року.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, (далі-Закон № 1058-IV).

Вказаний Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного та соціального страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом та Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування", (частина 1 статті 5 Закону № 1058-IV).

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-IV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

В солідарній системі як один із видів пенсійних виплат призначається пенсія за віком, (пункт 1 частини 1 статті 9 Закону №1058-IV).

Відповідно до частини 1 статті 21 Закону № 1058-IV, персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування є складовою частиною Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, порядок ведення якого встановлюється Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Відповідно до частини 2 статті 22 Закону № 1058-IV відомості, що містяться в системі персоніфікованого обліку, використовуються виконавчими органами Пенсійного фонду для:

-підтвердження участі застрахованої особи в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

-обчислення страхових внесків;

-визначення права застрахованої особи або членів її сім`ї на отримання пенсійних виплат згідно з цим Законом;

-визначення розміру, перерахунку та індексації пенсійних виплат, передбачених цим Законом.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України № 794 від 04.06.1998 року "Про затвердження Положення про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування" встановлено, що починаючи з 1 липня 2002 року обчислення пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" здійснюється із заробітку особи за період роботи після 1 липня 2000 року за даними системи персоніфікованого обліку.

Згідно із частинами 1, 2 статті 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж-період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку-на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону № 1058-IV, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини 1, 2 та частини 4 статті 26 Закону № 1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:

-з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу:

-з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - від 23 до 33 років.

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, необхідного страхового стажу на дату досягнення віку, передбаченого частинами першою-третьою цієї статті, пенсію за віком може бути призначено після набуття особою страхового стажу, визначеного частинами першою-третьою цієї статті на дату досягнення відповідного віку.

Наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою-третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

Частинами 1, 2, 3 статті 44 Закону № 1058-IV передбачено, що призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Призначення пенсії за віком здійснюється автоматично (без звернення особи) у разі набуття застрахованою особою права на призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, на підставі відомостей, наявних у системі персоніфікованого обліку, якщо до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, особа не повідомила про бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 45 Закону № 1058-IV, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: коли пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Пенсія за віком, що призначається автоматично (без звернення особи),-з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, крім випадків відсутності в системі персоніфікованого обліку відомостей про страховий стаж застрахованої особи, необхідний для призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону. У разі якщо документи про страховий стаж не подані протягом трьох місяців з дня досягнення застрахованою особою пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, вважається, що застрахована особа виявила бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.

Відповідно до пункту 12 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001 № 121, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", правління Пенсійного фонду України постановою від 25.11.2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 року № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, затвердило "Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Порядок № 22-1).

Згідно із пунктом 1.1 Порядку № 22-1, заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії-додаток 1), подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі-орган, що призначає пенсію).

Відповідно до пунктів 1.7, 1.8 Порядку № 22-1, звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Якщо наявних документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Підпунктами 2, 3 пункту 2.1 Порядку № 22-1 встановлено перелік документів, необхідних для призначення пенсії, які додаються до заяви про призначення пенсії, зокрема:

-документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637. За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1), а у разі необхідності-за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення).

За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Відповідно до пункту 2.23 Порядку № 22-1, при поданні особою заяви в паперовій формі документи можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію.

Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах.

Згідно із пунктом 4.2 Порядку № 22-1, при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб:

-ідентифікує заявника (його представника);

-надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії;

-реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;

-уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування;

-проводить опитування свідків для підтвердження стажу відповідно до пунктів 17-19 Порядку підтвердження наявного стажу роботи. Опитування свідків проводиться згідно із пунктом 12 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії;

-з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат;

-повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;

-сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис;

-надсилає запити про отримання необхідних відомостей з відповідних державних електронних інформаційних реєстрів, систем або баз даних згідно з пунктом 2.28 розділу II цього Порядку;

-видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 7). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі;

-повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних реєстрах, системах або базах даних та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповідної інформації.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Згідно із пунктами 4.3, 4.7 Порядку № 22-1, рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні пенсії із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Відповідно до пунктів 4.8, 4.10 Порядку № 22-1, заява, відомості з відповідних інформаційних систем, скановані копії документів, на підставі яких призначено (перераховано) пенсію та проводиться її виплата; інша інформація, з урахуванням якої визначаються розмір призначеної пенсії та розмір пенсії до виплати, обробляються в складі електронної пенсійної справи, що формується та ведеться відповідно до вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" та "Про захист персональних даних". Електронна пенсійна справа зберігається на базі централізованих інформаційних технологій.

Документи, що надійшли у паперовій формі, обробляються, реєструються та зберігаються в органі, що призначає пенсію, за правилами, встановленими постановою Кабінету Міністрів України від 17 січня 2018 року № 55 "Деякі питання документування управлінської діяльності".

Після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.

До 01 січня 2004 року страховий стаж працівників обраховувався відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 05.11.1991 року, який набрав чинності 01.01.1992 року на підставі постанови ВР України від 6 грудня 1991 року № 1788-XII, (далі Закон № 1788-XII).

Згідно із пунктом а) статті 3 Закону № 1788-XII, право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом: особи, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, кооперативах (у тому числі за угодами цивільно-правового характеру), незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, або є членами колгоспів та інших кооперативів,-за умови сплати підприємствами та організаціями страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Стаття 56 Закону № 1788-XII встановлює види трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію.

Відповідно до статті 56 цього Закону, до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

До стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків.

Згідно із статтею 62 Закону № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 року № 637, затвердив "Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", (далі Порядок № 637).

Згідно із пунктами 1, 2 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Документи, визначені цим Порядком, є підставою для внесення відомостей до частини персональної електронної облікової картки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що відображає трудову діяльність застрахованої особи, в тому числі за період до 1 січня 2004 року.

У разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 вказаного Порядку, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно із пунктом 18 Порядку № 637, за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, стаж роботи установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Згідно із пунктом 24 Порядку № 637, для підтвердження стажу роботи приймаються лише ті відомості про період роботи, що внесені до довідки на підставі документів, або відповідно до вимог цього Порядку.

Довідки, видані колгоспами при залишенні членом колгоспу роботи, а також довідки, видані в більш пізній період колгоспами, які згодом припинили свою діяльність, можуть братися до уваги й тоді, коли вони не містять підстав видачі.

Пунктами 2, 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 "Про трудові книжки працівників", встановлено, що при влаштуванні на роботу працівники зобов`язані подавати трудову книжку, оформлену в установленому порядку.

Відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

Відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.93 № 301 "Про трудові книжки працівників" Міністерство праці України, Міністерство юстиції України і Міністерство соціального захисту населення України наказом № 58 від 29.07.93 року зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110 затвердили Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників, (далі Інструкція № 58).

Трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника, (пункт 1.1 Інструкції № 58).

Пунктом 1.5 Інструкції № 58 передбачено, що питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання і обліку, регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 "Про трудові книжки працівників", цією Інструкцією та іншими актами законодавства.

Пунктом 2.2 Інструкції № 58 встановлено, що до трудової книжки вносяться:

-відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження;

-відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Згідно із пунктами 2.3, 2.4 Інструкції № 58, записи в трудовій книжці при звільненні повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, або звільнення, вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення-у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Відповідно до пунктів 2.5, 2.6, 2.8, 2.9 Інструкції № 58, з кожним записом, що заноситься до трудової книжки на підставі наказу (розпорядження) про призначення на роботу і звільнення власник або уповноважений ним орган зобов`язаний ознайомити працівника під розписку в особистій картці (типова відомча форма № П-2, затверджена наказом Мінстату України від 27 жовтня 1995 року № 277, в якій має повторюватися відповідний запис з трудової книжки (вкладиша).

У разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис.

Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

Якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності-вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності-облархівом, держархівом м. Києва, держархівом м. Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму.

У разі втрати наказу чи розпорядження або невідповідності їх фактично виконуваній роботі виправлення відомостей про роботу здійснюється на основі інших документів, що підтверджують виконання робіт, не зазначених у трудовій книжці.

Згідно із пунктами 2.14, 2.16, підпункту г) пункту 2.19 Інструкції № 58, у графі 3 розділу "Відомості про роботу" як заголовок пишеться повне найменування підприємства.

Під цим заголовком у графі 1 ставиться порядковий номер запису, що вноситься, у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу.

У графі 3 пишеться: "Прийнятий або призначений до такого-то цеху, відділу, підрозділу, на дільницю, виробництво" із зазначенням його конкретного найменування, а також роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у "Класифікаторі професій".

У графі 4 зазначається підстава для внесення запису до трудової книжки-наказ (розпорядження) керівника підприємства, дата його видачі і номер.

Записи про причини звільнення у трудовій книжці повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства із посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

До трудових книжок за місцем роботи вносяться окремим рядком з посиланням на дату, номер та найменування відповідних документів записи про роботу як членів колгоспу-у тому разі, коли чинним законодавством передбачене зарахування цієї роботи в загальний трудовий стаж працівників.

Запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2-дата звільнення; у графі 3-причина звільнення.

У графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер, (пункт 2.22 Інструкції № 58).

Із змісту наведених правових норм суд робить такі висновки:

-право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 26 Закону № 1058-IV, відповідно підставами для відмови в призначенні пенсії за віком є відсутність встановленого законодавством страхового стажу та недосягнення особою встановленого законодавством віку;

-призначення пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках передбачених Законом № 1058-IV, звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання особою заяви та інших документів, необхідних для призначення пенсії;

-пунктом 2.1 Порядку № 22-1 встановлено перелік документів, необхідних для призначення пенсії, які додаються до заяви про призначення пенсії;

-основним документом, що підтверджує трудовий (страховий) стаж в період до запровадження системи персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, є трудова книжка;

-усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, або звільнення, вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку у повній відповідності до змісту первинних документів на підставі яких здійснюються такі записи;

-страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку-на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування;

-необхідність підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також документів виданих архівними установами виникає лише у випадку відсутності трудової книжки а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, при цьому для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи;

-право особи на одержання пенсії повинно встановлюватися на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію;

-для забезпечення всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів, структурний підрозділ пенсійного органу, який здійснює прийом та обслуговування осіб зобов`язаний належним чином виконати вимоги пункту 4.2 Порядку № 22-1, в свою чергу орган, який за принципом екстериторіальності визначений для прийняття відповідного рішення про призначення пенсії на підставі отриманих документів, наділений законодавчими актами відповідними повноваженнями щодо отримання необхідних документів, передбачених розділом II Порядку № 22-1 у разі їх відсутності у отриманій пенсійній справі, в тому числі і отримання за необхідності пояснень свідків;

-обчислення трудового стажу колгоспника залежить від встановленого правлінням колгоспу річного мінімуму трудової участі особи в громадському господарстві, та фактичної кількості відпрацьованих працівником трудоднів, за відсутності відповідних записів обчислення страхового стажу неможливе.

Надаючи правову оцінку встановленим у справі обставинам на підставі наведених правових норм законодавства, суд робить висновок про те, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 21.09.2023 року № 02 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV, в зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу, оскільки страховий стаж позивача становить 27 років 1 місяць 11 днів, а необхідний страховий стаж становить 30 років.

Суд погоджується з тим, що за доданими до заяви про призначення пенсії за віком документами для обчислення страхового стажу позивача, у Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області не було можливості обчислити та зарахувати періоди роботи з 07.07.1980 по 31.08.1980, оскільки наявна розбіжність між датою прийняття на роботу (07.07.1980) та датою наказу про прийняття (11.08.1980); з 25.08.1984 по 19.09.1984, оскільки відсутні записи щодо наказів про прийняття та звільнення з роботи; період роботи в колгоспі з 22.02.1993 року по 20.04.1998 року, оскільки в трудовій книжці відсутня інформація про час роботи за фактичною тривалістю (відпрацьовані трудодні), до страхового стажу ОСОБА_1 , що надає право на призначення пенсії за віком, враховуючи наступне.

Запис у трудовій книжці за порядковим номером 1 суд вважає суттєвим недоліком, що унеможливлює зарахувати вказаний період роботи, (з 07.07.1980 по 31.08.1980) до страхового стажу за наявними доказами, так як у графі 2 дата прийняття позивача на роботу вказана 07.07.1980 року тоді як у графі 4 наказ про прийняття на роботу датований 11.08.1980 року, що є порушенням пункту 2.4 Інструкції № 58 при заповненні трудової книжки, згідно якого усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, або звільнення, вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення-у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

При цьому суд звертає увагу на те, що послідуючий запис у трудовій книжці (№ 2 від 04.08.1981 року) засвідчує переведення позивача на іншу спеціальність на підставі наказу № 201к від 03.08.1981 року.

Записи у трудовій книжці за порядковим номером 7, 8 суд вважає також суттєвим недоліком, що унеможливлює зарахувати вказаний період роботи, (з 25.08.1984 по 19.09.1984) до страхового стажу за наявними доказами, так як у графі 4 трудової книжки відсутні записи про накази на підставі яких позивач був прийнятий на роботу та в послідуючому звільнений з роботи.

Із змісту Інструкції № 58, зокрема і пункту 2.14 вбачається, що заповнення графи 4 трудової книжки є обов`язковим і відсутність записів у вказаній графі є порушенням вказаних правових норм Інструкції № 58, що позбавляє можливості точно встановити розмір страхового стажу за вказаний період трудової діяльності позивача.

Відсутність записів у трудовій книжці щодо встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві та фактично відпрацьований позивачем час роботи у такому господарстві, також робить неможливим здійснити зарахування до страхового стажу період роботи в колгоспі "Дружба" з 22.02.1993 року по 20.04.1998 року, так як відповідно частини 2 статті 56 Закону № 1788-XII, при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Разом з тим, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у рішенні від 21.09.2023 року № 02 вказало, що для зарахування до страхового стажу періоду роботи з 07.07.1980 по 31.08.1980, та періоду роботи з 25.08.1984 по 19.09.1984, необхідно надати уточнюючі довідки про періоди роботи, видані підприємствами на підставі первинних документів за час виконання роботи, а для зарахування до страхового стажу періоду роботи в колгоспі з 22.02.1993 року по 20.04.1998 року, необхідно надати уточнюючу довідку про встановлений мінімум трудової участі у громадському господарстві та час роботи за фактичною тривалістю (відпрацьовані трудодні), довідку про реорганізацію колгоспу.

За таких обставин, суд звертає увагу на те, що Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області приймаючи рішення не скористалося своїм правами, передбаченими частиною 3 статті 44 № 1058-IV щодо отримання відповідних документів від підприємств, організацій для визначення права позивача на пенсію, а також від пенсійного органу, що здійснював приймання від позивача документів при його зверненні із заявою про призначення пенсії за віком, для здійснення таких дій законодавцем передбачено збільшення строку для прийняття рішення за результатами розгляду заяви.

В свою чергу суд бере також до уваги та зауважує, що при прийманні від позивача заяви про призначення пенсії за віком та документів в підтвердження його права на таке призначення, працівник Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області як уповноважена на такі дії посадова особа не виконав належним чином вимоги пункту 4.2 Порядку № 22-1, щодо порядку приймання документів працівником структурного підрозділу пенсійного органу, який здійснює прийом та обслуговування осіб.

Таким чином дії та бездіяльність відповідачів, що суперечать вимогам чинного законодавства призвели до прийняття Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області рішення від 21.09.2023 року № 02 яке порушує право позивача на одержання пенсії за віком, в зв`язку із тим, що воно не установлено на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

На підставі наведеного суд робить висновок, що необхідно задовольнити позовну вимогу в якій позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення від 21.09.2023 року № 02 Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком .

Що стосується позовної вимоги в якій позивач просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 07.07.1980 по 31.08.1980, з 25.08.1984 по 19.09.1984, з 22.02.1993 по 20.04.1998, то суд вважає, що у її задоволенні необхідно відмовити, оскільки обчислення розміру страхового стажу, який надає право особі на отримання пенсійних виплат у разі призначення пенсії за віком при можливому отриманні відповідних додаткових документів в підтвердження права особи на отримання пенсійних виплат чи відсутності такого права, є преюдиційним правом пенсійного органу який призначає пенсію за віком.

Суд бере до уваги, що представник позивача та позивач не надали до суду інших документів як доказів в підтвердження позовних вимог, крім тих які були предметом розгляду органу, що призначає пенсію

Як наслідок суд вважає, що необхідно відмовити у задоволенні позовної вимоги в якій позивач просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити пенсію ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 20.09.2023 року відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в зв`язку із відсутністю страхового стажу в розмірі встановленому частиною 1 статті 26 цього Закону.

Відповідно до частини 1, 2 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, для більш повного та ефективного захисту прав та інтересів позивача необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.09.2023 року про призначення пенсії за віком відповідно до частини 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV.

Підсумовуючи викладене, аналізуючи все в сукупності, суд робить висновок про те, що позов обґрунтований частково, доведений дослідженими доказами частково, тому підлягає частковому задоволенню.

Згідно із частиною 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії, задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 14.09.2023 року № 02 яким ОСОБА_1 відмовлено у призначення пенсії за віком відповідно до частини 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV, в зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.09.2023 року про призначення пенсії за віком відповідно до частини 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV, та за результатами розгляду прийняти рішення із врахуванням правових висновків суду.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 858 грн, 88 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_2 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29013 , код ЄДРПОУ - 21318350) Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, 3,м. Слов`янськ,Донецька обл., Краматорський р-н,84122 , код ЄДРПОУ - 13486010)

Головуючий суддя В.К. Блонський