Справа № 160/31464/23
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2024-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

05 березня 2024 року Справа №160/31464/23

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі у складі

головуючого судді Ніколайчук С.В.

при секретарі судового засідання Емріх Ю.П.

за участі:

представника позивача Бурлаченко О.Л.

представника відповідача 1 Воррожко Я.О.

представника відповідача 2 Башти В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача 1 про зупинення провадження у справі № 160/31464/23 за позовом Жовтоводської окружної прокуратури (Дніпропетровська область, Кам`янський район, м. Жовті Води, вул.Б.Хмельницького, 21, 52210, код ЄДРПОУ ) до відповідача-1: Жовтоводської міської ради (бульвар Свободи, 33, м. Жовті Води, Кам`янський район, Дніпропетровська обл., 52204, ), відповідача-2: Управління житлово-комунального господарства, капітального будівництва, комунальної власності та регулювання земельних відносин Жовтоводської міської ради (бульвар Свободи, 56/128, м. Жовті Води, Кам`янський район, Дніпропетровська обл., 52204, ) про застосування заходів реагування

УСТАНОВИВ:

У провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа № 160/31464/23 за позовом Жовтоводської окружної прокуратури (Дніпропетровська область, Кам`янський район, м. Жовті Води, вул.Б.Хмельницького, 21, 52210, код ЄДРПОУ ) до відповідача-1: Жовтоводської міської ради (бульвар Свободи, 33, м. Жовті Води, Кам`янський район, Дніпропетровська обл., 52204, ), відповідача-2: Управління житлово-комунального господарства, капітального будівництва, комунальної власності та регулювання земельних відносин Жовтоводської міської ради (бульвар Свободи, 56/128, м. Жовті Води, Кам`янський район, Дніпропетровська обл., 52204, ) про застосування заходів реагування.

Ухвалою від 06 грудня 2023 року суд відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою від 22 грудня 2023 року суд відкрив провадження за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до довідки від 20 лютого 2024 року адміністративна справа №160/31464/23 призначена на 20 лютого 2024 року о 13:00, перенесена у зв`язку з перебуванням судді Ніколайчук С.В. на лікарняному.

Чергове судове засідання призначене на 05 березня 2024 року о 11:00.

19 лютого 2024 року через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача 1 надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, яке обґрунтовано тим, що на розгляд об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду справи №260/4199/22 свідчать про те, що позивачами заявлено аналогічні вимоги, спір виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними нормами права. При цьому, в контексті спірних відносин, які становлять предмет спору у справі №260/4199/22, Верховним Судом буде надано правову оцінку наявності правових підстав для здійснення прокурором повноважень щодо захисту інтересів держави шляхом реалізації права на звернення до суду із позовом стосовно невжиття заходів щодо приведення в належний технічний стан та готовність до укриття населення захисної споруди цивільного захисту.

На думку заявника, врахування обов`язковість врахування правових висновків Верховного Суду щодо застосування норм права, вбачаються наявні підстави для зупинення провадження у справі № 160/31464/23 до набрання законної сили судовим рішенням об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі №260/4199/22.

Представником позивача в судовому засідання порти зупинення провадження у справі заперечував.

Представники відповідачів у судовому засіданні клопотання пор зупинення провадження підтримали.

Суд, дослідивши клопотання про зупинення провадження у справі, проаналізувавши норми чинного законодавства України та наявні у справі докази, встановив таке.

Підстави для зупинення провадження у справі передбачені статтею 236 Кодексу адміністративного судочинства України. Зазначеною статтею визначено передумови для обов`язкового зупинення провадження у справі та випадки, коли суд має право зупинити провадження у справі, а також строки зупинення провадження та підстави і порядок відновлення зупиненого провадження у справі.

Відповідно до своєї правової природи зупинення провадження у справі є тимчасовим зупиненням розгляду справи у зв`язку з обставинами, які перешкоджають розгляду справи, до їх усунення або виконання необхідних дій.

Держава може вступати в цивільні (господарські) та адміністративні правовідносини.

Питання щодо представництва прокурором інтересів громадянина або держави в господарському суді, а також особливості здійснення ним окремих форм представництва таких інтересів врегульовані положеннями Конституції України, Закону України "Про прокуратуру" та Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно із частинами 3, 4 статті 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

За змістом частини 1 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Частиною 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини. Не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (ч. 4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру").

У пункті 35 постанови Великої Палати Верховного суду від 27.02.2019 у справі № 761/3884/18 наведено висновок: "держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах, зокрема і представляти державу в суді".

У пункті 76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18, Велика Палата Верховного Суду зазначила: "Відповідно до частини 3 статті 23 Закону прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу".

У п.79-80 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 визначено, що звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Звертаючись до суду з позовом у цій справі, прокурор обґрунтував триваючі правопорушення та бездіяльність органів місцевого самоврядування, які, на його думку, перебувають у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок виконання обов`язку відповідним суб`єктом або припинення дії відповідної норми.

Правова оцінка наявності правових підстав для здійснення прокурором повноважень щодо захисту інтересів держави шляхом реалізації права на звернення до суду із позовом неодноразово розглядалось Верховний Судом, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18, тому , на думку суду, відсутні підстави для зупинення провадження у цій справі до розгляду Верховним Судом справи № 260/4199/22.

Аналіз матеріалів справи, доводів відповідача, викладених у клопотанні про зупинення провадження у справі, показує, що подану клопотання не містить аргументованих та переконливих мотивів необхідності зупинення провадження у справі, як в частині об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до набрання законної сили рішенням у справі № 260/4199/22, так і в частині того, що зібрані у цій справі докази дійсно не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, що суперечить положенням пункті 3 частини першої статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на викладене, суд зробив висновок про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі № 160/31464/23.

Керуючись статтями 236, 248, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволення клопотання про зупинення провадження у справі № 160/31464/23 - відмовити.

Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складено 11.03.2024 року.

Суддя С.В. Ніколайчук