Справа № 480/9583/23
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2024-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 лютого 2024 року Справа № 480/9583/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Осіпової О.О.,
за участю секретаря судового засідання - Жучкова Т.В. ,
позивача - ОСОБА_1 ,
представника позивача - Маховика Р.В.,
представника відповідача - Давиденко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 480/9583/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання протиправним та скасування наказу,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Сумській області, в якій просить:
1. Визнати протиправним і скасувати наказ начальника Головне управління Національної поліції в Сумській області Петра Токаря № 891 від 14.08.2023 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських Головне управління Національної поліції» в частині застосування до лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0147759) оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції Сумського РУП ГУНП в Сумській області дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.
2. Визнати протиправним і скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Сумській області від 18.08.2023 №340 о/с «По особовому складу», яким ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції.
3. Поновити ОСОБА_2 на посаді оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції Сумського РУП ГУНП в Сумській області з 19.08.2023.
4. Стягнути з Головного управління Національної поліції в Сумській області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу із розрахунку 851 грн. 31 коп. за кожен день прогулу з 19.08.2023 по день ухвалення рішення.
Свої вимоги мотивує тим, що накази про застосування до нього дисциплінарного стягнення, а також про звільнення зі служби в поліції є незаконними, такими, що ухвалені з порушенням порядку проведення службового розслідування та порядку притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності, а дисциплінарне провадження - однобоким та упередженим, у зв`язку з чим оскаржувані накази мають бути скасовані з одночасним поновленням позивача на займаній раніше посаді.
Зокрема, дисциплінарна комісія встановила порушення порядку комплектування конвойного наряду кандидатурами поліцейських, а саме ОСОБА_2 (практичний стаж служби в поліції 2 роки 1 місяць), ОСОБА_3 (практичний стаж служби в поліції 1 рік 5 місяців) та ОСОБА_4 (практичний стаж служби в поліції 4 місяці), які не є найбільш підготовленими працівниками для здійснення конвоювання, що сприяло надзвичайній події за їх участі під час конвоювання ОСОБА_5 , проте звільнено за це було лише позивача.
Із витягу з посадової інструкції оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти особи ВКП Сумського РУП не вбачається наявність у ОСОБА_1 обов`язків щодо конвоювання осіб, взятих під варту.
За твердженням представника позивача, в матеріалах службового розслідування відсутні будь-які докази, що підтверджують факт ознайомлення ОСОБА_1 з вимогами вказаної інструкції у повному обсязі, а відомості про прийняття заліків у працівників ВКП Сумського РУП щодо знання вимог Інструкції № 60 не є достатніми доказами на підтвердження належного ознайомлення позивача повністю із положеннями Інструкції, крім того на вказаних відомостях відсутній підпис позивача.
В матеріалах дисциплінарного провадження відсутня заявка слідчого ОСОБА_6 на необхідність конвоювання ОСОБА_5 .
Наказом № 561 від 08.08.2023 «Про призначення та проведення конвою» призначено звичайний конвой у складі: начальника конвою ОСОБА_7 , конвоїрів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Проте вказаний наказ не містить жодних доказів ознайомлення з ним позивача та інших конвоїрів, оскільки вказаного наказу 08.08.2023 не існувало, і він був виготовлений пізніше.
Основні обов`язки конвойного наряду від 08.08.2023, копії яких міститься в матеріалах дисциплінарного провадження не вручались позивачу, також з цими обов`язками позивача не ознайомлювали.
Щодо невчасного повідомлення про втечу ОСОБА_5 , то позивачем вживались всі необхідні заходи щодо переслідування ОСОБА_5 (припинення порушення), більш того, позивач отримав від ОСОБА_5 удар в обличчя, внаслідок чого не міг бігти за ОСОБА_5 та телефонувати на 102 одночасно.
Також, на думку представника позивача, відповідачем не дотримано вимог Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України в частині призначення службового розслідування без належних на те підстав, не ознайомлення ОСОБА_1 із наказом Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії», не взяття до уваги дисциплінарною комісією наявність подяки за сумлінне ставлення до виконання службових обов`язків, високий професіоналізм, вагомий внесок у справу боротьби зі злочинністю в умовах сьогодення з нагоди Дня працівників карного розшуку.
Зазначає про порушення порядку накладення дисциплінарного стягнення, оскільки за відсутності попередніх діючих дисциплінарних стягнень відповідачем застосовано до позивача найтяжчий вид дисциплінарного стягнення із 7 можливих, які передбачені Дисциплінарним статутом.
Так, відповідач обмежився застосуванням крайнього і найтяжчого виду дисциплінарного стягнення, не дослідивши в повній мірі всі обставини і докази та не встановивши належним чином наявність в діях позивача дисциплінарного проступку та ступінь вини позивача, проігнорував відсутність попередніх стягнень, не прийняв до уваги попередню бездоганну поведінку позивача, високі показники виконання повноважень, наявність заохочень, вжиття заходів щодо відвернення втечі.
Зокрема, під час службового розслідування встановлено, що зазначені дії позивача стали можливими через проведення порушення вимог п. 4 наказу Сумського РУП від 08.08.2023 № 561, неякісного інструктажу перед заступанням на службу та недостатнього контролю за здійсненням конвоювання ОСОБА_5 , проте найсуворіше дисциплінарне стягнення застосовано лише до позивача.
Більш того, працівника не можна визнати винним, якщо він неналежно виконує свою роботу внаслідок недостатньої кваліфікації або не ознайомлення його з відповідними обов`язками.
З огляду на зазначене, вважає, що відповідачем в порушення положень Закону №580-VІІІ, Дисциплінарного статуту, Порядку проведення службових розслідувань в органах Національної поліції України, упереджено та не об`єктивно проведено службове розслідування відносно позивача в частині забезпечення позивача можливості реалізації права на захист та порядку застосування дисциплінарних стягнень, неповно досліджено обставини, внаслідок чого ухвалено протиправні накази, якими позивача звільнено зі служби в поліції, і які підлягають скасуванню з поновленням його на займаній посаді.
Ухвалою від 06.09.2023р. провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, в якому оголошувалася перерва для надання додаткових доказів та пояснень у справі.
04.10.2023р. від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (т.1, а.с.69-78), в якому, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, посилається на те, що, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , приблизно о 12:30 ОСОБА_5 повідомив конвойному наряду, що хоче в туалет, у зв`язку з чим ОСОБА_1 прийнято рішення супроводити ОСОБА_5 до місця між припаркованими на вказаній території транспортними засобами.
При цьому під час конвоювання ОСОБА_5 правою рукою був пристебнутий кайданками до лівої руки ОСОБА_1 , а два інших члени конвойного наряду перебували позаду.
Після справлення природних потреб, ОСОБА_5 раптово висмикнув руку з кайданок та ,відштовхнувши ОСОБА_1 , здійснив втечу з-під варти.
Незважаючи на вжиті поліцейськими заходи, зокрема спроб наздогнати ОСОБА_5 , та висловлені попередження про застосування вогнепальної зброї, останньому вдалось втекти та 08.08.2023 встановити його місце перебування не надалось за можливе.
Тривале не повідомлення про втечу під час конвоювання взятого під варту ОСОБА_5 не дало можливості забезпечити оперативне реагування нарядів поліції м. Суми на вказану подію та негайну організацію комплексу заходів щодо встановлення місцезнаходження та затримання останнього.
З положеннями Інструкції ОСОБА_1 ознайомлений, що підтверджується наявною у матеріалах справи відомістю про прийняття заліків у працівників ВКП Сумського РУП щодо знання вимог Інструкції з організації конвоювання затриманих і взятих під варту осіб в ОВС України, затвердженої наказом МВС України від 20.01.2005 №60дск.
Таким чином, під час службового розслідування в діях ОСОБА_1 , як начальника конвою, встановлено порушення вимог пунктів 1.27, 2.6, 2.12, 4.31 Інструкції, що виразилось у виїзді за межі маршруту руху під час конвоювання 08.08.2023р. ОСОБА_5 без поважної причини, конвоювання останнього у службовому легковому автомобілі на задньому сидінні з одним конвоїром збоку з пристебнутими кайданками за одну руку конвоїра та одну руку ОСОБА_5 , надання дозволу на справляння ОСОБА_5 природних потреб у невизначеному для цього місці, що створило умови для подальшої втечі останнього з-під варти, порушенні вимог пункту 6 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, у частині не здійснення 08.08.2023 особисто та незабезпечення здійснення підпорядкованими конвоїрами невідкладного повідомлення за скороченим номером екстреного виклику поліції «102» про вчинення втечі взятого під варту ОСОБА_5 під час конвоювання.
Висновок службового розслідування затверджений начальником ГУНП в Сумській області полковником поліції Петром Токарем 11.08.2023р.
Наказом ГУНП в Сумській області від 14.08.2023 № 891 до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції, яке реалізовано наказом ГУНП в Сумській області від 18.08.2023 № 340 о/с.
Вищезазначені накази видано уповноваженою особою у передбаченому законом порядку, з урахуванням результатів службового розслідування, проведеного у строки, порядок і спосіб, передбачений Дисциплінарним статутом і обраний вид дисциплінарного стягнення відповідає вимогам Дисциплінарного статуту НПУ.
Разом з тим, в матеріалах справи наявні письмові пояснення ОСОБА_1 , з яких вбачається, що уповноважена особа під час відбирання письмових пояснень ознайомила позивача з питаннями, які були предметом дослідження в рамках проведення службового розслідування, що свідчить про забезпечення права позивача надати письмові пояснення під час проведення службового розслідування.
08.11.2023р. позивачем подано відповідь на відзив (т.1,а.с.201-202), відповідно до якої за наслідками службового розслідування позивач фактично залишився без роботи, на якій мав бездоганні показники роботи за своєю спеціальністю - оперуповноваженим ВКП.
20.11.2023р. представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив (т.1,а.с.205-208), згідно з якими позиція представника позивача про відсутність (на думку представника) доказів прийняття заліків у ОСОБА_1 зі знання положень Інструкції № 60дск не звільняє останнього від обов`язку, передбаченого ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» та п. 9 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статут НПУ неухильне дотримання нормативно-правових актів та підтримання рівня своєї підготовки (кваліфікації), необхідного для виконання службових повноважень, входить до кола обов`язків поліцейського.
Наголошує на тому, що ОСОБА_1 08.08.2023 не вперше залучався до конвоювання затриманих осіб на підставі відповідних наказів, що, поза сумнівом, свідчить не тільки про знання положень Інструкції №60дск, а й про достатній досвід з конвоювання затриманих осіб відповідно до положень зазначеної Інструкції.
Разом з тим, позиція представника позивача щодо необізнаності ОСОБА_1 з положеннями Інструкції №60дск спростовується тим, що після проходження інструктажу під особистий підпис 08.08.2023, що підтверджується матеріалами справи та письмовими поясненнями позивача, він не повідомляв безпосереднього керівника про неможливість виконувати наказ про конвоювання затриманого ОСОБА_5 з підстав незнання положень Інструкції № 60ДСК, як того вимагають положення п. 5 ч. 3 ст. 1, ч. 2 ст. 5 Дисциплінарного статуту НПУ.
Щодо ознайомлення з наказом Сумського РУП від 08.08.2023 № 561 зазначає, що позивач сам готував проект такого наказу, пройшов інструктаж як начальник конвою під особистий підпис, що підтверджується копією дорожнього журналу конвою від 08.08.2023р., що свідчить про його обізнаність останнього зі змістом наказу Сумського РУП від 08.08.2023 № 561.
До того ж, у своїх письмових поясненнях під час проведення службового розслідування ОСОБА_1 зазначає, що близько 08:30 на ранкові нараді від начальника сектору ОСОБА_11 він дізнався про конвоювання ОСОБА_5 , склад конвою та про необхідність проходження інструктажу до 11:00 перед заступанням в конвой. Це підтверджує обізнаність ОСОБА_1 зі змістом наказу Сумського РУП від 08.08.2023 № 561.
Щодо сумнівів представника позивача про те, що ОСОБА_12 08.08.2023р. до 10:25 встиг затвердити картку конвойного маршруту, особливості маршруту та основні обов`язки поліцейського, є безпідставними та ґрунтуються виключно на суб`єктивному сприйнятті представника позивача цих обставин.
Ухвалою від 07.12.2023р. підготовче провадження у справі закрито та призначено судове засідання, в якому оголошувалася перерва для надання додаткових доказів та пояснень.
Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити.
Представник відповідача у судовому засіданні у задоволенні позовних вимог просив відмовити з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.
Вислухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 05.07.2021 проходив службу в правоохоронних органах на посаді оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції Сумського РУП ГУНП в Сумській області.
Наказом начальника ГУНП в Сумській області Петра Токаря № 891 від 14.08.2023р. «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських ГУНП» до лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0147759) оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції Сумського РУП ГУНП в Сумській області застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.
Наказом Начальника ГУНП в Сумській області Петра Токаря від 18.08.2023 №340 о/с «По особовому складу» ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» - у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
З вказаними вище наказами позивач ознайомлений 19.08.2023р.
Підставою ухвалення оскаржуваних наказів слугувало те, що позивач вчинив дисциплінарний проступок, який полягає у порушенні п.1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п.2 ч. 3 ст.1 Дисциплінарного статуту НПУ, пунктів 1.27, 2.6, 2.12, 4.31 Інструкції з організації конвоювання затриманих і взятих під варту осіб в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 20.01.2005 № 60 дек, що полягало у виїзді за межі маршруту руху під час конвоювання 08.08.2023 ОСОБА_5 без поважної причини, конвоювання останнього у службовому легковому автомобілі на задньому сидінні з одним конвоїром збоку з пристебнутими кайданками за одну руку конвоїра та одну руку ОСОБА_5 , надання дозволу ОСОБА_5 на справляння природних потреб у невизначеному для цього місці, що створило умови для подальшої втечі останнього з-під варти, порушенні вимог п. 6 р. II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, у частині не здійснення 08.08.2023 особисто та незабезпечення здійснення підпорядкованими конвоїрами невідкладного повідомлення за скороченим номером екстреного виклику поліції «102» про вчинення втечі взятого під варту ОСОБА_5 під час конвоювання.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає, що відповідно до норм ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580).
Відповідно до змісту ст. 18 Закону № 580 передбачено що, поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Пунктом 6 ч. 1 ст. 77 Закону № 580-VIII встановлено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначає Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі - Дисциплінарного статут).
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно із цим Статутом.
Згідно із ст. 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Порядок накладення дисциплінарних стягнень на осіб рядового і начальницького складу врегульовано статтею 14 Дисциплінарного статуту.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. У разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою. У разі вчинення поліцейським більше двох дисциплінарних порушень проводиться одне службове розслідування. Якщо протягом проведення службового розслідування поліцейським вчинено інший дисциплінарний проступок, розпочинається нове службове розслідування. У разі надходження скарги на рішення, дії чи бездіяльність поліцейського, щодо яких вже проводиться службове розслідування, така скарга долучається до матеріалів службового розслідування. У разі надходження скарги на рішення, дії чи бездіяльність поліцейського, щодо яких є висновок дисциплінарної комісії, такі скарги не розглядаються, якщо не містять інформації, яка не була досліджена під час проведення службового розслідування. Про відмову у розгляді скарги заявник інформується у десятиденний строк (частини 2 - 9 Дисциплінарного статуту).
Тож, з наведеного слідує, що під час вирішення питання про те, чи є порушення службової дисципліни грубим, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано) шкоду.
Відповідно до п. 1 розділу II Порядку № 893 підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
08.08.2023 до ГУНП в Сумській області надійшла інформація про втечу під час конвоювання 08.08.2023 взятого під варту підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 , що вбачається із копії рапорту (вхідний №922), поданого т.в.о. начальника УОАЗОР ГУНП в Сумській області підполковником поліції Сергієм Литвиненком до начальника ГУНП в Сумській області полковника поліції Петра Токаря, а отже посилання представника позивача на не дотримання відповідачем вимог Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України в частині призначення службового розслідування без належних на те підстав спростовуються відповідними матеріалами справи.
Наказом ГУНП в Сумській області від 08.08.2023р. №668 за вищезазначеним фактом призначено службове розслідування.
08.08.2023 у зазначеному кримінальному провадженні на території м. Суми виникла необхідність у проведенні слідчих дій за участі ОСОБА_5 , у зв`язку з чим у Сумському РУП наказом від 08.08.2023 № 561 «Про призначення та проведення конвою» призначено конвой у складі: начальника конвою - оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції Сумського РУП лейтенанта поліції ОСОБА_1 , конвоїрів: оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Сумського РУП лейтенанта поліції ОСОБА_10 та оперуповноваженого сектору розкриття незаконних заволодінь транспортними засобами відділу кримінальної поліції Сумського РУП лейтенанта поліції ОСОБА_4 .
Відповідно до вимог наказу Сумського РУП від 08.08.2023 № 561 контроль за здійсненням конвоювання покладено на заступника начальника управління поліції з превентивної діяльності Сумського РУП полковника поліції складу доручено відповідальному від керівництва Сумського РУП начальнику відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Сумського РУП майору поліції ОСОБА_13
ОСОБА_1 , ОСОБА_10 та ОСОБА_4 відповідно до вимог наказу ГУНП від 16.05.2023 № 460 «Про внесення змін до наказу ГУНП від 17.03.2023 № 275» визначені як поліцейські, які допущені до конвоювання затриманих і взятих під варту осіб.
Конвоювання зазначеними поліцейськими здійснювалось службовим автомобілем Skoda Yeti, н.з. НОМЕР_1 , у зв`язку з чим 08.08.2023 ОСОБА_10 , як водій, пройшов відповідний передрейсовий інструктаж, зробив відповідний запис до Журналу виїзду та повернення транспортних засобів та о 10:00 здійснив виїзд на зазначеному службовому автомобілі.
Для належного здійснення конвоювання ОСОБА_12 розроблено карту конвойного маршруту, особливості маршруту, основні обов`язки конвойного наряду, організовано здійснення дільничними офіцерами поліції обстеження території, куди планувалось доставляти для проведення слідчих дій ОСОБА_5 , розроблено схему маршруту.
Відповідно до особливості маршруту він проходив: ІТТ № 1 ГУНП - АДРЕСА_2 - АДРЕСА_3 - АДРЕСА_4 - АДРЕСА_5 - АДРЕСА_6 - АДРЕСА_7 - АДРЕСА_8 - АДРЕСА_9 - АДРЕСА_10 - проспект Свободи, 30/1 - ІТТ № 1 ГУНП.
В свою чергу, ОСОБА_13 08.08.2023 о 10:25 проведено інструктаж із задіяними до конвоювання поліцейськими.
Приблизно об 11:20 конвойним нарядом отримано ОСОБА_5 в ІТТ № 1 ГУНП, розташованого в підвальному приміщенні адміністративної будівлі Сумського РУП, та о 11.22 (відповідно до Журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених) доставлено до Сумського РУП, де останній разом з конвойним нарядом знаходився у приміщенні ОСОБА_14 .
У зв`язку з тим, що адвокат ОСОБА_5 запізнювався та слідчі дії переносились приблизно на 14.00, ОСОБА_10 попрохав ОСОБА_1 поїхати на АДРЕСА_1 (ФОП ОСОБА_15 ) з метою проходження ОСОБА_10 медичного огляду водія, на що ОСОБА_1 погодився.
Цього ж дня, о 12:06 ОСОБА_5 у супроводі конвойного наряду залишив Сумське РУП, після чого останні на службовому автомобілі Skoda Yeti, н.з. НОМЕР_1 поїхали на АДРЕСА_11 .
Перебуваючи за вказаною адресою, приблизно о 12:30 ОСОБА_5 повідомив конвойному наряду, що хоче в туалет, у зв`язку з чим ОСОБА_1 прийнято рішення супроводити ОСОБА_5 до місця між припаркованими на вказаній території транспортними засобами.
При цьому під час конвоювання ОСОБА_5 правою рукою був пристебнутий кайданками до лівої руки ОСОБА_1 , а два інших члени конвойного наряду перебували позаду.
Після справлення природних потреб, ОСОБА_5 раптово висмикнув руку з кайданок та, відштовхнувши ОСОБА_1 , здійснив втечу з-під варти.
Незважаючи на вжиті поліцейськими заходи, зокрема спроб наздогнати ОСОБА_5 , та висловлені попередження про застосування вогнепальної зброї, останньому вдалось втекти та 08.08.2023 встановити його місце перебування не надалось за можливе.
Отже, тривале не повідомлення про втечу під час конвоювання взятого під варту ОСОБА_5 не дало можливості забезпечити оперативне реагування нарядів поліції м. Суми на вказану подію та негайну організацію комплексу заходів щодо встановлення місцезнаходження та затримання останнього.
Опитаний під час проведення службового розслідування ОСОБА_1 підтвердив вище викладені обставини, що вбачається з його письмових пояснень (т.1, а.с.144-147), згідно з якими «приблизно 10.40 він разом з ОСОБА_16 та ОСОБА_17 прибули на інструктаж, який проводився на територій двору Сумського РУП відповідальним від керівництва ОСОБА_18 . На інструктаж вони прибули всі у цивільній формі одягу. Їм було наголошено про правила конвоювання відповідно до наказу 60 дск, а також наголошено на дотриманні правил особистої безпеки при конвоюванні та дотримання, законності. Про проходження інструктажі вони поставили свої підписи у книзі інструктажів конвою».
Також, позивач зазначає, що їх було включено до наказу Сумського РУП щодо конвоювання ОСОБА_5 , відповідно до наказу позивач був старшим конвою, номер наказу він не пам`ятає.
В подальшому вони сіли до службового автомобіля «Skoda Yeti» та поїхали до ITT № 1 ГУНП в Сумській області. В подальшому позивач «пристебнув кайданками його праву руку до своєї лівої руки, пристебнув не дуже щільно, щоб не було дискомфорту, чи не вискользує його рука він не перевіряв, оскільки візуально він був нормально пристебнутий». Про те, що забрав ОСОБА_5 з ПТ, позивач особисто, як старший конвою зробив відповідний запис у листі, який видав напередодні слідчий ОСОБА_19 .
Приблизно о 12.00-12.10 год. позивачу зателефонував слідчий ОСОБА_19 та повідомив, що захисник не зможе прийти на вказаний час та вона прибуде приблизно о 14.00. Після цього ОСОБА_20 повідомив, що йому потрібно пройти передрейсовий огляд у медичного працівника, на що позивач погодився, в той же час інші учасники конвою не заперечували.
Після цього, вони конвоєм: разом з ОСОБА_5 , який був пристебнутий кайданками до позивача, вийшли із Сумського РУП та знову сівши до службового автомобіля «Skoda Yeti», попрямували до установи, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , для проходження медичного обстеження ОСОБА_21 .
Приблизно через 5 хвилин (після медичного обстеження) до службового автомобіля повернувся ОСОБА_20 . В цей час ОСОБА_5 повідомив, що йому потрібно сходити в туалет, нащо вони заперечили, проте ОСОБА_5 повідомив, що він терпіти не може, тому, якщо не зводять його до туалету, то він справить природні потреби в автомобілі. Після цього позивач (старший конвою) сказав, що оскільки туалету на вказаній території не має, справити природню потребу ОСОБА_5 може біля автомобілів марки ГАЗель (маршрутні таксі), які стояли на вказаній вище території.
Потім всі близько 12.30 вийшли зі службового автомобіля та підійшли між автомобілів ГАЗель, які стояли на вказаній території неподалік огорожі.
Під час нібито справляння природніх потреб ОСОБА_5 смикнув своєю правою рукою, на якій були застебнуті канданки, а потім різко лівою рукою висмикнув праву руку з кайданок, знявши їх з руки, та завдав позивачу удару кулаком правої руки в обличчя, в результаті чого останній розгубився та втратив рівновагу.
Після чого ОСОБА_5 втік з території, повернув наліво, забіг у простір між кущами та парканом, потім за цегляну споруду та зник у невідомому напрямку.
Зрозумівши, що ОСОБА_5 втік, позивач проінформував все своє керівництво карного розшуку та повідомив про цю подію на спеціальну лінію «102».
При цьому, зі змісту рапорту (вхідний №922), поданого т.в.о. начальника УОАЗОР ГУНП в Сумській області підполковником поліції ОСОБА_22 до начальника ГУНП в Сумській області полковника поліції Петра Токаря (т.1, а.с.106), вбачається, що втеча сталася 08.03.2023р. о 13:44, натомість черговою частиною Сумського РУП про введення в дію спеціальної поліцейської операції «Сирена» з метою розшуку ОСОБА_5 чергову частину УОАЗОР ГУНП проінформовано лише о 15.30, та як наслідок, черговою частиною УОАЗОР ГУНП з цього приводу чергову частину НПУ було проінформовано тільки о 15.40.
Отже, відбулося порушення вимог пункту 6 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, у частині не здійснення 08.08.2023 особисто та незабезпечення здійснення підпорядкованими конвоїрами невідкладного повідомлення за скороченим номером екстреного виклику поліції «102» про вчинення втечі взятого під варту ОСОБА_5 під час конвоювання.
Крім того, з письмових пояснень ОСОБА_23 (т.1, а.с.153-154), як т.в.о. начальника Сумського РУП, вбачається, що причиною втечі під варти ОСОБА_5 стало безвідповідальне ставлення конвоїрів до своїх обов`язків, оскільки вони без повідомлення керівництва з власної ініціативи поїхали на АДРЕСА_1 , де дозволили ОСОБА_5 у невідведеному для цього місці сходити в туалет, чим останній скористався та втік.
Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_10 , працюючого на посаді оперуповноваженого ВПП Сумського РУП (т.1, а.с.148-152), 08.08.2023р. приблизно о 10.50 год. відповідальний від керівництва ОСОБА_24 проводив інструктаж про заходи безпеки як повинен діяти конвой. Під час конвоювання ОСОБА_5 був пристебнутий кайданами за праву руку до лівої руки ОСОБА_1 . Оскільки було достатньо часу, то вирішили поїхати по АДРЕСА_1 для проходження водієм медичного огляду. На прохання ОСОБА_5 його вивели з автомобіля для справлення природних потреб до маршрутного таксі Рута, яке стояло поряд із парканом. Рука ОСОБА_5 вислизнула з кайданок та він вдарив ОСОБА_1 в обличчя, від чого той втратив рівновагу. Після чого затриманий перестрибнув через бетонний паркан висотою приблизно 2 метри та втік у сторону приватних будинків.
Аналогічні обставини виклав у письмових поясненнях і ОСОБА_4 , оперуповноважений оперуповноваженого сектору розкриття незаконних заволодінь транспортними засобами відділу кримінальної поліції Сумського РУП (т.1,а.с.165-167), в тому числі й те, що ОСОБА_1 (старший конвою) дозволив ОСОБА_5 справляти природню потребу біля маршрутного таксі, яке стояло на прилеглій території, оскільки туалету там немає. Під час нібито справлення природних потреб ОСОБА_5 різко лівою рукою висмикнув праву руку з кайданок, знявши їх з руки, та вдарив правою рукою позивача в обличчя, а потім перестрибнув через паркан втік в напрямку району «Тепличний».
08.08.2023р. ОСОБА_1 звернувся за медичною допомогою внаслідок отримання через здійснення втечі ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.
09.08.2023 вжитими поліцейськими заходами близько 10:40 ОСОБА_5 виявлено на території Сумського району після чого затримано в порядку ст. 208 КПК України.
Після затримання ОСОБА_5 поліцейськими УГІ ГУНП проведено опитування останнього із застосуванням відеозапису, під час якого останній також підтвердив встановлені під час службового розслідування обставини його втечі з-під конвою, вказавши, що вийняти руку із наручників йому вдалось у зв`язку з тим, що вони першочергово були одягнені на його руку не досить щільно, та повідомив, що його вивели в туалет на його прохання відразу біля машин, де стояли маршрутки, після чого він вирвав руку з кайданок, відштовхнув конвоїра, перестрибнув через паркан, втік у кущі та переховувався під річкою (т.1,а.с.179-180).
Під час розгляду справи судом досліджено відеозапис, використаний під час проведення службового розслідування (т.1,а.с.34), на якому зафіксовано факт отримання в ІТТ № 1 ГУНП конвойним нарядом ОСОБА_5 та вивезення останнього з території зазначеного ІТТ.
Зокрема, на відеозаписі зафіксовано, що вивезення ОСОБА_5 здійснювалось легковим службовим автомобілем Skoda Yeti, н.з. НОМЕР_1 , при цьому останній та ОСОБА_1 , пристебнуті високо один до одного наручниками за руки, сіли на заднє сидіння, ОСОБА_10 сів за кермо автомобіля, а ОСОБА_4 - на переднє пасажирське сидіння.
Отже, посадка в автомобіль та застібання кайданок були виконані із порушеннями, оскільки пунктом 2.6 Інструкції з організації конвоювання затриманих і взятих під варту осіб в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 20.01.2005 № 60дск, встановлено, що дозволяється конвоювання в легковому автомобілі лише однієї затриманої чи особи, яка тримається під вартою, що поміщається на заднє сидіння між двома конвоїрами і на яку надягаються наручники.
Проте, всупереч вимог цієї норми конвоювання в легковому автомобілі лише однієї особи, яка тримається під вартою, було здійснено шляхом поміщення цієї особи на заднє сидіння не між двома конвоїрами, а разом лише з одним конвоїром з нещільно пристебнутими наручниками.
Крім того, на відеозаписі ОСОБА_1 визнає, що визначений маршрут конвоювання дотримано не було, оскільки водій вирішив поїхати на медогляд внаслідок спізнення адвоката на слідчі дії, допустивши відхилення від схеми руху через наявність вільного часу, а також підтвердив, що пішов із ОСОБА_5 справляти природні потреби за маршруткою, а саме, що він йшов попереду, пристебнутий до позивача лівою рукою до правої руки позивача.
Після цього ОСОБА_5 вирвав ліву руку з наручників, а правою рукою вдарив ОСОБА_1 в обличчя, а потім перестрибнув через паркан та втік.
Перший виклик на лінію «102» з метою повідомлення про втечу з-під конвою позивач здійснив через 1 годину.
Такі пояснення позивача повністю співпадають з іншими матеріалами службового розслідування, якими підтверджено факт порушення вимог Інструкції з організації конвоювання затриманих і взятих під варту осіб в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 20.01.2005 №60 дск.
Зокрема, пункт 1.26 Інструкції визначає, що начальник конвою (старший конвоїр) несе відповідальність за точне і своєчасне виконання поставленого завдання щодо конвоювання затриманих та осіб, які тримаються під вартою, додержання законності підлеглими, збереження службових документів, особових справ конвойованих, озброєння та інших засобів, які були видані конвою.
Пунктом 1.27 Інструкції встановлено, що начальникові конвою (старшому конвоїрові) забороняється змінювати маршрут та порядок конвоювання затриманих і осіб, які тримаються під вартою, залишати конвой, якщо цього не вимагають обставини.
Пунктами 1.28.1 та 1.28.3 Інструкції закріплено, що конвоїр зобов`язаний досконало знати свої обов`язки і точно їх виконувати, припиняти небезпечні та недозволені дії затриманих і осіб, які тримаються під вартою.
Пунктом 2.12 Інструкції визначено, що у разі необхідності відправлення природних потреб конвойованими або зниження температури повітря до - 25 °С і перебування в дорозі понад 2 години, а також при великих заметах і бездоріжжі, коли рух ускладнений, начальник конвою передає конвойованих у найближчий ІТТ для перебування до поліпшення погодних умов, про що доповідає начальникові органу (командирові підрозділу), який призначив конвой. Зупинки в дорозі під час конвоювання та виведення конвойованих із спеціальних автомобілів без крайньої потреби категорично заборонені.
Пунктом 3.32 Інструкції визначено, що після одержання наказу на конвоювання для проведення слідчих дій начальник конвою (старший конвоїр) несе персональну відповідальність за стан охорони затриманих і осіб, які тримаються під вартою.
Пунктом 4.1.8 Інструкції встановлено, що керівники органів внутрішніх справ з метою попередження виникнення надзвичайних подій під час конвоювання зобов`язані проводити комплектування конвойних нарядів найбільш підготовленими для несення служби, фізично розвинутими працівниками, що працюють в органах внутрішніх справ не менше одного року.
Пунктом 4.31 Інструкції закріплено, що руки із одягненими на них наручниками повинні бути в положенні «ззаду». При конвоюванні затриманих і осіб, які тримаються під вартою в легкових автомобілях руки з одягненими на них наручниками повинні бути в положенні «спереду».
Відповідно до пункту 6 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100 (далі - Порядок), поліцейський незалежно від місця свого перебування в разі виявлення або отримання інформації про кримінальне правопорушення та іншу подію чи звернення до нього громадян із заявою (повідомленням) невідкладно повідомляє про це за скороченим номером екстреного виклику поліції «102» і зобов`язаний ужити заходів щодо запобігання правопорушенню, його припинення, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, установлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, та охорони місця події.
Таким чином, суд погоджується із доводами представника відповідача, що під час службового розслідування в діях ОСОБА_1 , як начальника конвою, встановлено порушення вимог пунктів 1.27, 2.6, 2.12, 4.31 Інструкції, що полягало у виїзді за межі маршруту руху під час конвоювання 08.08.202 ОСОБА_5 без поважної причини, конвоювання останнього у службовому легковому автомобілі на задньому сидінні з одним конвоїром збоку з пристебнутими кайданками за одну руку конвоїра та одну руку ОСОБА_5 , надання дозволу на справляння ОСОБА_5 природних потреб у невизначеному для цього місці, що створило умови для подальшої втечі останнього з-під варти, порушенні вимог пункту 6 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, у частині не здійснення 08.08.2023 особисто та незабезпечення здійснення підпорядкованими конвоїрами невідкладного повідомлення за скороченим номером екстреного виклику поліції «102» про вчинення втечі взятого під варту ОСОБА_5 під час конвоювання.
Висновок службового розслідування затверджений начальником ГУНП в Сумській області полковником поліції Петром Токарем 11.08.2023.
З урахуванням наведеного, суд висновує, що законодавством, що регулює спірні правовідносини, встановлено як права поліцейських, так і відповідні обов`язки.
У цьому випадку не є спірним факт втечі з-під варти ОСОБА_5 при цьому, аналізуючи матеріали службового розслідування, суд вважає, що неналежне виконання службових обов`язків окремими працівниками ГУНП в Сумській області, зокрема, позивачем, як старшим конвою, безпосередньо призвели до втечі його з-під варти.
Невиконання вимог інструкції призвело до неможливості оперативного реагування підрозділів поліції на вчинене кримінальне правопорушення, до того ж, суд наголошує на тому, що позивач, як старший конвоїр несе відповідальність за точне і своєчасне виконання поставленого завдання, додержання законності підлеглими.
Позивач не забезпечив належне конвоювання особи та належну охорону останньої, оскільки, як старший конвойного наряду, не здійснив належне оперативне керівництва нарядом з охорони підозрюваного.
Отже, за результатами проведеного службового розслідування факт грубого порушення службової дисципліни позивачем повністю доведений і документально зафіксований. Таке порушення стало можливим внаслідок особистої недисциплінованості та ігнорування позивачем вимог чинного законодавства та Інструкції.
Наказом ГУНП в Сумській області від 14.08.2023 № 891 до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції, яке реалізовано наказом ГУНП в Сумській області від 18.08.2023 № 340 о/с.
Враховуючи викладене, суд погоджується із доводами представника відповідача, що вищезазначені накази видано уповноваженою особою у передбаченому законом порядку, з урахуванням результатів службового розслідування, проведеного у строки, порядок і спосіб, передбачений Дисциплінарним статутом і обраний вид дисциплінарного стягнення відповідає вимогам Дисциплінарного статуту НПУ.
До того ж, Закон України «Національну поліцію», Дисциплінарний статут, Присяга працівника Національної поліції України та інші нормативно-правові акти вимагають від кожного співробітника поліції строгого додержання Конституції України, діючого законодавства України, нормативних актів Національної поліції, інструкцій та порядків, які видаються в межах їх повноважень.
Однак, виходячи із того, що головним завданням поліції є забезпечення публічної безпеки і порядку; охорона прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидія злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги, - чітке та неухильне дотримання особовим складом функціональних обов`язків, норм професійної підготовки набуває ще більшої ваги.
Позивач, склавши Присягу працівника Національної поліції України, присягнув вірно служити Українському народові, дотримуючись Конституції України та законів України, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.
А приступивши до виконання своїх обов`язків на посаді позивач взяв на себе ні тільки права, але і обов`язки, а отже мав усвідомлювати, що за їх порушення та/або невиконання/неналежне він може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позивачем була допущена безвідповідальність у виконанні своїх обов`язків. Допустивши не забезпечення належного контролю за організацією конвоювання затриманої та взятої під варту особи, позивач допустив дисциплінарний проступок.
Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, вказує на те, що відповідач обмежився застосуванням до нього крайнього і найтяжчого виду дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, з приводу чого суд вважає необхідним відмітити, що факт втечі з-під варти ОСОБА_5 встановлений.
Водночас, дисциплінарний проступок позивача не просто виразився в порушенні вимог Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту, Інструкції № 60, а міг призвести до ще більш тяжких наслідків ніж удар конвоїрів в обличчя та ногу - поранення або загибелі особового складу, цивільного населення, що не могло залишитись без відповідного реагування з боку керівництва ГУ НП в Сумській області.
Так, положеннями Закону № 580-VIII, визначено, зокрема, підстави звільнення поліцейського зі служби в поліції.
Пунктом 6 ч. 1 ст. 77 Закону № 580-VIII, передбачено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.
Так дискреція - це не обов`язок, а повноваження адміністративного органу, оскільки юридична концепція дискреції передбачає можливість вибору між альтернативними способами дій та/або бездіяльністю. У разі, якщо законодавство передбачає прийняття лише певного конкретного рішення, то це не є реалізацією дискреції (повноважень), а є виконанням обов`язку.
Дискреція не є довільною, вона завжди здійснюється відповідно до закону (права), оскільки згідно із частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Зв`язаність дискреції адміністративного органу законом (правом) робить можливим здійснення адміністративними судами перевірки рішень (дій), прийнятих адміністративним органом внаслідок реалізації дискреційних повноважень.
Згідно із Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2, прийнятої 11.03.1980р., державам-членам стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень як дискреційне повноваження слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою дискреції, тобто, коли такий орган може обрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за певних обставин.
Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями органами - державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не слід ототожнювати лише з формалізованими повноваженнями, вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тому, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.
Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.
Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність, закріпленим частиною другою статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.
Отже, вибір одного із видів дисциплінарного стягнення належить до дискреційних повноважень органу, що має право приймати рішення за результатами розгляду дисциплінарного провадження.
Оскільки під час службового розслідування були встановлені факти порушення позивачем службової дисципліни, то відповідачем в межах наданих йому повноважень було прийнято правомірне рішення про звільнення позивача зі служби в поліції.
При цьому, щодо посилань представника позивача на не ознайомлення ОСОБА_1 з вимогами Інструкції з організації конвоювання затриманих і взятих під варту осіб в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 20.01.2005 № 60дск, суд вважає необхідним відмітити, що з положеннями Інструкції ОСОБА_1 ознайомлений, що підтверджується наявною у матеріалах справи відомістю про прийняття заліків у працівників ВКП Сумського РУП щодо знання вимог Інструкції з організації конвоювання затриманих і взятих під варту осіб в ОВС України, затвердженої наказом МВС України від 20.01.2005 №60дск.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.
Згідно з п. 5 ч.3 ст. 1 Дисциплінарного статуту НПУ службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника.
Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту НПУ службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень.
Згідно з ч. 2 ст. 5 Дисциплінарного статуту НПУ за відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.
Однак, доказів повідомлення позивачем як поліцейським безпосереднього керівника про неможливість виконати наказ про конвоювання затриманого ОСОБА_5 з підстав незнання положень Інструкції № 60ДСК, як того вимагають положення п. 5 ч. 4 ст. 1, ч. 2 ст. 5 Дисциплінарного статуту НПУ, з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу надано не було.
Щодо ознайомлення з наказом Сумського РУП від 08.08.2023 № 561 слід зазначити, що позивач сам готував проект цього наказу, що підтверджується копією наказу зі зворотною стороною, пройшов інструктаж як начальник конвою під особистий підпис, що підтверджується копією дорожнього журналу конвою від 08.08.2023, що підтверджує обізнаність останнього зі змістом наказу Сумського РУП від 08.08.2023 № 561.
До того ж, у своїх письмових поясненнях під час проведення службового розслідування ОСОБА_1 зазначає, що приблизно о 08:30 на ранкові нараді від начальника сектору ОСОБА_11 він дізнався про конвоювання ОСОБА_5 , склад конвою та про необхідність проходження інструктажу до 11:00 перед заступанням в конвой. Це підтверджує обізнаність ОСОБА_1 зі змістом наказу Сумського РУП від 08.08.2023 № 56.
Факт вивчення положень Інструкції позивачем підтверджується копією наказу ГУНП в Сумській області від 05.05.2023р. №431 з додатком та відомістю.
Відповідно до п.3.3 наказу ГУНП в Сумській області від 05.05.2023р. №431 та графіку, який є додатком до цього наказу, в Сумському РУП проводилися заняття з поліцейськими, які допущені до конвоювання затриманих і взятих під варту осіб, щодо дотримання вимог Інструкції. За результатами проведеного навчання складено відомість, у якій міститься особистий підпис ОСОБА_1 від 22.05.2023р. (т.1, а.с.246-250).
Щодо наданої представником позивача в судовому засіданні копії з трудової книжки на ім`я ОСОБА_25 (т.2,а.с.32) як на доказ підроблення відповідачем відомості про прийняття заліків у працівників ВКП Сумського РУП щодо знання вимог Інструкції з організації конвоювання затриманих і взятих під варту осіб в ОВС України, затвердженої наказом МВС України від 20.01.2005р. №60дск, оскільки в ній дата звільнення значиться як «28.02.2023р.», а тому вона не могла складати залік у травні 2023 року разом з позивачем, суд вважає необхідним відмітити, що у вказаній відомості не міститься дата прийняття заліку та визначальним у цій справі є факт ознайомлення позивача із вимогами цієї інструкції, а не інших осіб, оскільки саме він вчинив дисциплінарний проступок.
Тому такі доводи не можуть бути покладені в основу судового рішення як підстава для задоволення позову.
Пунктом 3.3 наказу ГУНП в Сумській області від 14.07.2023р. №697 «Про посилення контролю за конвоюванням затриманих, засуджених та осіб, які тримаються під вартою» наказано «організовувати до 01 серпня 2023 року проведення додаткових занять з підпорядкованими працівниками, яких допущено до конвоювання відповідним наказом ГУНП, та складання заліків зі знання вимог Інструкції з організації конвоювання затриманих і взятих під варту осіб в органах внутрішніх .справ України, затвердженої наказом МВС від 20.01.2005 №60дск, спільного наказу Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України, Верховного Суду України, Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Державної судової адміністрації України та Генеральної прокуратури України від 26.05.2015 № 613/785/5/30/29/67/68 «Про затвердження Інструкції з організації конвоювання та тримання в судах обвинувачених (підсудних), засуджених за вимогою судів». Відповідним чином оформлені відомості проведення занять направити до сектору конвойної служби УПД ГУНП до 03 серпня 2023 року» (т.2, а.с.63).
Згідно з відомістю на виконання вимог пункту 3.3. наказу ГУНП в Сумській області № 697 від 14.07.2023 про прийняття заліків у особового складу відділу превенції Сумського РУП зі знання вимог «інструкції з організації конвоювання затриманих і взятих під варту осіб в ОВС України», затвердженої наказом МВС України від 20.01.2005 № 60 дек., спільного наказу Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України, Верховного Суду України, Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Державної судової адміністрації України та Генеральної прокуратури України від 26.05.2015 № 613/785/5/30/29/67/68 «Про затвердження Інструкції з організації конвоювання та тримання в судах обвинувачених (підсудних), засуджених за вимогою судів» оперуповноважений сектору розкриття злочинів проти власності ОСОБА_1 складав залік на знання цієї Інструкції, отже, був обізнаний із необхідністю посилення контролю за конвоюванням затриманих, засуджених та осіб, які тримаються під вартою (т.1, а.с.221).
В судовому засіданні від 07.12.2023р. досліджувався оригінал посадової інструкції оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти особи ВКП Сумського РУП (напрямок роботи - розкриття злочинів проти власності на Зарічній території в м. Суми), затвердженої т.в.о. начальника Сумського РУП ГУНП в Сумській області полковником Олександром Терелею 20.05.2023р., що вбачається із протоколу судового засідання (т.2., а.с.12, зворотній бік).
Згідно з п.2.20 цієї Інструкції оперуповноважений повинен щоденно вживати всіх необхідних заходів щодо доставки осіб, визначених СВ та СД Сумського РУП для проведення слідчих дій, вручення повідомлень про підозру та обвинувального акта.
Пунктом 2.30 передбачено, що позивач повинен забезпечувати належне супроводження кримінального провадження по майновим злочинам.
З посадової інструкцією позивач ознайомлений 20.05.2023р., що підтверджується його підписом.
В матеріалах справи міститься копія наказу від 08.08.2023р. №561 «Про призначення та проведення конвою» (т.1,а.с.130) та заявка слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області Кирила Сидоренка на конвоювання слідчо-арештованого (з особовою справою) з ДУ «Сумський слідчий ізолятор» до ІТТ №1 ГУНП в Сумській області для проведення слідчий дій в період часу з 10.00 год. до 18.00 год. 08.08.2023р. (т.1, а.с.220), тому посилання представника ОСОБА_1 на не ознайомлення останнього зі своїми посадовими обов`язками та на відсутність підстав для конвоювання не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та спростовуються наявними в ній доказами.
Крім того, суд не погоджується із посиланнями представника позивача на те, що під час службового розслідування встановлено, що зазначені дії позивача стали можливими через проведення порушення вимог п. 4 наказу Сумського РУП від 08.08.2023 № 561, неякісного інструктажу перед заступанням на службу та недостатнього контролю за здійсненням конвоювання ОСОБА_5 , проте найсуворіше дисциплінарне стягнення застосовано лише до позивача.
Зокрема, дисциплінарна відповідальність поліцейського має індивідуальний характер та безпосередньо не залежить від притягнення до дисциплінарної відповідальності інших посадових осіб та у разі вчинення дисциплінарного проступку кількома поліцейськими дисциплінарне стягнення застосовується до кожного окремо з урахуванням характеру проступку, обставин, за яких він був вчинений, особу конкретного порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, що впливає на визначення виду стягнення щодо кожного окремого поліцейського.
З матеріалів службового розслідування, в тому числі з письмових пояснень ОСОБА_10 , працюючого на посаді оперуповноваженого ВПП Сумського РУП (т.1, а.с.148-152), та ОСОБА_4 , оперуповноваженого оперуповноваженого сектору розкриття незаконних заволодінь транспортними засобами відділу кримінальної поліції Сумського РУП (т.1,а.с.165-167), встановлено, що причиною втечі з-під варти ОСОБА_5 стало саме порушення позивачем вимог Інструкції щодо конвоювання підозрюваного, оскільки він не щільно закріпив кайданки на його руці, неправильно посадив його на заднє сидіння автомобіля за відсутності двох конвоїрів та дозволив ОСОБА_5 справити природні потреби у невідведеному для цього місці.
Так, ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , які були з ОСОБА_1 у складі конвою 08.08.2023р., заперечили щодо виходу ОСОБА_5 з автомобіля в туалет, проте позивач як старший конвою сказав, що останній може справити свої природні потреби біля маршрутних таксі, які стояли на прилеглій території, оскільки туалету там немає (т.1,а.с.166).
Тому втеча ОСОБА_5 з під-варти безпосередньо перебуває у причинному зв`язку із неналежним виконанням обов`язків саме позивачем.
Отже, такі твердження не можуть бути підставою для задоволення позову.
З приводу доводів про не взяття до уваги дисциплінарною комісією наявність подяки за сумлінне ставлення до виконання службових обов`язків, високий професіоналізм, вагомий внесок у справу боротьби зі злочинністю в умовах сьогодення з нагоди Дня працівників карного розшуку, суд зазначає, що у висновку службового розслідування (т.1,а.с.90) зазначено про взяття до уваги, серед іншого, попередню поведінку та ставлення, в тому й числі ОСОБА_1 , до служби, та характер вчиненого проступку, обставини, за яких він вчинений, ступінь вини позивача, особу порушника.
Щодо позбавлення можливості позивача реалізувати права поліцейського, передбачені ч. 2 ст. 18 Дисциплінарного статуту НПУ, під час проведення службового розслідування, суд вважає необхідним відмітити, що Положеннями Дисциплінарного статуту НПУ не передбачено обов`язку знайомити поліцейського з наказом про призначення службового розслідування.
Крім того, ОСОБА_1 08.08.2023р. надавав письмові пояснення з приводу обставин, які були предметом дослідження під час проведення службового розслідування, що свідчить про забезпечення прав позивача під час проведення службового розслідування.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
На виконання вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод судом надана оцінка основним доводам та запереченням сторін. Решта доводів та заперечень висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині визнання протиправними та скасування наказів в частині накладення на позивача дисциплінарного стягнення та про звільнення зі служби в поліції, є необґрунтованими, недоведеними та задоволенню не підлягають.
За наведеними у позові доводами, суд дійшов висновку про відсутність порушень законодавства під час проведення службового розслідування і прийняття оскаржуваних наказів, які б вплинули на правомірність звільнення позивача.
Також, не підлягають задоволенню і позовні вимоги про поновлення на посаді та стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки такі позовні вимоги є похідними від оскарження наказу про звільнення зі служби в поліції.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до норм ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За змістом ч. 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За наслідком розгляду цієї справи суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими, не знайшли своє підтвердження під час розгляду спору, а тому, задоволенню не підлягають.
Відповідач довів обґрунтованість висновків службового розслідування, та, як наслідок, законність оскаржуваних наказів, які відповідають ступеню проступку.
Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України відсутні.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання протиправним та скасування наказу відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 11.03.2024 р.

Суддя О.О. Осіпова