Справа № 285/718/24
Суддя: Літвин О. О.
Дата ухвалення: 2024-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/718/24

провадження у справі № 2-а/0285/41/24

05 березня 2024 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді…………….....Літвин О. О.,

секретаря…………………….....Клечковської М. М.,

з участю:

позивача....................................... ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 року позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову №18256 від 06.10.2023 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210 КУпАП.

Вважає оскаржуване рішення незаконним, оскільки він не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210 КУпАП, так як з 2014 року проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 і в період часу з 06.10.2023 по 23.01.2024 перебував в пункті постійної дислокації, у відрядження не відбував. Підпис в оскаржуваній постанові від його імені зроблений іншою особою.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити його. Надав суду посвідчення водія та паспорт, який він замінив на новий, у звязку з тим, що стало відомо про використання його документів іншою особою.

Відповідач надіслав до суду відзив, у якому просив відмовити в задоволенні позову. Зазначив, що 06.10.2023 ОСОБА_1 був доставлений поліцією до ІНФОРМАЦІЯ_1, на підтвердження своєї особи надав посвідчення водія, яке було перевірено на факт підробки чи викрадення через сайт Головного сервісного центру МВС. ОСОБА_1 обліковувався, як особа з іншого військомату або без прив`язки, та не повідомляв про те, що є офіцером, у зв`язку з чим посадовими особами РТЦК було вжито заходів щодо його призову. Так, він власноручно написав заяву про призов на військову службу, заповнив відповідну анкету, пройшов медичний огляд, заповнив заяву про видачу військового квитка та сфотографувався. При притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності було складено протокол та постанову, які він власноручно підписав, однак після цього зник в невідомому напрямку з території РТЦК.

На думку відповідача, позивач зловживає своїми правами з наміром ухилитись від накладеного на нього адміністративного стягнення, при цьому він ввів працівників РТЦК в оману, приховавши той факт, що є діючим військовослужбовцем.

Також разом із відзивом відповідачем надіслано клопотання про призначення почеркознавчої експертизи з метою з`ясування справжності підписів ОСОБА_1 у документах, які він підписував в РТЦК, та залучення до справи в якості ІІІ особи військової частини НОМЕР_1 . Останнє мотивував тим, що в разі підтвердження в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, військова частина може понести кримінальну відповідальність за ст.ст.366,407 КК України.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Предметом спору в даній справі є правомірність рішення суб`єкта владних повноважень про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за КУпАП, обов`язковою умовою якої є наявність події адміністративного правопорушення, що доводиться шляхом надання доказів п.1 ст.247 КУпАП України).

Адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст.9 КУпАП).

Приписами частини другої статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Постановою №18256 позивача було притягнуто 06.10.2023 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн. Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, позивачу ставиться в провину порушення правил військового обліку у воєнний час, а саме те, що він здійснив виїзд із зареєстрованого місця проживання ( АДРЕСА_1 ) без дозволу керівника відповідного ІНФОРМАЦІЯ_1, чим порушив ч.4 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі по тексту Закон №2232-XII). Останньою встановлено заборону у воєнний час виїзду призовників, військовозобов`язаних та резервістів з місця проживання без дозволу керівника відповідного ІНФОРМАЦІЯ_1 (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України - без дозволу відповідного керівника).

Правомірність та обгрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що згідно ст.65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закон №2232-XII, ст.1 якого, окрім іншого, включає дотримання правил військового обліку.

КУпАП закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту особи.

Відповідно до ст.210 КупАП порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого ч.1 цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Норма вказаної статті є бланкетною нормою, у диспозиції якої не встановлено певних правил поведінки і при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

Відповідно до Закону №2232-ХII України призовники - приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - проходять військову службу; військовозобов`язані - перебувають у запасі; резервісти - добровільно проходять службу в резерві й призначені для комплектування військових частин у мирний і воєнний час.

Механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів державними органами, органами місцевого самоврядування, органами військового управління, військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями визначає Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року №1487 (далі по тексту Порядок №1487).

Військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави та полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, підприємств, установ та організацій щодо фіксації, накопичення та аналізу військово-облікових даних призовників і військовозобов`язаних із відображенням їх у військово-облікових документах, а також здійснення контролю за дотриманням призовниками і військовозобов`язаними, посадовими особами державних органів, підприємств, установ та організацій встановлених правил військового обліку.

Військовий облік ведеться з метою забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів, особовим складом у мирний час та особливий період.

Згідно із абз.3) п.1 Додатку 2 до Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів Порядку №1487 останні, окрім іншого, повинні: не змінювати місце фактичного проживання (перебування) з моменту оголошення мобілізації, а у воєнний час не виїжджати з місця проживання без дозволу керівника ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідних керівників СБУ або Служби зовнішньої розвідки.

Встановлені у цій справі обставини справи свідчать про те, що позивач є військовослужбовцем, на момент складання відносно нього постанови №18256 він проходив військову службу та перебував на території військової частини в м. Звягель, що підтверджується копією його посвідчення офіцера від 25.10.2021 та довідкою ВЧ НОМЕР_1 від 24.01.2024, і виключає можливість притягнення його до відповідальності за ст.210 КУпАП.

Суд зазначає, що докази і доказування - один із найважливіших інститутів адміністративного права. Адже саме з допомогою доказів суд з`ясовує дійсні правовідносини сторін, обставини, що мають значення для справи.

Надана відповідачем копія посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 11.12.2009 на ім`я ОСОБА_1 , за яким було засвідчено особу правопорушника при складанні оскаржуваного рішення, має іншу фотографію його власника, ніж та, яка була надана суду позивачем в судовому засіданні.

Істотною ознакою презумпції невинуватості є те, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні протиправного діяння. З цього випливає, що обов`язок доводити вину особи покладається на обвинувача, тобто на органи та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі. Це означає також неможливість перекладання ініціативи в дослідженні всіх обставин справи на осіб, притягуваних до відповідальності на стадії розгляду справи, і обов`язковість дослідження всіх обставин справи стороною-ініціатором.

Всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Зважаючи на положення ст.77 КАС України, відповідач у цій справі не виконав обов`язку щодо доказування правомірності свого рішення. Надані ним копії журналу обліку військовозобов`язаних, заяви, анкета, картка і довідка медичного огляду ОСОБА_1 свідчать про те, що заповнювала їх і проходила огляд інша особа, а не позивач, що підтверджується долученими до відзиву її фотокартками, зробленими працівниками РТЦК.

Підстав для перевірки справжності підписів у зазначених вище документах та факту наявності або відсутності службового підроблення під час видачі військовою частиною, де проходить службу позивач, довідки №1934/151 від 24.01.2024 в даній справі суд не знаходить. Разом з тим, зазначене може бути предметом дослідження органу досудового розслідування органами поліції.

Враховуючи, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів, які б свідчили про порушення позивачем правил військового обліку, оскаржувана постанова про застосування до нього штрафу підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.247 КупАП. З цих же підстав суд вважає безпідставними клопотання

У зв`язку із задоволенням позову на користь позивача, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню судовий збір за подання позову.

Керуючись статтями 5, 77, 139, 241-246, 286 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову №18256 за справою про адміністративне правопорушення від 06.10.2023,

винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником Тищуком Ігорем Михайловичем,

про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн, а провадження по справі закрити.

Стягнути з власних бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 635,6 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата виготовлення повного тексту судового рішення - 11.03.2024.

Головуюча суддя О. О. Літвин