Справа № 140/34953/23
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2024-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року ЛуцькСправа № 140/34953/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Смокович В. І., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ у Волинській області), відповідно до якого просить суд:

1) визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо не виплати суми пенсії, в розмірі 190 982,49 грн, нарахованої померлому чоловіку, ОСОБА_2 , по рішенню Волинського окружного адміністративного суду по справі від 15 грудня 2021 року №140/13333/21;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області виплатити ОСОБА_1 недоотриману пенсію, нараховану померлому чоловіку, ОСОБА_2 , по рішенню Волинського окружного адміністративного суду по справі від 15 грудня 2021 року №140/13333/21.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2021 року по справі №140/13333/21 ГУ ПФУ у Волинській області здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 01 квітня 2019 року, а виплату пенсії розпочало лише після набрання рішенням суду у 2022 році, проте за період починаючи з 01 квітня 2019 року пенсія не виплачена. Оскільки у відповідача були відсутні кошти для виплати усієї пенсії за період з 01 квітня 2019 року, відповідач вніс невиплачену пенсію ОСОБА_2 в заборгованість. ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік позивача помер. Керуючись нормами статті 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», 29 листопада 2023 року позивач звернулась до відповідача про виплату недоодержаної пенсії в разі втрати годувальника.

Позивач надіслала заяву відповідачу про виплату неотриманої її чоловіком суми заборгованості пенсії, яка виникла через невиплату її управлінням згідно з рішенням суду від 15 грудня 2021 року по справі №140/13333/21 як дружині, яка проживала постійно разом з чоловіком і на день смерті. Однак відповідач повідомив ОСОБА_1 листом від 23 жовтня 2023 року №0300-0504-8/61014, що для включення нарахованої доплати до реєстру судових рішень позивачці необхідно надати відповідачу рішення суду про заміну сторони виконавчого провадження. ОСОБА_1 з даною відмовою не погоджується взагалі, оскільки така пенсія виплачується тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

На підставі наведеного, позивач просить задовольнити її позовні вимоги.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2023 року прийнято дану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, відповідно до приписів статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, доказів у спростування позовних вимог не надав, про причини неподання відзиву суд не повідомив.

У зв`язку із ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд, керуючись вимогами частини шостої статті 162 КАС України, дійшов висновку про можливість розгляду даного спору за наявними у справі матеріалами.

Додатковими поясненнями позивач вказала, що П`ятий апеляційний адміністративний суд у постанові у справі №420/10102/23, предметом якої є аналогічний спір, зазначає, що колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції. Таке право мають також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.

А відтак, за висновками суду, ОСОБА_1 , в силу положень зазначеної норми, має право на одержання суми пенсії, що підлягала виплаті її чоловікові ОСОБА_2 , і яка залишилася недодержаною у зв`язку з його смертю.

Будь-яких інших заяв по суті справи чи клопотань на адресу суду від учасників справи не надходило.

29 листопада 2023 року ОСОБА_1 , яка згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу від 27 липня 1969 року є дружиною ОСОБА_2 , звернулась до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про виплату недоотриманої суми пенсії, що підлягала виплаті та залишилась недоодержаною у зв`язку із смертю пенсіонера з числа військовослужбовців.

Листом ГУ ПФУ у Волинській області від 23 жовтня 2023 року було повідомлено позивачу про необхідність надання рішення суду про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а. с. 11).

ОСОБА_2 перебував на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та одержував пенсію, яка була призначена відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що підтверджується матеріалами пенсійної справи останнього.

На виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2021 року по справі №140/13333/21 ГУ ПФУ у Волинській області провело перерахунок пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_4 від 31 серпня 2021 року №ХА12393 та нараховано доплату за період з 01 квітня 2019 року до 31 березня 2022 року в сумі 190982,49 грн.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

29 листопада 2023 року позивач звернулася із заявою до відповідача, в якій просила, зокрема, виплатити їй пенсію, яка підлягала виплаті її чоловікові.

ГУ ПФУ у Волинській області листом від 23.10.2023 №0300-0504-8/61014 повідомило позивача про необхідність надання рішення суду про заміну сторони виконавчого провадження (а.с.14)

Вважаючи вказану відмову протиправною, позивач звернулася до суду із зазначеним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від. них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-XII (далі - Закон №2262-ХІІ).

Згідно з частинами першою-третьою статті 61 Закону України №2262-ХІІ суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Статтею 1227 ЦК України визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Зазначені гарантії з приводу соціального забезпечення громадян щодо виплати пенсій закріплені у Законі №2262-XII.

Частиною 1 ст.61 Закону №2262-XII встановлено, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Таким чином, вищевказаними положеннями запроваджено спеціальне правило публічного законодавства, у силу якого недоодержані за життя суми пенсії пенсіонера не включається до складу спадщини і виплачуються: 1) членам сім`ї померлого пенсіонера, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника; 2) батькам померлого пенсіонера; 3) дружині (чоловіку) померлого пенсіонера; 4) членам сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.

Абзацом 3 пункту 4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1 (далі - Порядок №3-1), передбачено, що заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.

За змістом абзаців 1, 3 пункту 2.26 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (далі - Порядок №22-1) для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки з померлим пенсіонером, документ, що посвідчує особу заявника.

Члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті.

За документ, що засвідчує родинні стосунки, приймаються паспорт, свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб, довідки про склад сім`ї, а також рішення суду (пункт 2.16 Порядку №22-1).

За документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт або документ відповідних органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування. Іноземці та особи без громадянства подають також посвідку на постійне проживання (пункт 2.22 Порядку №22-1).

Абзацом 1 частини другої, четвертої статті 3 Сімейного кодексу України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Члени сім`ї особа, яка перебуває у шлюбі із суб`єктом, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону, та діти зазначеного суб`єкта до досягнення ними повноліття - незалежно від спільного проживання із суб`єктом; будь-які особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки із суб`єктом, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі (абз.16 ч.1 ст.1 Закону України від 14.10.2014 №1700-VII «Про запобігання корупції»).

Відповідно до частини другої статті Житлового кодексу України до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Отже, згідно з наведеними приписами чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суми недоотриманої пенсії виплачуються членам сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, якщо відповідне звернення надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера, а у разі відсутності членів сім`ї, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в шестимісячний строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Водночас документами, які підтверджують факт спільного проживання, є довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою та рішення суду про встановлення факту перебування на утриманні).

З матеріалів справи слідує, що пенсійним органом за життя військового пенсіонера ОСОБА_2 було нараховано доплату пенсії за період з 01 квітня 2019 року до 31 березня 2022 року в сумі 190982,49 грн, яка не була виплачена останньому і рахується заборгованістю ГУ ПФУ у Волинській області з виплати пенсії перед пенсіонером ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дружиною ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 21 січня 1977 року.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На день смерті ОСОБА_2 разом з пенсіонером проживали його дружина ОСОБА_1 як член його сім`ї.

Таким чином відповідно до частини першої статті 61 Закону №2262-ХІІ ОСОБА_1 має право на отримання нарахованої, але не виплаченої ОСОБА_2 за життя пенсії, а саме: суми пенсії у розмірі 190982,49 грн.

При цьому суд зауважує, що позивач звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із відповідною заявою про виплату їй нарахованої відповідачем, але неодержаної суми пенсії з дотриманням шестимісячного строку, встановленого частиною третьою статті 61 Закону №2262-ХІІ.

Суд вважає протиправними дії відповідача у відмові у виплаті ОСОБА_1 190982,49 грн пенсії нарахованої, але не виплаченої її померлому чоловікові, оскільки стаття 61 Закону №2262 покладає на органи Пенсійного фонду України обов`язок із виплати, зокрема члену сім`ї, який проживав разом із пенсіонером на день його смерті, суми пенсії, що підлягала виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю.

Більше того позивач звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області щодо виплати їй недоотриманої пенсії ОСОБА_2 відповідно до статті 61 Закону №2262-ХІІ, а не щодо виконання рішення у справі №140/13333/21.

З огляду на встановлені у даній справі обставини суд дійшов висновку, що відмова у виплаті позивачу недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_2 є безпідставною.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач - ГУ ПФУ у Волинській області як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатніх та беззаперечних доказів, які б свідчили, що дії щодо відмови у виплаті неодержаної суми пенсії ОСОБА_2 його дружині ОСОБА_1 вчинені відповідно до норм законодавства, з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення для їх вчинення.

Повноваження суду при вирішенні справи визначені статтею 245 КАС України. Як встановлено частиною другою вказаної статті, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).

Судом встановлено, що позивач є пенсіонером та отримує пенсію по втраті годувальника.

Відповідно до статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути, позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, виходячи із наданих частиною другою статті 245 КАС України повноважень, суд у даній справі дійшов висновку, що належним способом захисту прав позивача є прийняття судом рішення про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 недоодержаної пенсії чоловіка ОСОБА_2 після його смерті в розмірі 190982,49 грн по рішенню Волинського окружного адміністративного суду по справі від 15.12.2021 року №140/13333/21; зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області виплатити ОСОБА_1 недоодержану пенсію чоловіка ОСОБА_2 після його смерті в розмірі 190982,49 грн по рішенню Волинського окружного адміністративного суду по справі від 15 грудня 2021 року №140/13333/21.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 1073,60 грн, сплачений згідно з квитанцією від 29 листопада 2023 року №26 (а. с. 6).

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22-В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 недоодержаної пенсії чоловіка ОСОБА_2 після його смерті в розмірі 190982,49 грн по рішенню Волинського окружного адміністративного суду по справі від 15 грудня 2021 року №140/13333/21.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області виплатити ОСОБА_1 недоодержану пенсію чоловіка ОСОБА_2 після його смерті в розмірі 190982,49 грн по рішенню Волинського окружного адміністративного суду по справі від 15 грудня 2021 року №140/13333/21.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.І. Смокович