Справа № 420/9061/23
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2024-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9061/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Хом`якової В.В., при секретарі Перебийніс Н.Ю., за участю представника позивача Коломійчук А.С., представника відповідача Зарудної А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної податкової служби в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Одеській області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 51675-0421-1504 від 09.12.2020 про визначення суми податкового зобов`язання за платежем орендна плата з фізичних осіб за 2020 рік у розмірі 87 100 грн. 87 коп.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № -1504 від 10.09.2021 року про визначення суми податкового зобов`язання за платежем орендна плата з фізичних осіб за 2021 рік у розмірі 162 647 грн. 55 коп.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що оспорювані податкові повідомлення-рішення направлялись контролюючим органом не на адресу реєстрації та проживання позивача ( АДРЕСА_1 ), а на адресу АДРЕСА_2 , де позивач не мешкає з 2017 року. Договір оренди земельних ділянок № 273/57-20-ДО від 19.06.2020, укладений Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області та ОСОБА_1 , передбачав, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.01.2020 становить 1355396 грн. 27 коп., орендна плата становить 12 % від НГО, а саме 162647 грн. 64 коп. Наказом Головного управління Держгеокадастру в Одеській області № 15-15459/13-20-СГ від 29.10.2020 припинено право оренди земельними ділянками державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 40,0000 га. Позивач зазначає, що ОСОБА_1 була користувачем земельної ділянки лише 15 днів в 2020 році, у позивачки відповідно до договору оренди землі виникло право користування з 16.09.2020 року, з дати реєстрації права оренди землі в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 01.10.2020 року відбулась фактична заміна орендаря, й обов`язки користувача земельної ділянки перейшли до фермерського господарства "САН- АГРО ВН", а 11.11.2020 року право користування земельною ділянкою взагалі було припинено, відповідні відомості внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (про свідчать витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 232612882 від 16.11.2020 , № 232615382 від 16.11.2020, № 232617759 від 16.11.2020 , № 232620222 від 16.11:2020 , № 232623578 від 16.11.2020). ФГ "САН-АГРО ВН" мало право на користування земельними ділянками - 41 день в 2020 році. В 2021 році ані ОСОБА_1 , ані ФГ "САН-АГРО ВН" взагалі не використовували відповідну земельну ділянку як орендарі з огляду на припинення права користування.

Ухвалою суду від 03.05.2023 року позовну заяву було залишено без руху. Надано 10-денний строк для усунення недоліків.

12.05.2023 року до суду надійшла заява про усунення недоліків, надіслана представником позивача.

Ухвалою від 19.05.2023 відкрито спрощене провадження у справі, вирішено розглядати справу без виклику представників сторін, витребувано у відповідача розрахунок грошових зобов`язань з орендної плати, які були визначені податковими повідомленнями рішеннями.

01.06.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти позову. Зазначає, що відповідно до листа ГУ Держгеокадастру в Одеській області №8-15-0.61-10504/2-20 від 20.10.2020 та договору оренди від 19.06.2020 , згідно статті 288 та 286 ПК України, податкові повідомлення-рішення сформовано та відправлено рекомендованими листами з повідомленнями про вручення поштового відправлення. Укрпоштою рекомендовані повідомлення повернуті до Головного управління ДПС в Одеській області, у зв`язку з закінченням терміну зберігання 29.01.2021 та 29.10.2021 відповідно. Інформація від ГУ Держгеокадастру в Одеській області про розірвання договору оренди земельної ділянки від 19.06.2020 року з фізичною особою ОСОБА_2 до Головного управління ДПС в Одеській області не надходила. Звертає увагу суду на те, що у позовній заяві ОСОБА_1 , зазначає, що оскаржувані ППР не отримувала, водночас, 31.03.2023 року на адресу, за якою зареєстровані батьки ОСОБА_1 , надійшла ухвала Одеського окружного адміністративного суду по справі N9 420/18214/22, згідно якої відкрито провадження у вказаній справі за позовною заявою Головного управління ДПС в Одеській області про стягнення податкового боргу у розмірі 249748,42 грн., адресою ОСОБА_1 у справі № 420/18214/22 була зазначена та ж сама адреса, на яку відправлялись оскаржувані ППР, а отже позивач свідомо ухилялась від отримання листів від Головного управління ДПС в Одеській області. У справі №420/18214/22 про стягнення податкового боргу, винесено ухвалу про відкриття провадження від 19.12.2022, яка надійшла на адресу батьків ОСОБА_1 31.03.2023, копію позовної заяви представник позивача отримав 07.04.2023, проте від позивача не надходило будь-яких процесуальних документів у вказаній справі.

05.06.2023 позивач надав відповідь на відзив, в якому вказав, що за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 не зареєстрована і не проживає з 11.07.2017, що підтверджується копією паспорта, яка надана суду. Позивач зареєстрована за адресою - АДРЕСА_1 . Саме ця адреса була зазначена і в договорі оренди землі, згідно положень якого Головним управлінням ДПС в Одеській області було нараховане податкове зобов`язання за платежем орендна плата з фізичних осіб. Головним управлінням ДПС в Одеській області взагалі не надано оцінки тим обставинам, що орендованою земельною ділянкою позивачка користувалась лише 15 днів у 2020 році і, відповідно, сума податкового зобов`язання за платежем орендна плата з фізичних осіб, визначена помилково.

Ухвалою від 22.01.2024 суд вирішив перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання. Призначено підготовче засідання на 13.02.2024 о 14 год. 30 хв. Витребувані від сторін додаткові докази.

Від сторін надійшли додаткові пояснення та докази.

Через оголошення повітряної тривоги розгляд справи відкладено на 28.02.2024 о 12 год. 00 хвил.

28.02.2024 в судове засідання прибули представники сторін. Підготовче засідання було закрито за згодою представників сторін та розпочато розгляд справи по суті.

Представник позивача наполягає на позовних вимогах.

Представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши подані документи і матеріали та заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив, шо 19.06.2020 між Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар) укладено договір оренди землі № 273/57-20-ДО, згідно якого орендарю передано строком на 7 років в користування земельну ділянку площею 40 га (кадастровий номер :01:002:0269) для ведення фермерського господарства. Відповідно до пунктів 4.1, 14.2 укладеного договору оренди землі розмір орендної плати становить 162647 грн. 64 коп. в рік (12% від НГО), земельна ділянка вважається переданою орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди відповідно до закону.

Речове право (право оренди землі) зареєстровано 16.09.2020, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 224517815 від 18.09.2020.

Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області наказом № 15-15119/13-20-СГ від 21.10.2020 внесено зміни до договору оренди землі № 273/57-20-ДО від 19.06.2020 , розділ "Об`єкт оренди" викладено у новій редакції, а саме: пункт 2.1. викладений в новій редакції, яка передбачає передачу в оренду земельні ділянки загальною площею 40,0000 га, що складається із 5 земельних ділянок площею 8,000 га ріллі кожна, кадастрові номера :01:002:0586; :01:002:0587; :01:002:0588; :01:002:0589; :01:002:0590. 22.10.2020 між Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області (орендодавець) та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 322/57-20-ДО до договору оренди землі щодо зміни об`єкта оренди.

29.10.2020 наказом Головного управління Держгеокадастру в Одеській області № 15-15459/13-20-СГ припинено право оренди земельними ділянками державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 40,0000 га, що складається із п`яти земельних ділянок площею 8,000 га ріллі кожна, кадастрові номера :01:002:0586; :01:002:0587; :01:002:0588; :01:002:0589; :01:002:0590. Доказів укладання будь-яких угод до договору оренди щодо його дострокового припинення або розірвання суду не надано.

11.11.2020 речові права (право оренди землі) на вказані земельні ділянки припинено, відповідні відомості внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що підтверджується наданими суду витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 16.11.2020 № 232612882 , № 232615382, № 232617759, № 232620222, № 232623578 .

01.10.2020 зареєстровано фермерське господарство "САН-АГРО ВН", головою якого є ОСОБА_1 .

ГУ ДПС в Одеській області прийняті податкові повідомлення-рішення № 51675-0421-1504 від 09.12.2020 про визначення ОСОБА_1 суми податкового зобов`язання за платежем орендна плата з фізичних осіб за 2020 рік (196 днів) у розмірі 87100 грн. 87 коп.; податкове повідомлення-рішення № -1504 від 10.09.2021 про визначення ОСОБА_1 суми податкового зобов`язання за платежем орендна плата з фізичних осіб за 2021 рік у розмірі 162 647 грн. 55 коп.

Податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі інформації Головного управління Держгеокадарстру в Одеській області (лист від 20.10.2020 № 8-15-0.61-10504/2-20) щодо укладення договорів оренди.

Податкові повідомлення-рішення надіслані на адресу АДРЕСА_3 . Адреса реєстрації та місце проживання позивача є АДРЕСА_1 .

Про існування податкових повідомлень-рішень позивачка дізналась в квітні 2023 року.

Не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду. Законність вказаних податкових повідомлень рішень є предметом спору у справі, що розглядається.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно з положеннями частини другої статті 2 КАС в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Положення Податкового Кодексу України регулюють відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначають вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п.15.1 ст.15 Податкового кодексу України (далі - ПК України), платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно з п.16.1.4 ст.16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель. За земельні ділянки, надані в оренду, справляється орендна плата.

Згідно із ст. 21 Закону України "Про оренду землі" та підпункту 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України, орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Визначення платників орендної плати, база оподаткування та порядок справляння орендної плати, встановлено статтею 288 Податкового кодексу України.

Згідно зі ст. 288 ПКУ підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. 288.3. Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Відповідно до пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 ПКУ розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди.

Відповідно до пункту 288.7 статті 288 Податкового кодексу України податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Податковий період для орендної плати застосовується відповідно до вимог статті 285 Податкового кодексу України, відповідно до якої, базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Згідно ч.1 ст.124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України "Про оренду землі" від 6 жовтня 1998 року №161-XIV (далі - Закон №161-XIV).

За ст. 2 Закону №161-XIV пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі, який, за змістом статті 13 цього Закону є договором, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статті 17 Закону №161-XIV передбачено, що об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Згідно статті 19 Закону №161-XIV строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Дата закінчення дії договору оренди обчислюється від дати його укладення.

Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права.

Статтею 21 Закону №161-XIV передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення) обов`язковій державній реєстрації підлягають право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки.

Згідно ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

За правовим висновком Верховного суду у складі Касаційного адміністративного суду в постановах від 8 вересня 2020 року у справі №807/2849/14 та від 29 листопада 2019 року у справі №360/3442/18 набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обов`язки по договору, тобто, коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) стає правовідносинами, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін.

Отже, обов`язок платника податків сплачувати орендну плату за земельні ділянки державної та комунальної власності виникає саме з дня набрання чинності договору оренди земельної ділянки, тобто, з моменту його державної реєстрації.

З наявної у матеріалах справи інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо орендованих позивачкою ділянок встановлено наявність у позивачки на праві оренди земельних ділянок з 16.09.2020 до 11.11.2020.

Відповідно до п.1 Розділу ІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 грудня 2015 року №1204 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 січня 2016 року за №124/28254 (в редакції чинній на час направлення платнику податків податкових повідомлень-рішень) контролюючий орган визначає суму нарахування (зменшення) грошових, податкових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, і складає податкове повідомлення-рішення, якщо згідно з податковим, митним та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Встановлений обов`язок контролюючого органу визначити суму податкових зобов`язань кореспондується з правом контролюючого органу отримувати безоплатно від державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій усіх форм власності та їх посадових осіб, у тому числі від органів, які забезпечують ведення відповідних державних реєстрів (кадастрів), інформацію, документи і матеріали, що встановлено пп.20.1.3 п. 20.1 ст.20 ПК України.

Отже, саме на відповідача покладався обов`язок перевірити розмір земельної ділянки, її нормативно грошову оцінку, період дії договору оренди земельної ділянки та час його державної реєстрації для правильного визначення суми податкових зобов`язань ОСОБА_1 за платежем "орендна плата з фізичних осіб" за 2020-2021 роки.

За умови дотримання наведених обов`язків відповідач мав встановити дійсний період користування позивачем земельними ділянками, як необхідної передумови для нарахування орендної плати. Фактично позивач орендував земельні ділянки менше двох місяців 2020 року, натомість податкові зобов`язання позивачу визначені з розрахунку 196 днів в 2020 році та за весь 2021 рік, що не відповідає фактичним обставинам.

Таким чином, податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби України в Одеській області від № 51675-0421-1504 від 09.12.2020 , № -1504 від 10.09.2021 є протиправними та підлягають скасуванню.

Позивач зазначає, що ОСОБА_1 була користувачем земельної ділянки лише 15 днів в 2020 році, оскільки 01.10.2020 року відбулась фактична заміна орендаря, й обов`язки користувача земельної ділянки перейшли до фермерського господарства "САН- АГРО ВН". Разом з тим, враховуючи, що відповідно до норм законів України "Про оренду землі" та "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" право оренди земельної ділянки виникає після державної реєстрації такого права, яка проводиться державним реєстратором у порядку, передбаченому Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" , на підставі договору оренди землі та інших документів, що згідно із законодавством підтверджують набуття права оренди земельної ділянки. Отже, після проведення державної реєстрації фермерського господарства та переходу до нього в силу вищенаведених норм Закону "Про фермерське господарство" прав і обов`язків орендаря земельної ділянки за договором оренди землі таке господарство звертається до державного реєстратора для проведення державної реєстрації відповідного права оренди на підставі поданого ним договору оренди землі державної та комунальної власності, укладеного засновником цього фермерського господарства. Разом з тим, доказів перереєстрації права оренди на земельні ділянки позивача на фермерське господарство "САН- АГРО ВН" немає.

Щодо строку звернення позивача до суду з даним позовом.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 27 січня 2022 року у справі №160/11673/20 виклав позицію щодо строку оскарження податкових повідомлень-рішень за обставин, коли позивач не здійснював адміністративного їх оскарження.

ПК України не містить норм, які б визначали процесуальний строк звернення до суду з позовом у випадку, якщо платником податків не використовувалася процедура досудового вирішення спору (адміністративного оскарження). У випадку відсутності правового регулювання у спеціальному законодавстві, застосуванню підлягають загальні норми процедури судового оскарження в рамках розгляду публічно-правових спорів, які встановлені КАС України. Згідно з абзацом першим частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд приймає до уваги, що у визначенні моменту виникнення права на позов має значення, коли особа дізналася про факт порушення свого права. Матеріалами справи підтверджено, що копії податкових повідомлень-рішень Головне управління ДПС в Одеській області направляло на податкову адресу ОСОБА_1 - АДРЕСА_2 , однак поштові відправлення повернулися відправнику без вручення їх адресату із зазначенням причини повернення "за закінченням встановленого строку зберігання".

Відповідно до п.42.1 п.42.3 ст.42 ПК України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.

Пунктом 42.5 статті 42 ПК України передбачено, що у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Таким чином, в розумінні положень статті 42 ПК України податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області про визначення ОСОБА_1 сум грошових зобов`язань зі сплати орендної плати за 2020-2021 р.р. вважаються належним чином врученими відповідачу.

Зазначена обставина має значення для кваліфікації як правомірних дій контролюючого органу щодо виконання покладеного на нього ПК України обов`язку вручення платнику податків рішень, якими йому визначено до сплати певні суми грошових зобов`язань.

Однак, застосування пункту 42.5 статті 42 ПК України не спростовує ту обставину, що ОСОБА_1 не була обізнана про існування податкових повідомлень-рішень про нарахування їй орендної плати, які їй фізично не вручалися, через що вона не могла реалізувати своє право на оскарження рішень податкового органу в судовому порядку.

При цьому, суд повинен перевірити підстави виникнення податкових зобов`язань та дослідити їх правомірність у разі, якщо платник податків наполягає на протилежному.

Стосовно тверджень позивача про неотримання оскаржуваних ППР, то дана обставина ще не є свідченням їх протиправності. Згідно п. 70.7 ст. 70 ПК України, фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Наказом Міністерства фінансів України від 29.09.2017 року № 822 затверджено Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, яке розроблено відповідно до статей 63 та 70 глави 6 розділу Податкового кодексу України з метою визначення єдиної методики реєстрації фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр). Пунктом 2 цього Положення визначено, що державний реєстр створений для забезпечення єдиного державного обліку фізичних осіб, які зобов`язані сплачувати податки, збори у порядку та на умовах, що визначаються Податковим кодексом України та іншими нормативно-правовими актами України, з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотриманням податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Це Положення регулює відносини, що виникають при реєстрації фізичних осіб, які є громадянами України, іноземцями та особами без громадянства. Вказаним положенням визначено, що усі фізичні особи - платники податків та зборів реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру у порядку, визначеному цим Положенням.

Облік фізичних осіб - платників податків ведеться у Державному реєстрі за реєстраційними номерами облікової картки платника податків, а осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім`ям, по батькові (за наявності), серією та/або номером діючого паспорта громадянина України без використання реєстраційного номера облікової картки платника податків (до паспортів громадянина України з числа зазначених осіб вноситься відмітка, яка свідчить про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та/або номером паспорта).

Розділом IX цього Положення передбачено порядок подання Заяви про зміну даних, які вносяться до Облікової картки та Повідомлення.

Так, встановлено, що фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати до контролюючих органів відомості про зміну даних, які вносяться до Облікової картки або Повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання Заяви за формою № 5ДР (додаток 12) або Заяви за формою № 5ДРП (додаток13) відповідно.

Фізичні особи подають зазначені заяви особисто або через представника до контролюючого органу за своєю податковою адресою (місцем проживання), а у разі зміни місця проживання - до контролюючого органу за новим місцем проживання.

Внесення змін до Державного реєстру та окремого реєстру Державного реєстру здійснюється протягом трьох робочих днів від дня подання фізичною особою Заяви за формою № 5ДР або Заяви за формою № 5ДРП до контролюючого органу за своєю податковою адресою (місцем проживання). У разі звернення до будь-якого контролюючого органу строк внесення змін до Державного реєстру може бути продовжено до п`яти робочих днів.

В свою чергу, згідно п. 45.1 ст. 45 ПК України, платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу.

Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.

Таким чином, вказаними нормами чинного законодавства передбачено обов`язок фізичної особи-платника податків повідомляти податкові органи про зміну податкової адреси.

Однак, в даному випадку докази повідомлення позивачем податкових органів про зміну податкової адреси відсутні.

З огляду на зазначене, податкові повідомлення-рішення надсилалась ГУ ДПС в Одеській області відповідачу за останньою відомою податковою адресою рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, тобто з дотриманням вимог Податкового кодексу України. Невручення в даному випадку відповідачу податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги відбулось з незалежних від податкового органу причин, та згідно п. 42.2, 42.3 ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими. Жодна норма податкового законодавства не зобов`язує податковий орган здійснювати заходи для з`ясування причин невручення податкової вимоги, чи для вжиття додаткових заходів (як-то електронні засоби зв`язку, кур`єрська доставка тощо) щодо вручення податкової вимоги.

Відповідно до ст.ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України , в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача..

Представник відповідача у судовому засіданні не довів правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, а отже суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Суд вважає, що повноваження щодо визначення суми грошових зобов`язань покладено на контролюючі органи, та є дискреційними повноваженнями таких контролюючих органів. Адміністративний суд у справах щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності рішення, передбаченим у Кодексі адміністративного судочинства України критеріям, не може підміняти контролюючий орган та перебирати на себе повноваження, в даному випадку - щодо визначення правильної суми орендної плати за період перебування земельних ділянок в оренді позивача у 2020 році.

Витрати по сплаті судового збору позивачу відшкодовуються за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 139, 243-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 .

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області:

№ 51675-0421-1504 від 09.12.2020 про визначення суми податкового зобов`язання за платежем орендна плата з фізичних осіб за 2020 рік у розмірі 87 100 грн. 87 коп.;

№ -1504 від 10.09.2021 року про визначення суми податкового зобов`язання за платежем орендна плата з фізичних осіб за 2021 рік у розмірі 162 647 грн. 55 коп.

Стягнути з Головного управління Державної податкової служби в Одеській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору в сумі 2497 (дві тисячі чотириста дев`яносто сім) грн. 50 коп.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 11.03.2024.

Суддя В.В.Хом`якова