Справа № 260/5734/23
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2024-03-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 березня 2024 рокуЛьвівСправа № 260/5734/23 пров. № А/857/24028/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Хобор Р.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу представника адвоката Хомича Івана Олександровича, діючого на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 15.11.2023р. в адміністративній справі за позовом представника адвоката Хомича Івана Олександровича, діючого на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській обл., Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській обл. про визнання рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, спонукання до вчинення певних дій (суддя суду І інстанції: Іванчулинець Д.В., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 15.11.2023р., м.Ужгород; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: не зазначена),-

В С Т А Н О В И В:

10.07.2023р. за допомогою системи «Електронний суд» представник адвокат Хомич І.О., діючий на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача Головного управління /ГУ/ Пенсійного фонду /ПФ/ України в Харківській обл. № 72 від 26.01.2023р. про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів /КМ/ України, відповідно до ст.13 Закону України № 1788- ХІІ від 05.11.1991р. «Про пенсійне забезпечення»;

зобов`язати відповідача ГУ ПФ України в Закарпатській обл. зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу періоди роботи з 01.10.2001р. по 29.02.2004р., призначити і виплачувати йому пенсію за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених КМ України, відповідно до ст.13 Закону України № 1788-ХІІ від 05.11.1991р. «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 19.01.2023р.;

стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів на користь позивача понесенні ним судові витрати по сплаті судового збору (а.с.1-7).

Згідно ухвали суду від 14.07.2023р. вирішено розгляд цієї справи, що віднесена процесуальним законом до справ незначної складності, проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (а.с.42-44).

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 15.11.2023р. заявлений позов задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення відповідача ГУ ПФ України в Харківській обл. № 72 від 26.01.2023р. щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 ; зобов`язано ГУ ПФ України в Харківській обл. зарахувати до страхового стажу позивача періоди роботи з 01.10.2001р. по 29.02.2004р. у Закарпатському зведеному воєнізованому аварійно-рятувальному загоні постійної готовності (код 25449540) згідно записів у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 ; зобов`язано ГУ ПФ України в Харківській обл. повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.01.2023р. про призначення пенсії за Списком № 1 на пільгових умовах, з урахуванням правової позиції, викладеної судом у цьому рішенні, та зарахованих періодів роботи ОСОБА_1 ; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФ України в Харківській обл. на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073 грн. 60 коп. (а.с.110-119).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням в частині позовних вимог, його оскаржив представник адвокат Хомич І.О., діючий на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , який покликаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що в своїй сукупності призвело до помилкового вирішення справи у згаданій частині, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмовлених (незадоволених) вимог та прийняти нову постанову, якою заявлені позовні вимоги задовольнити (а.с.128-136).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що в розглядуваній справі відповідачі не наділені дискреційними повноваженнями. За наявності всіх документів, необхідних для призначення пенсії, прийняття рішення про призначення пенсії є обов`язком пенсійного органу, що позбавляє останнього в цій ситуації діяти на власний розсуд. Звідси, судом обрано неправильний спосіб захисту прав позивача.

Окрім цього, в рішенні суд дійшов висновку про те, що належними доказами підтверджено періоди роботи, через що є відсутніми підстави для незарахування цих періодів до пільгового стажу, а також наголосив на необхідності скасування рішення ГУ ПФ України в Харківській обл. № 72 від 26.01.2023р. як протиправного. При цьому, в резолютивній частині суд зобов`язав зарахувати вказані періоди роботи лише до страхового (а не пільгового) стажу ОСОБА_1 .

Також вважає, що належним відповідачем по позовній вимозі щодо зобов`язання призначити та виплачувати пенсію є ГУ ПФ України в Закарпатській обл., як уповноважений орган щодо призначення та виплати позивачу пенсії за місцем його проживанння.

Відповідачем ГУ ПФ України в Закарпатській обл. скеровано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вважає її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права та ухвалив законне і справедливе судове рішення (а.с.153-154).

Інший учасник справи не подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Відповідно до ухвали апеляційного суду від 08.01.2024р. апеляційну скаргу ГУ ПФ України в Харківській обл. на рішення суду від 15.11.2023р. у справі № 260/5734/23 повернуто цьому відповідачу по причині її непідписання уповноваженою особою (а.с.144-146).

Розгляд справи в апеляційному порядку здійснено в порядку письмового провадження за правилами ст.311 КАС України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено під час судового розгляду, що 19.01.2023р. позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача ГУ ПФ України в Закарпатській обл. із заявою про призначення пенсії за віком за Списком № 1 (а.с.50 і на звороті).

За принципом екстериторіальності заяву позивача розглянуто ГУ ПФ України в Харківській обл.; за результатами вказаного розгляду пенсійний орган прийняв рішення № 72 від 26.01.2023р. про відмову у призначенні пенсії в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, передбаченого ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.54).

На думку відповідача, необхідний пільговий стаж позивача повинен становити 10 років, натомість такому зараховано 24 роки 10 місяців 01 день страхового стажу та 05 років 11 місяців 21 день пільгового стажу (зворот а.с.54).

При цьому позивачу не враховано до пільгового стажу по Списку № 1 періоди роботи з 01.10.2001р. по 29.02.2004р.

Вважаючи рішення про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з розглядуваним позовом.

Вирішуючи наведений спір та частково задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач підтвердив належними документами періоди роботи, а тому є відсутніми підстави для незарахування вказаних періодів до пільгового стажу.

Звідси, рішення ГУ ПФ України в Харківській обл. № 72 від 26.01.2023р. про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах підлягає скасуванню, як протиправне.

Водночас, оскільки призначення пенсії за віком на пільгових умовах відноситься до дискреційних повноважень пенсійного органу, суд дійшов до переконання про необхідність зобов`язання відповідача ГУ ПФ України в Харківській обл. повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії та прийняти відповідне рішення.

Згідно з ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до роз`яснень, які наведені в п.13.1 постанови Пленуму ВАС України № 7 від 20.05.2013р. «Про судове рішення в адміністративній справі», у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Рішення суду першої інстанції в частині, що не оскаржена особою, яка подала апеляційну скаргу, не може бути скасовано або змінено апеляційним судом (п.13.2 цієї постанови).

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції не оскаржується в частині задоволених позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування рішення відповідача ГУ ПФ України в Харківській обл. № 72 від 26.01.2023р. про відмову в призначення пенсії за віком на пільгових умовах, тому в цій частині судове рішення не переглядається судом апеляційної інстанції.

Стосовно решти позовних вимог колегія суддів вважає, що наведені висновки суду першої інстанції не в повній мірі відповідають нормам права, при цьому судом допущено порушення норм матеріального права, з наступних підстав.

В частині вирішення вимог про зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах, а також виплатити нараховану пенсію за минулий період, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до вимог процесуального закону суд має право визнати бездіяльність суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язати вчинити певні дії. Суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

При цьому застосування такого способу захисту в цій справі вимагає з`ясування судом, чи виконано позивачем усі визначені законом умови, необхідні для призначення йому спірної пенсії.

Разом з тим, наведених обставин судом не встановлено. Оцінка правомірності відмови у призначенні пенсії стосувалася лише тих мотивів, які наведені відповідачем у рішенні № 72 від 26.01.2023р. Однак, під час судового розгляду не встановлено у повній мірі, чи ці мотиви є вичерпними і чи дотримано позивачем усіх інших умов для призначення такої пенсії.

Вказані дії (в тому числі перевірка заявленого стажу) належать до повноважень пенсійного органу і суд позбавлений можливості за таких умов вирішувати питання про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Отже, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що належним способом захисту та відновлення прав позивача у цій справі буде зобов`язання відповідача повторно розглянути відповідну заяву позивача про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах.

Також зобов`язання зарахування певних періодів роботи до страхового стажу позивача буде призводити до відновлення права позивача на пенсійне забезпечення, сприятиме своєчасному вирішенню спірного питання і унеможливить виникнення умов для безпідставної тяганини через дії відповідачів.

Отже, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що належним способом захисту та відновлення прав позивача у цій справі буде зобов`язання відповідача повторно розглянути відповідну заяву позивача про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах.

При повторному розгляді заяви позивача також в обов`язковому порядку повинні бути враховані відповідачем висновки судового рішення. Такі твердження відповідають вимогам ч.4 ст.245 КАС України.

Окрім цього, дійсно із тексту рішення суду першої інстанції убачається, що позивач підтвердив належними документами періоди роботи, які слід зарахувати до пільгового стажу.

Разом з тим, суд першої інстанції помилково в резолютивній частині рішення зобов`язав пенсійний орган зарахувати до страхового стажу позивача періоди роботи з 01.10.2001р. по 29.02.2004р. у Закарпатському зведеному воєнізованому аварійно-рятувальному загоні постійної готовності (код 25449540) згідно записів у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 (хоча такі періоди зараховані пенсійним органом до загального страхового стажу позивача).

Зазначене формулювання не призведе до правильного виконання рішення суду та позбавить можливості провести зарахування періодів роботи позивача до пільгового стажу.

Вказана обставина має істотне значення для правильного вирішення розгляду спору, а відтак в цій частині рішення суду слід змінити і вказати про зарахування спірних періодів роботи до пільгового страхового стажу позивача.

Стосовно решти доводів апеляційної скарги колегія суддів керується наступним.

Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою Правління ПФ України № 22-1 від 25.11.2005р. (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

При цьому, починаючи з 30.03.2021р. набрала чинності постанова правління ПФ України № 25-1 від 16.12.2020р. «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», якою передбачено застосування органами ПФ України принципу екстериторіальноості при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії, починаючи з 01.04.2021р.

Запроваджена технологія передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів ПФ України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від місця прийняття заяви до розгляду та місця проживання пенсіонера.

Запровадження принципу екстериторіальності мало на меті досягнення таких результатів: єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства; централізована прозора система контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій; мінімізація особистих контактів з громадянами; відв`язка звернень та їх опрацювання від територіального принципу; попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників.

В силу приписів вказаного Порядку:

п.1.1 розділу І - заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

п.4.1. розділу IV - заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

п.4.2. розділу IV - після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

п.4.10. розділу IV - після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.

Зміст викладених положень надає можливість зробити послідовний висновок про те, що сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення (перерахунок), незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території.

Після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення (перерахунок) пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, тобто територіальний орган ПФ України, визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, тобто, територіальному органу ПФ України, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

У свою чергу, нарахування та виплату пенсії проводить територіальний орган ПФ України за місцем фактичного проживання/перебування особи.

Згідно фактичних обставин справи позивач звернувся до ГУ ПФ України в Закарпатській обл. із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Заява позивача про призначення пенсії розглянута за принципом екстериторіальності ГУ ПФ України в Харківській обл., за результатом чого було прийнято рішення № 72 від 26.01.2023р. про відмову в призначенні пенсії.

Оскаржуючи вказане рішення, позивач пред`явив позовні вимоги до відповідача ГУ ПФ України в Харківській обл.

Стосовно решти вимог належним відповідачем слід вважати ГУ ПФ України в Закарпатській обл., оскільки відповідно до приписів п.4.10 вищевказаного Порядку при наявності підстав для призначення (перерахунку) пенсії пенсійним органом, який має призначати та виплачувати пенсію, є територіальний орган ПФ за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконливого висновку про часткову обґрунтованість та підставність заявленого позову в наведеній частині, через що останній підлягає до часткового задоволення, при цьому в межах доводів апеляційної скарги належить зобов`язати ГУ ПФ України в Закарпатській обл. зарахувати до пільгового страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 01.10.2001р. по 29.02.2004р. у Закарпатському зведеному воєнізованому аварійно-рятувальному загоні постійної готовності (код 25449540) згідно записів у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , а також повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.01.2023р. про призначення пенсії за Списком № 1 на пільгових умовах, з урахуванням правової позиції, викладеної судом у цьому рішенні, та зарахованих періодів роботи ОСОБА_1 .

Отже, колегія суддів приходить до висновку про те, що заявлений позов є частково підставним та обґрунтованим, через що підлягає до часткового задоволення, з вищевикладених мотивів.

Із врахуванням викладеного, суд першої інстанції правильно по суті вирішив розглядуваний спір, однак помилково застосував норми матеріального права (не застосував закон, який підлягав застосуванню) та порушив норми процесуального права (допустив описку щодо зарахування періодів роботи до пільгового стажу), через що оскаржуване рішення суду слід змінити в резолютивній частині шляхом часткового викладення її в новій редакції.

В решті рішення суду прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків прийнятого судом рішення, а тому підстави для його скасування чи зміни у цій частині є відсутніми.

З огляду на результат апеляційного розгляду та відповідно до ст.139 КАС України належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФ України в Закарпатській обл. судові витрати в розмірі 1610 грн. 40 коп. сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне стягнути на користь позивача всю суму сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги, оскільки за розглядуваних умов правильним є застосування принципу визначення розміру судових витрат, виходячи з кількості (а не розміру) задоволених/незадоволених позовних вимог, який стосується часткового задоволення судом вимог немайнового характеру, за якого визначити у відсотковому відношенні суму судового збору є неможливо.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ст.311, п.2 ч.1 ст.315, ст.316, п.4 ч.1 ст.317, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника адвоката Хомича Івана Олександровича, діючого на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 15.11.2023р. в адміністративній справі № 260/5734/23 змінити, виклавши частини третю та четверту резолютивної частини рішення суду в наступній редакції:

« 3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській обл. зарахувати до пільгового страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 01.10.2001р. по 29.02.2004р. у Закарпатському зведеному воєнізованому аварійно-рятувальному загоні постійної готовності (код 25449540) згідно записів у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 .

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській обл. повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.01.2023р. про призначення пенсії за Списком № 1 на пільгових умовах, з урахуванням правової позиції, викладеної судом у цьому рішенні, та зарахованих періодів роботи ОСОБА_1 .».

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській обл. (юридична адреса: 88008, Закарпатська обл., м.Ужгород, пл.Народна, 4; ) судові витрати в розмірі 1610 (одна тисяча шістсот десять) грн. 40 коп. сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді Н. В. Бруновська
Р. Б. Хобор
Дата складання повного тексту судового рішення: 08.03.2024р.