Справа № 160/1697/24
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2024-03-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 березня 2024 рокуСправа №160/1697/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рябчук О.С.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
17.01.2024 року за допомогою підсистеми "Електронний суд" до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якій позивач просить:
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Дніпропетровським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки протиправно не проведено нарахування та виплату за період з 01.01.2023 року по 31.07.2023 року сум індексації грошового забезпечення, що передбачено ст.9 Закону України від 20.12.1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ст.33 Закону України від 24.03.1995 №108/95-ВР «Про оплату праці» та здійснюється відповідно до Закону України від 03.07.1991 №1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» і Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078. Посилається на те, що сума індексація грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону, підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті. Вважає, що непроведення перерахунку та невиплата відповідачем індексації грошового забезпечення з 01.01.2023 року по 31.07.2023 року є протиправним обмеженням його конституційних прав та порушенням вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку №1078. Позивач вважає таку бездіяльність протиправною, що порушує його права, в зв`язку із чим звернувся з цим позовом до суду та просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.01.2024 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Копію ухвали про відкриття провадження разом з матеріалами адміністративного позову отримано Дніпропетровським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки за допомогою підсистеми «Електронний суд», про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка про доставку електронного листа.
Відповідачем відзиву проти позову не було надано. З клопотаннями, заявами, поясненнями відповідач до суду не звертався.
Згідно з ч.ч. 5, 8 ст. 261 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до витягу з наказу начальника Амур-Нижньодніпровського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (по стройовій частині) від 12.07.2022 року № 168 молодший сержант ОСОБА_1 , призначений наказом начальника Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (по особовому складу) від 06.07.2022 року № 39-РС на посаду провідного бухгалтера командування Амур-Нижньодніпровського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки міста Дніпра, ВОС- 900093А, який прибув із Новомосковського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (м. Новомосковськ, Дніпропетровської області), з 12 липня 2022 року зарахувати до списків особового складу, на всі види забезпечення і вважати таким, що з 12 липня 2022 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 3080 гривень на місяць, шпк «старший лейтенант».
31.07.2023 року відповідно до витягу з наказу начальника Амур-Нижньодніпровського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки ( по стройовій частині) №212 сержант ОСОБА_1 , провідний бухгалтер командування Амур-Нижньодніпровського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки міста Дніпра, призначений наказом начальника Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка (по особовому складу) від 17.07.2023 року №20-рс курсантом штатним навчального батальйону резерву офіцерського складу факультету післядипломної освіти, вважається, що справу та посаду здав і вибув до нового місця служби.
19.09.2023 року ОСОБА_2 звернувся до начальника Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки з заявою про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення військовослужбовців за період проходження служби у Амур Нижньодніпровському РТЦК та СП ( м. Дніпро) з 01.01.2023 року по 31.07.2023 року з урахуванням базового місяця березень 2018 року, відповідно до п. 2 постанови КМУ «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» від 17 липня 2003 року № 1078.
У відповідь на звернення Дніпропетровським обласним територіальним центром комплеткування та соціальної підтримки не було проведено нарахування та виплати індексації, а також не повідомлено про причини відмови у проведення такого розрахунку.
Не погоджуючись з діями відповідача щодо невиплати індексації грошового забезпечення з 01.01.2023 року по 31.07.2023 року, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, суд зазначає наступне.
Так, спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі по тексту - Закон №2011-XII, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно частин першої та другої статті 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закону №2011-XII).
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 № 1282-XII (далі по тексту - Закон №1282-XII, у відповідній редакції).
Відповідно до статті 1 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Згідно з положеннями статті 2 Закону №1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Частиною 1 статті 4 Закону №1282-XII визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Отже, індексація має спеціальний статус виплати з боку держави у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема, пенсії, стипендії; оплати праці (грошового забезпечення), які мають систематичний характер, а тому, індексація є невід`ємною складовою частиною сум грошового забезпечення військовослужбовців.
Водночас, суд звертає увагу, що відповідно до абзацу 18 пункту 3 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" № 2710-IX від 03.11.2022 зупинено на 2023 рік дію Закону№1282-XII.
Як встановлено з матеріалів даної справи, позивачу у 2023 році індексація грошового забезпечення не виплачувалась, що підтверджується позивачем та не було заперечено відповідачем.
Ненарахування та невиплата індексації грошового забезпечення позивачу була обумовлена саме приписами абзацу 18 пункту 3 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" №2710-IX від 03.11.2022, яким зупинено на 2023 рік дію Закону №1282-XII.
Суд звертає увагу, що вказана норма підлягає застосуванню у спірних правовідносинах.
При цьому, ця норма є чинною на даний час та не визнавалась неконституційною.
Відтак, підприємства, установи, організації у 2023 році звільнені від обов`язку здійснювати нарахування та виплату індексації доходів, зокрема, оплати праці (грошового забезпечення). Обчислення індексу споживчих цін для нарахування сум індексації у 2023 році не здійснюється.
При цьому, оскільки дію Закону №1282-XII зупинено на 2023 рік, то підзаконний нормативно - правовий акт - Порядок проведення індексації грошових доходів населення», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, який прийнятий на виконання вимог ч. 2 ст.6 вказаного Закону також не діє протягом 2023 року.
Таким чином, відсутнім є факт протиправних дій Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, яка полягає у не проведенні нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з 01.01.2023 по 31.07.2023.
Стосовно доводів позивача про те, що сума індексації грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону, підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті, то суд зазначає, що це не спростовує факту того, що на 2023 рік зупинено дію Закону №1282-XII приписами абзацу 18 пункту 3 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" №2710-IX від 03.11.2022, який, як вже зазначалося вище, підлягає застосуванню у спірних правовідносинах у даній справі.
Також, суд враховує посилання позивача на правові позиції Європейського суду з прав людини, проте зазначає, що дане рішення суду не суперечить їм.
Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку щодо необґрунтованості та безпідставності заявлених ОСОБА_1 до Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки вимог про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
За приписами статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 244, 245, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Рябчук