Справа № 420/13822/23
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2024-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Левчук О.А.,

за участю секретаря Гур`євої К.І.

представника позивача Крота О.Д.,

представника відповідача Кисельова О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом державного підприємства Ренійський морський торговельний порт до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду та просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 29 травня 2023 року №11755/15-32-09-07 та від 29 травня 2023 року №11752/15-32-09-07.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що приймаючи наказ про проведення фактичної перевірки, контролюючий орган обмежився лише посиланнями на норми чинного законодавства, в тому числі норми ПК України, якими визначено підстави для проведення фактичної перевірки платника податків, при цьому, жодним чином не обґрунтував, що саме зумовило необхідність проведення перевірки. Таким чином, підстави для проведення перевірки підприємства відсутні. При цьому, Закон №481/95-ВР не містить вказівки на те, що пальне повинно зберігатися виключно у стаціонарних ємностях для зберігання пального; не визначає граничний об`єм пального чи обмежень по строку, з якого починається «зберігання пального»; саме по собі зберігання пального не є підставою для реєстрації акцизного складу, оскільки вимагає певного обсягу пального. У разі, якщо наявне в суб`єкта господарювання місце зберігання пального відповідає ознакам, які ПК України встановлює як виняток із визначення понять «акцизний склад» та/або «акцизний склад пересувний», такий суб`єкт не має обов`язку отримувати ліцензію на право зберігання пального в такому місці. Тобто, зберігання пального в транспортних засобах/технічному обладнанні/пристроях (пересувних цистернах) не потребує отримання ліцензії на право зберігання пального, тому у ДП «Ренійський морський торговельний порт» відсутні підстави щодо отримання ліцензії. При цьому, в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні від 29 травня 2023 №11755/15-32-09-07 графах «посилання на пункт та статтю законодавчого акта, порушення якого встановлено», «посилання на пункт та статтю законодавчого акта, який є підставою для застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, наявні посилання лише на статті 15 та 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» без зазначення конкретних частин, пунктів чи абзаців вказаних статей, що не дає можливості встановити чітку норму законодавства, порушення якої зафіксовано відповідачем та яка стала підставою для застосування штрафних (фінансових санкцій). Акт перевірки також не містить посилання на конкретну норму статті 15 Закону, порушення якої встановлено відповідачем, враховуючи, що сама стаття містить значну кількість вимог до імпорту, експорту, оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, пальним та зберігання пального. Відсутність у податковому повідомленні-рішенні посилання на законодавчий акт, на підставі якого відповідачем застосовано штрафні санкції та визначено їх розмір суттєво впливає на правомірність такого рішення. Фахівцями ГУ ДПС в Одеській області не було враховано, що 26.01.2023 між ДП «РМТП» та ТОВ «ПОРТ І ФЛОТ» був підписаний договір про закупівлю (про поставку товарів) №02-12/В/17. Відповідно до пп.1 п 1 Договору постачальник зобов`язується поставити покупцю дизель генератори, що іменується надалі товар, а покупець зобов`язується прийняти і сплатити його вартість в порядку і на умовах, передбаченим цим Договором. 03.04.2023 ТОВ «ПОРТ І ФЛОТ» передав ДП «РМТП» два дизель генератори. Таким чином порушуються норми Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо сприяння відновленню енергетичної інфраструктури України» від 13.12.2022 № 2836-IX. Крім того, 05.04.2023 директору ДП «Ренійський морський торговельний порт» під підпис вручено запит від 04.04.2023 №4304/КПР/15-32-09-07-06 «Про надання документів, що належать до предмету перевірки». Однак в зазначеному запиті не визначено за який саме період потрібно було надати первинні документи. На виконання вимог пункту 85.7 статті 85 Податкового кодексу України, ДП «Ренійський морський торговельний порт» були надані головному державному інспектору територіального відділу контролю за підакцизними товарами управління контролю за підакцизними товарами Головного управління ДПС в Одеській області Максиму БУГАЄНКО під опис копії первинних документів. При отриманні та підписанні опису зауважень від головного державного інспектора територіального відділу контролю за підакцизними товарами управління контролю за підакцизними товарами Головного управління ДПС в Одеській області стосовно не надання з боку ДП «Ренійський морський торговельний порт» первинних документів у повному обсязі не було. Згідно підпункту 1.4.7.3 пункту 1.4.7 Методичні рекомендації щодо порядку взаємодії між підрозділами органів Державної податкової служби України при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджених Наказом Державної податкової служби України від 04.09.2020 №470 зазначено, що у разі ненадання платником податків під час проведення перевірки (крім наведених у цьому пункті випадків та випадків, передбачених підпунктом 1.4.6 пункту 1.4 цього розділу цих Методичних рекомендацій) відповідних документів (копій документів), пояснень, довідок, інформації тощо, які необхідні для її здійснення, складається відповідний акт, який реєструється у Спеціальному журналі реєстрації актів у порядку, передбаченому підпунктом 1.4.5 пункту 1.4 цього розділу цих Методичних рекомендацій, а також вживаються заходи щодо документування цих фактів у відповідних розділах (додатках) до акта перевірки з наведенням переліку документів, які не надано (за необхідності - згрупованих за типами). Однак, акт відсутній. Таким чином, відсутні підстави для посилання за порушення п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України, за яку передбачена відповідальність згідно із п. 121.1 ст. 121 Кодексу.

Представником відповідача Головного управління ДПС в Одеській області до суду надано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні позову та вказує, що підставою для прийняття наказу про проведення перевірки слугувало здійснення контролюючим органом функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального, з урахування проведеного аналізу господарської діяльності ДП Ренійський морський торговельний порт щодо придбання пального. Під час проведення фактичної перевірки встановлено порушення вимог ст. 15 Закону № 481-95-ВР, а саме здійснення зберігання пального 05.04.2023 без отримання ліцензії на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) та п. 85.2 ст. 85 ПКУ ненадання до перевірки оборотно-сальдових відомостей по субрахунках 20.3 за період з 01.03.2023 по 04.04.2023, інформації щодо наявності пального в паливних баках транспортних засобів станом на 05.04.2023, розгорнутого переліку основних засобів, реєстрів отриманих паливних талонів, відомостей про відпуск нафтопродуктів за період з 01.03.2023 по 05.04.203, звітів про витрачання палива механізмами порту за період з 01.03.2023 по 05.04.2023. Таким чином, податкові повідомлення-рішення винесено в межах та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Представником позивача до суду надано відповідь на відзив, в якій представник позивача зазначив доводи викладені в позовній заяві, а також вказав, що спірний наказ заступника начальника ДПС від 03.04.2023 №2142-п про проведення фактичної перевірки ДП «Ренійський морський торговельний порт» визначеним у ч.2 ст.2 КАС України критеріям для оцінки рішення субєкта владних повноважень не відповідає, оскільки прийнятий не у спосіб, передбачений Податковим кодексом України, внаслідок не зазначення в ньому обовязкових підстав для проведення такої перевірки. При цьому, перевірка даних за минулий період часу носить характер документальної перевірки, а тому такі дії не можуть вчинятися в рамках фактичної перевірки та слугувати підставою для складання акту перевірки та можливого застосування на його підставі штрафних санкцій.

Також, представником позивача надано додаткові пояснення, в яких представника позивача вказав ,що ДП «Ренійський морський торговельний порт» отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 1000 кубічних метрів, використовує пальне виключно для власних потреб, загальна місткість розташованих ємностей не перевищує 200 кубічних метрів, тому відсутні підстави, щодо отримання ліцензії на зберігання пального. Отже, посилання відповідача, що ДП «Ренійський морський торговельний порт» повинен зберегати пальне виключно при наявності ліцензії не ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Ухвалою суду від 26 червня 2023 року по справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 05 вересня 2023 року призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 27 вересня 2023 року відкладено підготовче засідання та призначено судове засідання в режимі відеоконференції поза межами суду за допомогою власних технічних засобів учасників справи в підсистемі відеоконференцзв`язку.

Ухвалою суду від 17 жовтня 2023 року, занесеною до протоколу судового засідання, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою суду від 04 грудня 2023 року, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 02 січня 2024 року витребувано від Головного управління ДПС в Одеській області належним чином завірену копію запиту від 04.04.2023 року № 4304/КПР/15-32-09-07-06, з відміткою про його отримання ДП Ренійський морський торговельний порт та зупинено провадження по справі для одержання витребуваних документів.

Ухвалою суду від 23 січня 2024 року, занесеною до протоколу судового засідання, поновлено провадження по справі.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, просив суд відмовити в задоволенні позовної заяви.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 19.12.1991 року проведено державну реєстрацію державного підприємства Ренійський морський торговельний порт ().

03 квітня 2023 року Головним управлінням ДПС в Одеській області видано наказ № 2142-п про проведення фактичної перевірки державного підприємства Ренійський морський торговельний порт з 05.04.2023 року тривалістю 10 діб, перевіряємий період з 01.01.2022 року по дату закінчення фактичної перевірки, з метою здійснення контролю дотримання вимог діючого законодавства у сфері обігу підакцизних товарів, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності ліцензій, свідоцтв (а.с. 19, 56-57 т. 1).

05 квітня 2023 року Головним управлінням ДПС в Одеській області надано до ДП Ренійський морський торговельний порт запит про надання документів, що належать до предмету перевірки № 4304/КПР/15-32-09-07-06 від 04.04.2023 року (а.с. 40-43 т. 2).

14 квітня 2023 року Головним управлінням ДПС в Одеській області складено акт про ненадання документів до фактичної перевірки № 1358/15-32-09-07/00126809 (а.с. 64 т. 1).

17 квітня 20223 року Головним управлінням ДПС в Одеській області складено акт про результати фактичної перевірки № 9172/15-32-09-07-01125809, яким зафіксовано порушення ДП Ренійський морський торговельний порт ст. 15 Закону України № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», за що передбачена відповідальність згідно ст. 17 Закону та порушення п. 85.2 ст. 85 ПК України, за що передбачена відповідальність згідно із п. 121.1 ст. 121 Кодексу (а.с. 20-22, 58-63 т. 1).

17 квітня 2023 року Головним управлінням ДПС в Одеській області складено акт про неможливість вручення та підписання акту фактичної перевірки № 1386/15-32-09-07/01125809 (а.с. 65 т. 1).

ДП Ренійський морський торговельний порт подано заперечення на акт перевірки № 9172/15-32-09-07-01125809 від 17.04.2023 року, за результатами розгляду яких прийнято висновок № 6267/КПР/15-32-09-07-06 від 23.05.2023 року, яким визнано висновки акту перевірки обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам діючого законодавства (а.с. 23-28 т. 1).

29 травня 2023 року Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення № 11755/15-32-09-07, яким застосовано до ДП Ренійський морський торговельний порт штрафні (фінансові) санкції у розмірі 500000,00 грн. (а.с. 31, 66-67 т. 1).

29 травня 2023 року Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення № 11752/15-32-09-07, яким застосовано до ДП Ренійський морський торговельний порт штрафні (фінансові) санкції у розмірі 1020,00 грн. (а.с. 32, 68-69 т. 1).

ТОВ Продовольча компанія АМ подано скаргу на податкове повідомлення-рішення № 4976/15-32-09-01 від 29.03.2023 року, яку рішенням ДПС України від 06.06.2023 року № 14336/6/99-00-06-03-02-06 залишено без задоволення, а ППР без змін (а.с. 19-27 т. 1).

Згідно пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи. Види документальних перевірок, порядок планування, проведення та оформлення їх результатів, що проводяться контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, встановлюються Митним кодексом України.

Згідно пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки визначений статтею 80 Податкового кодексу України.

Згідно п. 80.1, пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок визначені статтею 81 ПК України.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального на території України визначає Закон України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензії.

Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.

Суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) має право зберігати пальне без отримання ліцензії на право зберігання пального в місцях виробництва пального або місцях оптової торгівлі пальним чи місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримані відповідні ліцензії.

Ліцензія на право зберігання пального не отримується на місця зберігання пального, що використовуються: підприємствами, установами та організаціями, які повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевого бюджету; підприємствами, установами та організаціями системи державного резерву; суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) для зберігання пального, яке споживається для власних виробничо-технологічних потреб виключно на нафто- та газовидобувних майданчиках, бурових платформах і яке не реалізується через місця роздрібної торгівлі.

Суб`єкти господарювання, які здійснюють роздрібну, оптову торгівлю пальним або зберігання пального виключно у споживчій тарі до 5 літрів, ліцензію на роздрібну або оптову торгівлю пальним або ліцензію на зберігання пального не отримують.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі, зокрема, оптової торгівлі пальним або зберігання пального без наявності ліцензії - 500000 гривень.

Згідно ст. 1 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) місце зберігання пального - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування; зберігання пального - діяльність із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик.

Відповідно до пп. 14.1.6 п. 14.1 ст. 14 ПК України акцизний склад - це: а) спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (далі - приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі, а також реалізації спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів; б) приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального.

Не є акцизним складом: а) приміщення відокремлених підрозділів розпорядника акцизного складу, які використовуються ним виключно для пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі маркованих марками акцизного податку горілки та лікеро-горілчаних виробів, відвантажених з акцизного складу, а також для здійснення оптової та/або роздрібної торгівлі відповідно до отриманої розпорядником акцизного складу ліцензії; б) приміщення або територія, на кожній з яких загальна місткість розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не перевищує 200 кубічних метрів, а суб`єкт господарювання (крім платника єдиного податку четвертої групи) - власник або користувач такого приміщення або території отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 1000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам. Критерій, визначений цим підпунктом, щодо загальної місткості ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не застосовується до ємностей суб`єктів господарювання, які є розпорядниками хоча б одного акцизного складу; в) приміщення або територія незалежно від загальної місткості розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального, власником або користувачем яких є суб`єкт господарювання - платник єдиного податку четвертої групи, який отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 10000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам; г) паливний бак як ємність для зберігання пального безпосередньо в транспортному засобі або обладнанні чи пристрої; ґ) приміщення або територія, у тому числі платника податку, де зберігається або реалізується виключно пальне у споживчій тарі ємністю до 5 літрів включно, отримане від виробника або особи, яка здійснила його розлив у таку тару.

З матеріалів справи вбачається, а саме з акту від 17.04.2023 року №9172/15-32-09-07-01125809, що під час проведення фактичної перевірки Головним управлінням ДПС в Одеській області зафіксовано порушення ДП Ренійський морський торговельний порт ст. 15 Закону України № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», за що передбачена відповідальність згідно ст. 17 Закону та порушення п. 85.2 ст. 85 ПК України, за що передбачена відповідальність згідно із п. 121.1 ст. 121 Кодексу (а.с. 20-22, 58-63 т. 1).

В акті від 17.04.2023 року №9172/15-32-09-07-01125809 зазначено, що 05.04.2023 року під час обстеження територій та приміщень за адресою: вул. Дунайська, 188, м. Рені, Ренійський район, Одеська область, де здійснює діяльність ДП «РМТП» на ділянці малої механізації вантажного терміналу встановлено наявність (фактичне зберігання в бочках ємністю 200 літрів кожна) пального, а саме дизельного палива у кількості 680 літрів, бензину А-95 в кількості 815 літрів, що додаткового підтверджено відомістю, що додається до акту. Поряд з цим, відповідно до наданим по перевірки оборотно-сальдовим відомостям по бухгалтерському рахунку 20.3, на якому підприємство відображає рух ПММ, в тому числі дизельне паливо та бензин А-95, також підтверджується наявність облікових залишків (без рознесення в частині наявності пального в транспортних засобів, перевантажувальних механізмів та ємностей). Додаткових пояснень відповідальних осіб ДП «РМТП» щодо зберігання пального в бачках ємністю 200 літрів кожна, до перевірки не надано. Тобто, перевіркою встановлено порушення ДП «РМТП» ст. 15 Закону України № 481/95-ВР.

Верховний Суд у постановах від 31 травня 2022 року у справі №540/4291/20, від 15 червня 2022 року у справі №260/3859/20 здійснив системний аналіз норм ПК України та Закону № 481 у їх взаємозв`язку та сформулював такий висновок: зберігання пального нерозривно пов`язане із наявністю у суб`єкта господарювання споруд та/або обладнання, та/або ємностей, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування (місця зберігання пального). Наявність у суб`єкта господарювання обов`язку з отримання ліцензії на право здійснення діяльності зі зберігання пального, яка опосередковується придбанням та використанням суб`єктом господарювання пального для задоволення своїх власних виробничих потреб при провадженні його господарської діяльності (не пов`язаної з метою отримання доходу від зберігання пального як виду економічної діяльності) залежить саме від наявності у суб`єкта господарювання місця зберігання пального, яке за своїми ознаками (характеристиками) відповідає визначенню «акцизного складу» та/або «акцизного складу пересувного», незалежно від того чи зареєстрований такий суб`єкт платником акцизного податку, розпорядником акцизного складу та/або наявністю підстав для реєстрації такого місця як акцизного складу. Відповідно, у випадку, якщо наявне у суб`єкта господарювання місце зберігання пального відповідає ознакам, які ПК України встановлює як виключення з визначення «акцизного складу» та/або «акцизного складу пересувного», такий суб`єкт не має обов`язку отримувати ліцензію на право зберігання пального у такому місці.

Отже, для оцінки наявності в діях суб`єкта господарювання складу правопорушення у вигляді здійснення діяльності зі зберігання пального без отримання відповідної ліцензії, з`ясуванню підлягають місце та спосіб його зберігання, мета придбання, технічні характеристики використаних для цього споруд (обладнання, ємностей), обсяги споживання, закупівлі та обставини використання пального. Ці обставини складають об`єктивну та суб`єктивну сторони правопорушення. Сам по собі факт наявності «на балансі» у суб`єкта господарювання невикористаного пального не є достатньою обставиною для його кваліфікації як зберігання пального без отримання відповідної ліцензії.

В той же час, з акту перевірки від 17.04.2023 року №9172/15-32-09-07-01125809 не вбачається на підставі яких саме доказів ГУ ДПС в Одеській області встановлено дійсні обставини зберігання ДП Ренійський морський торговельний порт придбаного пального саме без ліцензії.

Верховний Суд в постанові від 15 червня 2022 року по справі № 260/3859/20 зазначив, що під час розгляду справ, пов`язаних із притягненням суб`єктів господарювання до відповідальності за таке правопорушення, предметом доказування є саме підтвердження або спростування виявлених та зафіксованих в акті перевірки порушень вимог Закону № 481/95-ВР, в якому має бути чітко зазначено, в чому полягає порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства, яких саме норм та на підставі яких обставин ґрунтується цей висновок. Суть фактичної перевірки полягає у безпосередньому встановленні працівниками контролюючого органу (підтвердження або спростування обставин) саме факту здійснення суб`єктом господарювання діяльності зі зберігання пального, а не його придбання. Невстановлення під час фактичної перевірки обставин здійснення позивачем діяльності зі зберігання пального, часу цієї діяльності та місця, у якому пальне зберігалося, унеможливлює визнання правомірним застосування штрафних санкцій за зберігання пального без наявності ліцензії.

При цьому, пп. 14.1.6 п. 14.1 ст. 14 ПК чітко визначено, що не є акцизним складом, зокрема, приміщення або територія, на кожній з яких загальна місткість розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не перевищує 200 кубічних метрів, а суб`єкт господарювання (крім платника єдиного податку четвертої групи) - власник або користувач такого приміщення або території отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 1000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам.

Тобто, наявність у позивача ємностей для зберігання пального по 200 літрів кожна та факт придбання пального автоматично не свідчить про порушення ним норм статті 15 Закону №481.

В постанові від 11 жовтня 2023 року по справі № 420/4383/23 Верховний Суд зазначив, що пункт «б» підпункту 14.1.6 пункту 14.1 статті 14 ПК України містить критерії, що стосуються окремо характеристики приміщення чи території, на якій розташовано ємності для навантаження-розвантаження та зберігання пального, а також самого суб`єкта господарювання в частині обсягів отриманого пального за календарний рік та мети використання такого пального. Отже при визначенні приміщення або території акцизним складом, необхідно враховувати, зокрема, загальну місткість розташованих у певному приміщенні або на певній території ємностей, які використовуються для навантаження-розвантаження і зберігання пального, та обсяг пального отриманого суб`єктом господарювання протягом календарного року.

Однак, як вбачається з акту перевірки від 17.04.2023 року №9172/15-32-09-07-01125809 посадовими особами ГУ ДПС в Одеській області під час здійснення фактичної перевірки не досліджувалось питання загального обсягу, яке перебувало на ділянці малої механізації вантажного терміналу ДП Ренійський морський торговельний порт та обсягу пального отриманого суб`єктом господарювання протягом календарного року. Фахівцями контролюючого органу під час проведення перевірки не встановлено, що ДП Ренійський морський торговельний порт отримано протягом календарного року пальне в обсягах, що перевищують 1000 кубічних метрів.

З матеріалів справи вбачається, що під час проведення перевірки посадовими особами ГУ ДПС в Одеській області не проведено інвентаризації пального на зберіганні, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, відбір зразків пального.

Також, акт перевірки не містить будь-яких посилань на те, що посадовими особами контролюючого органу з`ясовано обставини щодо обсягу фактичного зберігання позивачем пального у спірних правовідносинах, з врахуванням напрямків господарської діяльності підприємства і наявної у користуванні позивача техніки та використання палива.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, відповідачем, суб`єктом владних повноважень, не надано до суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували викладені в акті перевірки висновки щодо здійснення зберігання позивачем пального без наявності відповідної ліцензії за адресою: вул. Дунайська, 188, м. Рені, Ренійський район, Одеська область.

За таких підстав суд вважає неспроможними посилання відповідача на те, що ДП Ренійський морський торговельний порт зберігає пальне без наявності ліцензії, оскільки вказані висновки ґрунтуються на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що Головним управління ДПС в Одеській області не доведено наявність в діях позивача порушення, відповідальність за яке передбачена ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», а тому податкове повідомлення-рішення № 11755/15-32-09-07 від 29.05.2023 року є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

Також, позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 29 травня 2023 року №11752/15-32-09-07, яким застосовано до ДП Ренійський морський торговельний порт штрафні (фінансові) санкції у розмірі 1020,00 грн. за порушення п. 85.2 ст. 85 ПК України.

Відповідно до п. 85.2 ст. 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Згідно п. 121.1 ст. 121 ПК України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується учасниками справи, що 05 квітня 2023 року Головним управлінням ДПС в Одеській області надано до ДП Ренійський морський торговельний порт запит про надання документів, що належать до предмету перевірки № 4304/КПР/15-32-09-07-06 від 04.04.2023 року (а.с. 40-43 т. 2).

В акті від 17.04.2023 року №9172/15-32-09-07-01125809 зазначено, що станом на 14.04.2023 року посадовими особами ДП «РМТП» до перевірки не надані первинні документи у повному обсязі, які є предметом перевірки, а саме оборотно-сальдові відомості по субрахунку 20.3 за період з 01.03.2023 по 04.04.2023, інформації щодо наявності пального в паливних баках транспортних засобів станом на 05.04.2023, розгорнутий перелік основних засобів, реєстр отриманих паливних талонів, відомості про відпуск нафтопродуктів за період з 01.03.2023 по 05.04.203, звіти про витрачання палива механізмами порту за період з 01.03.2023 по 05.04.2023, чим порушено п. 85.2 ст. 85 ПКУ.

При цьому, 10.04.2023 року ДП Ренійський морський торговельний порт надано супровідним листом посадовим особам Головного управління ДПС в Одеській області документи, згідно опису (а.с. 140-142 т. 1).

Однак, у супровідному листі від 10.04.2023 року в переліку наданих документів відсутні відомості про надання ДП Ренійський морський торговельний порт оборотно-сальдових відомостей по субрахунку 20.3 за період з 01.03.2023 по 04.04.2023, інформації щодо наявності пального в паливних баках транспортних засобів станом на 05.04.2023, розгорнутого переліку основних засобів, реєстру отриманих паливних талонів, відомості про відпуск нафтопродуктів за період з 01.03.2023 по 05.04.203, звітів про витрачання палива механізмами порту за період з 01.03.2023 по 05.04.2023.

Суд вважає неспроможним посилання представника позивача на те, що в запиті не визначено за який саме період потрібно було надати первинні документи, оскільки зі змісту запиту № 4304/КПР/15-32-09-07-06 від 04.04.2023 року чітко вбачається, що документи необхідно надати за період з 01.01.2022 року по дату закінчення перевірки, як і зазначено строк до якого слід надати копії документів 10.04.2023 року.

При цьому, 14 квітня 2023 року Головним управлінням ДПС в Одеській області складено акт про ненадання документів до фактичної перевірки № 1358/15-32-09-07/00126809, а тому посилання позивача на недотримання ГУ ДПС в Одеській області приписів Методичних рекомендації від 04.09.2020 №470 також є неспроможними (а.с. 64 т. 1).

Верховний Суд в постанові від 10 лютого 2022 року по справі № 420/6441/19 зазначив, що платник податків не може посилатися в судовому процесі на підтвердження показників, які відображені ним у податковій звітності, на документи, які не були надані під час перевірки або впродовж десяти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта перевірки. Винятком є випадки виїмки документів або іншого їх вилучення правоохоронними органами та іншими компетентними органами.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.08.2019 року по справі №160/8441/18.

Таким чином, надання ДП Ренійський морський торговельний порт копій документів до суду, які не надавались до Головного управління ДПС в Одеській області, не свідчить про відсутність складу правопорушення п. 85.2 ст. 85 ПК України, відповідальність за яке передбачена п. 121.1 ст. 121 ПК України.

Крім того, посилання представника позивача на те, що наказ від 03 квітня 2023 року № 2142-п про проведення фактичної перевірки прийнято з порушенням чинного законодавства та за відсутності законних підстав, суд не приймає до уваги, оскільки предметом розгляду по даній справі є податкові повідомлення-рішення, а не наказ про проведення перевірки. Будь-яких доказів на підтвердження того, що ДП Ренійський морський торговельний порт зверталось щодо оскарження наказу від 03 квітня 2023 року № 2142-п в адміністративному або загальному судовому порядку, та такий наказ був скасований, позивачем суду не надано.

За таких підстав, дослідивши матеріали справи, з урахуванням приписів податкового законодавства України, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення від 29 травня 2023 року №11752/15-32-09-07 прийняте відповідачем правомірно у межах його повноважень, а тому позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Відповідно до до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, суд вважає, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 11755/15-32-09-07 від 29.05.2023 року. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

При цьому, з урахуванням приписів ч. 3 ст. 139 КАС України, з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь державного підприємства Ренійський морський торговельний порт слід стягнути судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 6000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 12, 77, 90, 132, 139, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов державного підприємства Ренійський морський торговельний порт (, адреса місцезнаходження: 68800, Одеська область, м. Рені, вул. Дунайська, 188) до Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166, адреса місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 11755/15-32-09-07 від 29.05.2023 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166, адреса місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь державного підприємства Ренійський морський торговельний порт (, адреса місцезнаходження: 68800, Одеська область, м. Рені, вул. Дунайська, 188) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 6000,00 грн. (шість тисяч гривень 00 копійок).

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 255 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано 11 березня 2024 року.

Суддя О.А. Левчук