Справа № 520/4205/23
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2024-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 р.Справа № 520/4205/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Ральченка І.М. ,

за участю секретаря судового засідання Шаповал В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.10.2023, головуючий суддя І інстанції: Біленський О.О., повний текст складено 01.11.23 року по справі № 520/4205/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Харківській області

про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати неправомірним та скасувати наказ начальника ГУНП в Харківській області №279 від 24.05.2022, в частині застосування до інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №1 Чугуївського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді його звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції України в Харківській області №262 о/с від 25.05.2022 в частині звільнення інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №1 Чугуївського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції з 30.04.2022;

- поновити на службі в Національній поліції України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №1 Чугуївського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Харківській області;

- зобов`язати ГУНП в Харківській області нарахувати та виплатити суми грошового забезпечення за період 1 травня 2022 року - 24 травня 2022 р. на користь ОСОБА_1 ;

- зобов`язати ГУНП в Харківській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 суми середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, за період з 25.05.2022 по день фактичного поновлення на службі в Національній поліції України.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2023 р. у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

ОСОБА_1 , не погодившись з вказаним рішенням суду , подав апеляційну скаргу , вважає , що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. В обгрунтування апеляційної скарги вказує , що працював на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №1 Чугуївського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Харківській області. З початку повномасштабного вторгнення військових РФ на територію України, а саме з 24.02.2022 року, ОСОБА_1 перебував на своєму робочому місці за місцем дислокації підрозділу та виконував свої службові обов`язки відповідно до порядку посиленого варіанту несення служби. 23.02.2022 року ОСОБА_1 в складі СРПП разом на той час з сержантом поліції Булавінов В. в ВП № 1 Чугуївського РУП заступили на службу з 20-00 до 08-00 близько 05-00 ранку 24.02.2022 року знаходячись на патрулюванні ОСОБА_1 з напарником почули постріли та після чого прибули до ВП № 1 та запитали у чергового що сталося, але відповіді не отримали так як ніхто нічого не знав.Поступив наказ збирали зброю всю документацію та виїжджали до смт. Старий Салтів на територію колишнього Старосалтівського ВМ, що і було зроблено. Після очікування протягом тривалого часу керівник ВП не повернувся і всі працівники які знаходились в смт. Старий Салтів поїхали в невідомих напрямках, а ОСОБА_1 залишився в смт. Старий Салтів .Телеграм чат поліції по якому спілкувалися було видалено, на час існування чату вказівок про залишення території обслуговування ВП № 1 не надходило. Цього ж дня працівником ВП було створено сторінку в чаті телеграм каналі де були зареєстровані всі працівники , які залишись в м. Вовчанськ , через яку останні спілкувались та виконували вказівки які надходили від керівництва. В перших числах березня на зв`язок через телеграм канал вийшов заступник ВП № 1 та закликав всіх працівників особисто з ним зв`язатися хто залишився на окупованій території наказав надавати допомогу населенню згідно своїх повноважень населенню до особового розпорядження, залишатися за місцем проживання. Весь час ОСОБА_1 з керівником підтримував зв`язок та виконував всі вказівки. 07.03.2022 року в чаті ВП № 1 надійшло повідомлення, що буде проводитись здача табельної вогнепальної зброї військовим РФ в приміщенні будинку культури м. Вовчанськ, натомість ОСОБА_1 свою зброю не здавав та в м. Вовчанськ не приїздив. На початку квітня 2022 року в с. Хотімля було вчинено кримінальне правопорушення мешканцями села, це стало відомо військовим РФ через родичів померлої яка направила до ОСОБА_1 солдатів РФ так як останній був поліцейським. Через декілька днів після вбивства близько 06-30 годин знаходячись за місцем мешкання ОСОБА_1 почув що поряд з його будинком на великій швидкості проїхали автомобілі та через декілька хвилин почув стук в під`їзді та крики і смикання ручки вхідних дверей в квартиру, на стуки по дверях ОСОБА_1 відчинив двері та побачив військового РФ який наставив на голову позивача автоматичну зброю та надав команду лягти на підлогу, після чого до квартири зайшли ще близько трьох чоловік які його дружині наказали не рухатись і направили на неї зброю та почали проводити обшук в цей час вийшла неповнолітня п`ятнадцятирічна дитина на яку також направили зброю. Під час обшуку знайшли табельну зброю та надали ОСОБА_1 вказівку одягатися, після чого зв`язали руки вивели на вулицю. Далі озброєні люди посадили останнього в автомобіль при посадці в автомобіль. Близько 08-00 годин ОСОБА_1 було доставлено до входу будівлі ВП № 1 м. Вовчанськ де вийшов військовий РФ наказав натягнути шапку на очі і повів в двір ВП № 1, через двері ІТТ завели ОСОБА_1 в приміщення райвідділу та помістили до камери де проволокою зв`язали руки та ноги через голову і посадили на підлогу. Після чого невідомі особи проводили допити де знаходиться зброя та документація ВП після негативних відповідей останнього почали бити ногами по тулубу та ногам та наказали чекати свого часу. Через деякий час до камери зайшов військовий розв`язав ОСОБА_1 та дозволив зняти з очей шапку, після чого вийшов. Через декілька годин до камери зайшли двоє військових РФ, ганчіркою зав`язали очі та поставили до стіни, так ОСОБА_1 простояв хвилин десять і після чого останнього вивели з камери в коридор і далі вивели на де поставили до стіни та зарядили зброю. Через деякий час військовим надійшла вказівка щоб останнього відвезли до прохідної агрегатного заводу. На території агрегатного заводу ОСОБА_1 завели в приміщення та посадили на підлогу до стіни. Через деякий час останнього завели до кабінету, зняли мотузку з очей. В приміщенні знаходилось 5 осіб в форменому одязі з буквами Z на рукавах, один почав спілкуватися з позивачем, це був поліцейський РФ, який схиляв на співпрацю, ОСОБА_1 відмовився працювати з останніми, на що йому повідомили що будуть затримувати у всіх працівників поліції які залишились в м. Вовчанськ. Після бесіди та допитів ОСОБА_1 вивели з агрегатного заводу і відпустили. За даним фактом ОСОБА_1 , за першої можливості, повідомив ОСОБА_2 про можливість затримання усіх працівників поліції ВП № 1. Повернувшись до дому ОСОБА_1 зв`язався з заступником ВП №1 Стициною та повідомив про вилучення в останнього табельної зброї, на що йому відповів що останній повідомить ГУ НП та наказав триматися і очікувати подальших вказівок. В середині квітня ОСОБА_1 намагався виїхати з окупованої території але на блок посту РФ останнього не випустили, та проводячи перевірку зазначили що останній знаходиться в чорному списку і останнього не випустили. 30.04.2022 року війська ЗСУ почали звільняти територію смт. Старий Салтів, в наслідок чого виїзд з окупації був обмежений повністю та ОСОБА_1 залишився за місцем мешкання. ОСОБА_1 фактично мешкав у с. Хотімля на окупаційній території, яке знаходиться на іншому березі водосховища, від Старого Салтову , а при наступі ЗСУ були знищені всі мости і фактично не можливо ули виїхати на не окуповану територію. 20.05.2022 року близько 09-00 годин знаходячись в квартирі останній побачив що до будинку під`їхав автомобіль УАЗ з буквою Z. Потім в двері квартири постукали та останній відчинив двері та побачив особу в форменому одязі на шевроні у якої було написано поліція ЛНР він зайшов до ОСОБА_1 в квартиру та наказав одягатися. ОСОБА_1 вивели на вулицю, після чого біля автомобіля мотузкою зв`язали руки посадили в автомобіль. Повезли до м. Вовчанськ на агрегатний завод, де останнього помістили до камери, а в вечері близько 19-00 годин проводили допит з метою схиляння до співпрацю на що ОСОБА_1 відмовився після чого до останнього було застосовано фізичний насилля та застосовано туртури електричним струмом. Звільнили ОСОБА_1 лише 22.05.2022 року о 14-00 годин. 03.09.2022 року до ОСОБА_1 приїхав колишній працівник ВП №1 який перейшов на бік ворога разом з поліцейським ЛНР та схиляли виходити на роботу, на що останній відмовився, та ОСОБА_1 надали час 10 днів на прийняття рішення, або готуватися до затримання. Слід також зазначити, що з середини квітня був відсутній мобільний та стільниковий зв`язок. ОСОБА_1 жодного усного чи письмового наказу 28.04.22 р. і в подальшому від керівництва Чугуївського РУП ГУ НП в Харківській області або керівництва вищого рівня про необхідність евакуюватися на підконтрольну Україні території та прибути до міста Харкова, не отримував. ОСОБА_1 пройшов відповідні перевірки контролюючими службами (допит, поліграф тощо) та після чого дізнався, що його звільнено з лав Національної поліції України. Слід зазначити, що протягом строку з моменту деокупації м. Вовчанська до моменту звернення до Адвокатського Бюро за правовою допомогою ОСОБА_1 , очікував та проходив відповідні перевірки контролюючими органами, в тому числі підрозділами ДВБ Національної поліції України та підрозділами СБУ, в тому числі за допомогою поліграфа, і без проходження яких приступити до виконання службових обовязків не можливо.

Отже, вважає, що у даному випадку визначення «відсутній на службі без поважних причин» під час воєнного стану та за викладених обставин, пов`язаних з окупацією території, є необґрунтованим.

Також, вказує на низку порушень порядку проведення службового розслідування та притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, встановленого чинним законодавством.

Посилаючись на обставини та обгрунтування , викладенні в апеляційній скарзі , просить суд скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2023 по справі № 520/4205/23 і ухвалити нове , яким позов задовольнити.

Відповідач, у надісланому відзиві на апеляційну скаргу, посилаючись на законність та обґрунтованість висновків суду, просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Від позивача до суду надійшла заява про часткову відмову від позовних вимог , в якій просить прийняти часткову відмову від позовних вимог, провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.10.2023, по справі № 520/4205/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та зобов`язання вчинити певні дії, - в частині позовних вимог: - зобов`язати Головне управління Національної поліції України в Харківській області нарахувати та виплатити суми грошового забезпечення за період 1 травня 2022 р. - 24 травня 2022 р. на користь ОСОБА_1 ; - зобов`язати Головне управління Національної поліції України в Харківській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 суми середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, за період з 25.05.2022 року по день фактичного поновлення на службі в Національній поліції України; - закрити. Продовжити розгляд пеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.10.2023, по справі № 520/4205/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та зобов`язання вчинити певні дії з урахування відмови від частини позовних вимог.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

У відповідності до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, додаткових пояснень та доказів, перевіривши заяву про часткову відмову від позовних вимог , колегія суддів дійшла висновку про те, що заява про часткову відмову від позову та апеляційна скарга підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ст. 314 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач може відмовитися від позову, а сторони можуть примиритися у будь-який час до закінчення апеляційного провадження.

У разі відмови від позову або примирення сторін суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу відповідно до вимог статей 189, 190 цього Кодексу, якою одночасно визнає нечинним судове рішення суду першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Відповідно приписів статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Суд не приймає відмови від позову, визнання позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Колегія суддів зазначає, що позивач наділений повною адміністративною правосуб`єктністю, у відповідності до ст.ст. 44, 47 Кодексу адміністративного судочинства України, має право на власний розсуд розпоряджатися своїми процесуальними правами та обов`язками, у тому числі, щодо відмови від позову повністю або частково.

У зв`язку з тим, що відмова позивача від позову не суперечить закону та не порушує права, свободи або інтереси позивача та інших учасників процесу, суд апеляційної інстанції не знаходить перешкод для прийняття відмови позивача від позову.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору (ч. 2 ст. 239 КАС України).

Таким чином, враховуючи, що позивач, згідно з приписами ст. ст. 44, 47 Кодексу адміністративного судочинства України, має право на власний розсуд розпоряджатися своїми процесуальними правами та обов`язками, у тому числі щодо відмови від адміністративного позову, такі дії не суперечать закону та не порушують чиї-небудь права, свободи та інтереси, колегія суддів вважає за можливе прийняти відмову ОСОБА_1 від позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління Національної поліції України в Харківській області нарахувати та виплатити суми грошового забезпечення за період 1 травня 2022 р. - 24 травня 2022 р. на користь ОСОБА_1 ; зобов`язання Головного управління Національної поліції України в Харківській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 суми середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 25.05.2022 року по день фактичного поновлення на службі в Національній поліції України. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.10.2023 по справі №520/4205/23 про відмову в задоволенні позову в цій частині позовних вимог визнати нечинним. Провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області в частині позовних вимог про зобов`язання Головного управління Національної поліції України в Харківській області нарахувати та виплатити суми грошового забезпечення за період 1 травня 2022 р. - 24 травня 2022 р. на користь ОСОБА_1 ; зобов`язання Головного управління Національної поліції України в Харківській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 суми середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 25.05.2022 року по день фактичного поновлення на службі в Національній поліції України - закрити.

Преревіряючи рішення суду першої інстанції в іншій частині , колегія суддів виходить з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 проходив службу у відділу поліції №1 Чугуївського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Харківській області на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції.

09.05.2022 до ГУНП в Харківській області надійшов рапорт начальника Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області полковника поліції Пономарьова С.В. від 09.05.2022 про те, що ним 28.04.2022 підлеглим працівникам, в тому числі ОСОБА_1 , надано наказ евакуюватися на підконтрольну Україні територію та прибути за місцем дислокації підрозділу для несення служби та виконання своїх функціональних обов`язків, однак ОСОБА_1 станом на день подання рапорту з окупованої території не виїхав, для проходження служби не прибув та до виконання своїх функціональних обов`язків не приступив.

За відомостями, викладеними в рапорті начальника Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області полковника поліції Пономарьова С.В. від 09.05.2022 призначене службове розслідування на підставі наказу ГУНП в Харківській області від 10.05.2022 №610.

В ході службового розслідуванням встановлено, що в результаті збройної агресії з боку РФ певна частина території Харківської області, в тому числі окремі громади Чугуївського району Харківської області опинилися окупованими збройними силами РФ. Станом на час проведення службового розслідування деякі поліцейські Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, які перебувають на тимчасово окупованій території, в тому числі позивач, не евакуювалися на підконтрольну Україні територію, відсутні на службі та не виконують свої функціональні обов`язки.

Під час службового розслідування були опитані працівники Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області.

В ході проведення службового розслідування встановлено, що ОСОБА_1 з 01.05.2022 по 24.05.2022 безпідставно був відсутній на службі без поважних причин, не виконав усний наказ керівників щодо необхідності у строк до 30.04.2022 вийти з окупованих територій та прибути до Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області для проходження служби та виконання своїх функціональних обов`язків, а також не взяв участі у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану під час його оголошення на всій території України, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також вчинив інші дисциплінарні проступки, що виразились у порушені: п. 1, 2, 4, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, у частині невиконання зобов`язання бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України, ознайомившись і знаючи закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки їх не виконали; не дотримались правил внутрішнього розпорядку, не виконав накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону, не сприяв керівникові в організації дотримання службової дисципліни; п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», у частині недотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, не професійного виконання своїх службових обов`язків; вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію», діяв не у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, тим самим, вчинив дисциплінарний проступок, який є несумісним з подальшим проходженням служби в Національній поліції України.

За результатами проведеного службового розслідування 24.05.2022 начальником ГУНП в Харківській області затверджений висновок, відповідно до якого за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог ч. 1 ст. 8, п. 1, 2 ч. 1 ст. 18, п. 24 ч. 1 ст. 23, ч. 2 ст. 24 Закону України «Про Національну поліцію», ч. 2 ст. 19 Конституції України, п. 1, 2, 4, 8, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 2 абзацу 1 наказу Національної поліції України від 08.04.2022 № 242, п. 1 наказу ГУНП в Харківській області від 15.08.2016 № 818, необхідно застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Висновок затверджений начальником ГУ НП в Харківській області.

24.05.2022 начальником ГУНП в Харківській області видано наказ №279, яким до ОСОБА_1 із зазначених у Висновку мотивів застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Наказом начальника ГУНП в Харківській області №262 о/с від 25.05.2022 ОСОБА_1 звільнено за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Вважаючи вказані накази протиправними та винесеними із порушенням чинного законодавства, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що факт вчинення дисциплінарного проступку є доведеним, накази відповідачем прийняті у порядку та спосіб, встановлені чинним законодавством.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про визнання протиправним та скасування наказу начальника ГУНП в Харківській області №279 від 24.05.2022 в частині застосування до інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №1 Чугуївського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді його звільнення зі служби в поліції, наказу Головного управління Національної поліції України в Харківській області №262 о/с від 25.05.2022 в частині звільнення інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №1 Чугуївського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції з 25.05.2022 та поновлення на службі в Національній поліції України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №1 Чугуївського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Харківській області з 25.05.2022 р., виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України "Про Національну поліцію" від 2 липня 2015 року №580-VIII (далі - Закон №580-VIII).

Частиною 1 ст. 8 Закону №580-VIII визначено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до пунктів 1, 2 ст. 18 Закону №580-VIII, поліцейській зобов`язаний 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 19 Закону №580-VIII, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 23 Закону №580-VIII, поліція відповідно до покладених на неї завдань бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості.

Статтею 24 Закону №580-VIII установлено, що у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

У ході забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості, виконання завдань територіальної оборони органи та підрозділи, що входять до системи поліції та дислокуються в межах Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, області, міста Києва, підпорядковуються відповідному начальнику Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, області, місті Києві.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону №580-VIII, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, осіб, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, співробітників Служби судової охорони та осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 8, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

Відповідно до ч.1 ст. 11 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За приписами ст. 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до ст. 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Згідно зі ст. 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до вимог абзаців другого та третього пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179 (далі - Правила етичної поведінки), під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

Згідно з ч. 10 ст. 14 Дисциплінарного статуту, порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Порядок проведення службових розслідувань в органах поліції, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення станом на час виникнення спірних правовідносин визначався Порядком проведення службового розслідування у Національній поліції України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893 (далі - Порядок №893).

Пунктом 2 розділу V Порядку №893 визначено, що проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Відповідно до п. 4 розділу V Порядку №893, службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Згідно з п. 7 розділу V Порядку №893, розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження. Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом: одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи; отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.

За порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом (ч. 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту).

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.

Отже, підставою для застосування дисциплінарного стягнення є вчинення дисциплінарних проступків, зокрема, невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини працівника органів поліції, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні порушника складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтувавши при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення серед установлених законом.

З огляду на зазначене нормативне регулювання, колегія суддів вказує, що основним критерієм віднесення причин відсутності працівника на роботі до поважних є наявність об`єктивних, незалежних від волі самого працівника обставин, які повністю виключають вину працівника.

Так, 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України "Про ведення воєнного стану" №64/2022 введено воєнний стан на території України, який внаслідок продовження триває.

Судом встановлено, що позивач на час введення воєнного стану проходив службу у відділу поліції №1 Чугуївського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Харківській області на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції.

Разом з тим, позивач перебував на час введення воєнного стану у смт. Старий Салтів , в подальшому мешкав у с.м.т. Хотімля , яке перебувало в тимчасовій окупації.

Так, підставою для проведення службового розслідування слугував рапорт від 09.05.2022 начальника центру забезпечення (далі - ЦЗ) ГУНП в Харківській області, в якому зазначено про відсутність позивача на службі без поважних причин.

В якості доказів вчинення позивачем дисциплінарного проступку у вигляді безпідставної відсутності на службі в період з 01.05.2022 по 24.05.2022 відповідач надав висновок службового розслідування, письмові пояснення працівників поліції, акт про відмову від надання письмових пояснень, скіршоти тощо.

Суд першої інстанції визнав вказані докази належними та достатніми в підтвердження відсутності позивача на службі, у зв`язку з чим дійшов висновку про правомірність притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності шляхом звільнення зі служби в поліції.

Проте, колегія суддів зазначає, що, вирішуючи спір, суд першої інстанції не повно встановив обставини справи, не з`ясував якими саме доказами зафіксовано факт відсутності позивача на службі у травні 2022 року, доведення до позивача усного наказу керівництва про прибуття до місця дислокації, а також підстави відсутності позивача на службі у спірний період.

Так, за висновками судового розслідування, 09.05.2022 до ГУНП в Харківській області надійшов рапорт начальника центру забезпечення ГУНП в Харківській області від 09.05.2022 про те, що підлеглим працівникам було надано усний наказ у строк до 30.04.2022 евакуюватися на підконтрольну територію України та прибути за місцем дислокації підрозділу для несення служби та виконання своїх функціональних обов`язків, в тому числі і інспектору сектора реагування патрульної поліції відділу поліції №1 Чугуївського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Харківській області ОСОБА_1 .

Проте, з 01.05.2022 по теперішній час (22.02.2022), вищевказаний поліцейський до евакуйованого підрозділу для проходження служби не прибув, був відсутній на службі без поважних причин та відповідно до виконання своїх функціональних обов`язків не приступив.

Службовим розслідуванням встановлено, що в результаті збройної агресії з боку рф 24.02.2022 певна частина території Харківської області, в тому числі окремі громади Харківського, Чугуївського та Куп`янського районів опинилися в окупації збройних сил рф.

Опитаний начальник ВП №1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області полковник поліції ОСОБА_4 пояснив, що в результаті збройної агресії РФ на території України Вовчанська громада Чугуївського району Харківської області, в тому числі м. Вовчанськ з 24.02.2022 опинилися в окупації військ РФ. Керівництвом було прийнято рішення евакуювати особовий склад ВП №1 Чугуївського РУП до розташування Чугуївського РУП. В той же час частина поліцейських ВП №1 Чугуївського РУП залишилася на окупованій території, пояснюючи це відсутністю у них транспортних засобів необхідних для евакуації та неможливістю покинути своїх близьких родичів. 28.04.2022 від начальника Чугуївського РУП полковника поліції ОСОБА_5 надійшов усний наказ проінформувати особовий склад ВП № 1 Чугуївського РУП, який залишився на окупованій військами РФ території Вовчанської громади про необхідність до 30.04.2022 вийти з окупації та прибути до Чугуївського РУП для виконання своїх службових обов`язків. Станом на 28.04.2022 на окупованій території Вовчанської громади знаходяться п`ять поліцейських ВП № 1 Чугуївського РУП, а саме: дізнавач сектору дізнання майор поліції ОСОБА_6 (м.т. НОМЕР_3), старший інженер з інформаційної підтримки капітан поліції ОСОБА_7 (м.т. НОМЕР_4), інспектори СРПП капітан поліції ОСОБА_8 (м.т. НОМЕР_6) та старший лейтенант поліції ОСОБА_1 (м.т. НОМЕР_2), а також поліцейський СРПП старший сержант поліції ОСОБА_9 (м.т. НОМЕР_5), які перебувають вдома та не виконують свої функціональні обов`язки. Безпосереднім виконавцем даного наказу було визначено інспектора СРПП ВП №1 Чугуївського РУП лейтенанта поліції ОСОБА_14., яка з використанням мобільних месенджерів та SMS-повідомлень проінформувала вищевказаних поліцейських про необхідність у встановлений строк вийти з окупації. Також останнім було повідомлено про відповідальність за невиконання вказаного наказу аж до звільнення з Національної поліції України, проте станом на теперішній час зазначені поліцейські наказ не виконали, з окупованої території не вийшли та не приступили до виконання своїх службових обов`язків.

Опитана інспектор СРПП ВП №1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_10 пояснила, що 28.04.2022 від начальника ВП №1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області полковника поліції ОСОБА_4 вона отримала усний наказ проінформувати майора поліції ОСОБА_6 , капітана поліції ОСОБА_7 , капітана поліції ОСОБА_8 , старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , а також старшого сержанта поліції ОСОБА_9 , які перебувають на окупованій території Вовчанської громади Чугуївського РУП про те, що їм необхідно до 30.04.2022 покинути окуповану територію та прибути до Чугуївського РУП для проходження служби. 29.04.2022 зазначені поліцейські були проінформовані за допомогою мобільних месенджерів та SMS-повідомлень кожен. Проте останні на вказані повідомлення жодним чином не відреагували та з окупації не вийшли. Зі свого боку ОСОБА_10 додала, що у період часу з 24.02.2022 по 16.04.2022 вона перебувала за місцем свого мешкання на тимчасово окупованій військами РФ території м. Вовчанськ Харківської області. Під час окупації вона підтримувала зв`язок з капітаном поліції ОСОБА_7 . Остання їй повідомила, що не має можливості евакуюватися з м. Вовчанськ, так як напередодні війни її свекруха перенесла інсульт і на теперішній час перебуває в недієздатному стані за якою потрібен ретельний догляд. Також їй відомо, що майор поліції ОСОБА_6 не виїхала з окупації через свою хвору матір, яку не може залишити там одну. З капітаном поліції ОСОБА_8 , старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 та старшим сержантом поліції ОСОБА_9 вона не підтримувала і не підтримує зв`язок. Причини їхнього невиходу з окупованої території їй невідомі.

Опитана інспектор СРПП ВП №1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_11 пояснила, що у період часу з 24.02.2022 по 26.04.2022 вона перебувала за місцем свого мешкання на тимчасово окупованій військами РФ території м. Вовчанськ Харківської області. Під час окупації вона підтримувала постійний зв`язок з майором поліції ОСОБА_6 та капітаном поліції ОСОБА_8 . Останні з окупантами не спілкувалися та не співпрацювали. У розмові з ОСОБА_6 остання їй повідомила, що не може виїхати з окупованої території через свою хвору матір. Також після того, як війська РФ обстріляли евакуаційну колону з біженцями, вона взагалі боїться евакуйовуватись до м. Харків. Щодо капітана поліції ОСОБА_8 ОСОБА_11 зазначила, що 25.04.2022 вона пропонувала останньому евакуюватися з м. Вовчанськ до м. Харків, на що останній повідомив, що найближчим часом буде самостійно намагатися виїхати на підконтрольну Україні територію разом зі своєю сім`єю. Наступного дня вона особисто евакуювалася з м. Вовчанськ та більше не підтримує зв`язок з ОСОБА_8 та ОСОБА_6 .

З метою з`ясування вищевказаних причин та умов, а також реалізації можливості щодо надання письмових пояснень з вищевказаних обставин, дисциплінарною комісією були здійснені телефонні дзвінки майору поліції ОСОБА_6 , капітанам поліції ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 та старшому сержанту поліції ОСОБА_9 , проте телефони останніх були поза зоною обслуговування.

14.05.2022 о 13:25 год. через месенджер «WhatsApp» та цього ж дня о 13:47 год. у вигляді СМС-повідомлення з номеру телефону НОМЕР_1 були направлені запрошення на номер телефону НОМЕР_2 , яким користується старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , щодо необхідності прибуття 16.05.2022 до УГІ ГУНП в Харківській області за адресою: вул. Студентська, 5/6, м. Харків, для надання письмових пояснень.

16.05.2022 об 11:47 год. за допомогою електронної комунікації, а саме електронної пошти з електронної адреси ІНФОРМАЦІЯ_1 на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 , якою користується старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , направлено запрошення щодо прибуття 18.05.2022 до УГІ ГУНП в Харківській області за адресою: вул. Студентська, 5/6, м. Харків для надання письмових.

17.05.2022 з електронної адреси ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшло повідомлення, в якому ОСОБА_1 зазначив, що перебуває в с. Хотомля Вовчанського району Харківської області, яке на теперішній час є тимчасово окупованим військами РФ. В даному населеному пункті повністю відсутній мобільний зв`язок, будь-якої можливості евакуюватися з населеного пункту та прибути для надання пояснень він не має, так як військові РФ на блокпостах не випускають населення на підконтрольні Україні території, що також підтверджується актом огляду засобу (програми) електронної комунікації) від 20.05.2022

У зв`язку із цим, відповідно до абзацу 3 ч. 3 ст. 27 Дисциплінарного статуту Національної поліції України складено акт про відмову надати пояснення від 20.05.2022 №340/119/15-2022. В даному акті зазначено, капітана поліції ОСОБА_1 вважати таким, що відмовився від надання пояснень.

Таким чином, у ході проведення службового розслідування встановлено, що ОСОБА_1 з 01.05.2022 по 24.05.2022 безпідставно був відсутній на службі без поважних причин, не виконав усний наказ керівників щодо необхідності у строк до 30.04.2022 вийти з окупованих територій та прибути до Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області для проходження служби та виконання своїх функціональних обов`язків, а також не взяв участі у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану під час його оголошення на всій території України, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також вчинив інші дисциплінарні проступки, що виразились у порушені: п. 1, 2, 4, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, у частині невиконання зобов`язання бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України, ознайомившись і знаючи закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки їх не виконали; не дотримались правил внутрішнього розпорядку, не виконав накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону, не сприяв керівникові в організації дотримання службової дисципліни; п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», у частині недотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, не професійного виконання своїх службових обов`язків; вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію», діяв не у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, тим самим, вчинив дисциплінарний проступок, який є несумісним з подальшим проходженням служби в Національній поліції України.

Натомість, ОСОБА_1 , як в позові, так і в апеляційній скарзі, зазначив, що наказ від 28.04.2022 про евакуацію на підконтрольну Україні територію у строк до 30.04.2022 позивачем не було виконано, оскільки останній його не отримував через відсутність засобів зв`язку.

Також, позивач зазначив, що до моменту фактичного залишення окупованої території, ним, за можливості, та з урахуванням загрози з боку окупантів, виконувався покладений на нього обов`язок та останній вживав заходів щодо евакуації на підконтрольну територію України. Одразу, як позивачу вдалося залишити окуповану територію, він доповів про вказане своєму керівнику та протягом строку з моменту деокупації м. Вовчанська до моменту звернення до Адвокатського Бюро за правовою допомогою ОСОБА_1 , очікував та проходив відповідні перевірки контролюючими органами, в тому числі підрозділами ДВБ Національної поліції України та підрозділами СБУ, в тому числі за допомогою поліграфа, і без проходження яких приступити до виконання службових обовязків не можливо.

Надаючи оцінку встановленим під час судового розгляду справи обставинам, поясненням позивача та підставам притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності, суд апеляційної інстанції зазначає, що матеріали службового розслідування не містять та відповідачем не надано належних доказів доведення позивачу усного наказу начальника ВП №1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області полковника поліції ОСОБА_4 про евакуацію на підконтрольну територію України та прибуття за місцем дислокації підрозділу для несення служби, як і доказів наявності у позивача можливості евакуюватися з окупованої території у період з 01.05.2022 по 24.05.2022, тобто доказів відсутності на службі без поважних причин.

Пояснення , отримані в ході проведення службового розслідування , достеменно не свідчать про доведення до ОСОБА_1 усного наказу щодо негайного виходу з окупації, з урахуванням того, що у висновку службового розслідування зазначено про відсутність мобільного зв`язку з позивачем.

Згідно з ч. 3 статті 4 Дисциплінарного статуту, наказ може віддаватися усно чи видаватися письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Дисциплінарного статуту, поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика.

За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.

Приписами п. 30 Дисциплінарного статуту визначено, що у разі відсутності поліцейського, якого притягнуто до дисциплінарної відповідальності, без поважних причин на службі копія наказу про застосування до нього дисциплінарного стягнення надсилається поштовим зв`язком (у разі можливості) на адресу місця проживання, зазначену в його особовій справі, або з використанням електронної комунікації за контактними даними, які наявні в розпорядженні його безпосереднього керівника.

Поліцейський вважається таким, що ознайомлений з наказом про застосування дисциплінарного стягнення, після спливу чотирьох календарних днів з дня його відправлення поштовим зв`язком або після спливу двох календарних днів - у разі відправлення з використанням електронної комунікації.

Доведення до поліцейського, який відсутній на службі без поважних причин, наказу про виконання застосованого до нього дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади або звільнення зі служби в поліції, здійснюється в порядку, визначеному цією статтею.

У разі встановлення поважних причин відсутності поліцейського до наказу по особовому складу, яким виконується застосоване до нього дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції, вносяться зміни щодо дати його виконання.

Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 31 Дисциплінарного статуту, у разі застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції поліцейський має право оскаржити таке стягнення протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення.

Згідно з п. 28 та п. 130 статті 2 Закону України "Про електронні комунікації", електронна комунікація (телекомунікація) - передавання та/або приймання інформації незалежно від її типу або виду у вигляді електромагнітних сигналів за допомогою технічних засобів електронних комунікацій: технічні засоби електронних комунікацій - обладнання, у тому числі із встановленим програмним забезпеченням, станційні та лінійні споруди, призначені для організації електронних комунікаційних мереж.

Отже, особа, яка проводить службове розслідування та здійснює ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання до позивача застосованого дисциплінарного стягнення у виді звільнення з органів поліції, не зобов`язана впевнитись, чи призвело використання електронної комунікації за контактними даними, які наявні в розпорядженні його безпосереднього керівника до комунікації з особою відносно якої проводиться перевірка - а саме отримання ним відповідного наказу та дати такого отримання.

Відповідно до п.7 ст.1-1 Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання правового режиму на тимчасово окупованій території України", тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Колегія суддів зазначає, що, згідно з наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій 25.04.2022 № 75, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 квітня 2022 року № 453/37789, було затверджено перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 25 квітня 2022 року.

Згідно з розділом VI "Харківська область", до них станом на квітень 2022 року було віднесено, зокрема, території Вовчанської міської територіальної громади, до якої також належить і с.м.т Хотімля.

Водночас, судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач був позбавлений можливості здійснювати комунікацію відповідно до положень чинного в Україні законодавства, що було обумовлено відсутністю у останнього можливості стабільно використовувати будь-які форми електронної комунікації (відсутність мобільного зв`язку від операторів України, відсутність можливості користування мережею Інтернет).

В силу приписів статті 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком може вважатись лише винна, протиправна дія чи бездіяльність поліцейського.

Відтак, враховуючи, що до суду не надано доказів належного повідомлення та ознайомлення позивача із наказами про необхідність прибуття до відповідного підрозділу та відсутність доказів можливості залишення останнім окупованої території, колегія суддів дійшла висновку, що вина позивача матеріалами службового розслідування не встановлена, а дисциплінарна комісія у цьому конкретному випадку не здійснила всебічного, повного та об`єктивного дослідження та встановлення обставин діяння позивача як поліцейського, а тому до дисциплінарної відповідальності його притягнуто незаконно.

Колегія суддів ще раз наголошує, що невихід працівників на роботу внаслідок ведення воєнних дій та пов`язаних з ними обставин, зокрема перебування на тимчасово окупованій території, не свідчить беззаперечно про їх відсутність на службі без поважних причин.

Зазначене обумовлено необхідністю збереження життя та здоров`я таких працівників та їх сімей і не може вважатися відсутністю на роботі без поважних причин.

Висновки службового розслідування, які суд першої інстанції визнав обґрунтованими, зроблені лише з урахуванням пояснень керівника поліцейських , відносно яких проводилось службове розслідування, слідчого та інспектора , без надання оцінки доводам позивача, без з`ясування всіх обставин, відсутності доказів фіксації неявки позивача на службі, без врахування особи позивача, ступеня його вини, обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, його попередньої поведінки, ставлення до служби.

Колегія суддів уважає загальновідомим той факт, що після початку окупації Вовчанської міської територіальної громади, були відсутні будь-які офіційно визнані гуманітарні коридори, які б надавали можливість позивачу безпечно та без ризику для життя покинути окуповану територію. Більш того, позивач як працівник державного органу України, знаходячись в окупації, перебував в постійній небезпеці та під тиском окупаційної адміністрації, відмовився співпрацювати з незаконними квазіутвореннями, що свідчить про свідому громадянську позицію та відданість Присязі поліцейського.

За відсутності в матеріалах справи жодних доказів того, що позивач співпрацював з окупантами та здійснював колабораційну діяльність, притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за відсутність на роботі без поважних причин та визначення в якості неповажної причини перебування на окупованій території явно свідчить про незаконність та однобічність висновків службового розслідування та незаконність оскаржуваних наказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що висновки відповідача, з якими погодився суд першої інстанції, про вчинення позивачем дисциплінарного проступку є такими, що не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для визнання протиправними та скасування наказів ГУНП в Харківській області №279 від 24.05.2022 в частині застосування до інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №1 Чугуївського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді його звільнення зі служби в поліції та №262 о/с від 25.05.2022 в частині звільнення інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №1 Чугуївського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції з 25.05.2022;, а також поновлення на службі в Національній поліції України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №1 Чугуївського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Харківській області з 25.05.2022 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 Кодексу законів про працю України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

У цій справі колегія суддів також враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (п. 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки колегією суддів були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

За приписами п. 2 ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи, вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, в той час як доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду, викладену в оскаржуваному судовому рішенні, підтверджують допущення судом першої інстанції порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про часткову відмову від позову задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління Національної поліції України в Харківській області нарахувати та виплатити суми грошового забезпечення за період 1 травня 2022 р. - 24 травня 2022 р. на користь ОСОБА_1 ; зобов`язання Головного управління Національної поліції України в Харківській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 суми середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 25.05.2022 року по день фактичного поновлення на службі в Національній поліції України.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.10.2023 по справі №520/4205/23 про відмову в задоволенні позову в цій частині позовних вимог визнати нечинним.

Провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області в частині позовних вимог про зобов`язання Головного управління Національної поліції України в Харківській області нарахувати та виплатити суми грошового забезпечення за період 1 травня 2022 р. - 24 травня 2022 р. на користь ОСОБА_1 ; зобов`язання Головного управління Національної поліції України в Харківській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 суми середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 25.05.2022 року по день фактичного поновлення на службі в Національній поліції України - закрити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.10.2023 по справі № 520/4205/23 скасувати.

Прийняти нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ начальника ГУНП в Харківській області №279 від 24.05.2022 в частині застосування до інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №1 Чугуївського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді його звільнення зі служби в поліції.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції України в Харківській області №262 о/с від 25.05.2022 в частині звільнення інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №1 Чугуївського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції з 25.05.2022;

Поновити на службі в Національній поліції України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №1 Чугуївського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Харківській області з 25.05.2022 р.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) О.В. Присяжнюк І.М. Ральченко
Повний текст постанови складено 12.03.2024 року