Справа № 420/892/24
Суддя: Бутенко А.В.
Дата ухвалення: 2024-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/892/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Бутенка А.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій просив:

- визнати протиправним непроведення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області мені, ОСОБА_1 на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.05.2022 у справі № 420/27407/21 перерахунку розміру призначеної відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про- загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсії за віком із застосуванням для перерахунку пенсії за віком раніше визначених розмірів показників: коефіцієнту стажу -0,46500; середньомісячного заробітку для обчислення пенсії - 11775.76 гривні та доплати за понаднормований стаж, розрахованої виходячи з понаднормованого стажу 21 рік;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області починаючи з 27.04.2021 провести мені, ОСОБА_1 на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.05.2022 у справі № 420/27407/21 перерахунок розміру призначеної відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсії за віком із застосуванням для перерахунку пенсії ва віком раніше визначених розмірів показників: коефіцієнту стажу -0,46500; середньомісячного заробітку для обчислення пенсії - 11775,76 гривні та доплати за понаднормований стаж, розрахованої виходячи з понаднормованого стажу 21 рік, та виплатити мені, починаючи з 27.04.2021 пенсію за віком, перераховану із застосуванням для перерахунку пенсії за віком раніше визначених розмірів показників: коефіцієнту стажу - 0.46500; середньомісячного заробітку для обчислення пенсії - 11775.76 гривні та доплати за понаднормований стаж, розрахованої виходячи з понаднормованого стажу 21 рік, з урахуванням раніше виплачених за цей період сум пенсії;

- допустити негайне виконання рішення суду у межах суми стягнення за один місяць;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області у місячний строк з дати набрання законної сили судовим рішенням, ухваленим за результатом розгляду справи за моєю, ОСОБА_1 позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, подати звіт про виконання цього судового рішення.

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Головним управлінням на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.05.2022 у справі № 420/27407/21 проведений перерахунок призначеної позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з врахуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2018, 2019, 2020 роки. Проте, відповідачем під час проведення зазначеного перерахунку з метою зменшення розміру перерахованої пенсії протиправно були змінені розміри показників, що застосовуються для обчислення розміру пенсії та впливають на розмір перерахованої пенсії. Вважаючи такі дії протиправними позивач звернувся до суду з цим позовом.

01.02.2024 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву в обґрунтування якого зазначено, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.05.2022 по справі № 420/27407/21 проведено перерахунок пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2018-2020 роки. Перевіркою матеріалів електронної пенсійної справи було встановлено, що при переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону згідно із заявою від 27.04.2021 не вірно розраховано страховий стаж, а саме безпідставно враховано період з 01.02.2015 по 31.12.2015 (відсутні дані в ОК-5), а також при виконанні рішення суду не вірно визначена доплата за понаднормативний стаж та не вірно розрахована середньомісячна заробітна плата, а саме до розрахунку середньомісячної заробітної плати не враховано період з 01.11.2003 по 31.01.2015. У зв`язку з вищезазначеним пенсійну справу приведено у відповідність до вимог чинного законодавства та вказаного рішення суду. Так, пенсію позивача було обчислено при страховому стажі 45 років 7 місяці (коефіцієнт стажу 0,45583, враховано по 31.01.2015), середньомісячній заробітній платі 10213,80 грн (коефіцієнт заробітку 1,12008 х 9118,81 середній заробіток за 2018-2020 роки), обчисленій за періоди з 01.08.1980 по 30.06.1983, з 01.01.1984 по 31.01.1986 згідно з довідкою про заробітну плату, з 01.07.2000 по 31.01.2015 за даними персоніфікованого обліку, та її розмір з 01.03.2022 становив 5506,59 грн, де: розмір пенсії за віком 4655,76 грн; доплата за 10 років понаднормативного стажу 193,40 грн; надбавка 135 грн на Індексації 01.03.2022 135,00 грн; підвищення дітям війни 66,43 грн; компенсаційна виплата 75-ти річним 456,00 грн. До складу пенсійної виплати входить доплата за 10 років понаднормативного стажу, яка становить 193,40 грн (1934,00 грн * 10 %), що відповідає нормам чинного законодавства.

21.02.2024 року та 22.02.2024 року від позивача надійшла відповідь на відзив в якій позивач підтримав позицію викладену в позовній заяві та просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заяви чи клопотання від сторін.

09.01.2024 року від позивача надійшла заява про долучення до матеріалів справи додаткових доказів.

11.01.2024 року від позивача надійшла заява про долучення до матеріалів справи додаткових доказів.

Процесуальні дії, вчинені судом.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 15.01.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Обставини справи.

ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17.05.2022 року по справі № 420/27407/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з врахуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2018, 2019, 2020 роки, з моменту призначення пенсії, а саме з 27.04.2021 року з врахуванням раніше здійснених виплат.

На виконання рішення суду, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області було проведено перерахунок пенсії позивача за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2018-2020 роки.

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою щодо виконання рішення суду.

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області листом повідомило, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.05.2022 по справі № 420/27407/21 проведено перерахунок пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2018-2020 роки. Перевіркою матеріалів електронної пенсійної справи було встановлено, що при переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону згідно із заявою від 27.04.2021 не вірно розраховано страховий стаж, а саме безпідставно враховано період з 01.02.2015 по 31.12.2015 (відсутні дані в ОК-5), а також при виконанні рішення суду не вірно визначена доплата за понаднормативний стаж та не вірно розрахована середньомісячна заробітна плата, а саме до розрахунку середньомісячної заробітної плати не враховано період з 01.11.2003 по 31.01.2015. У зв`язку з вищезазначеним пенсійну справу приведено у відповідність до вимог чинного законодавства та вказаного рішення суду. Пенсію обчислено при страховому стажі 45 років 7 місяці (коефіцієнт стажу 0,45583, враховано по 31.01.2015), середньомісячній заробітній платі 10213,80 грн (коефіцієнт заробітку 1,12008 х 9118,81 середній заробіток за 2018-2020 роки), обчисленій за періоди з 01.08.1980 по 30.06.1983, з 01.01.1984 по 31.01.1986 згідно з довідкою про заробітну плату, з 01.07.2000 по 31.01.2015 за даними персоніфікованого обліку, та її розмір з 01.03.2022 становив 5506,59 грн, де: розмір пенсії за віком 4655,76 грн; доплата за 10 років понаднормативного стажу 193,40 грн; надбавка 135грн на індексації 01.03.2022 135,00 грн; підвищення дітям війни 66,43 грн; компенсаційна виплата 75-ти річним 456,00 грн. До складу пенсійної виплати входить доплата за 10 років понаднормативного стажу, яка становить 193,40 грн (1934,00 грн * 10 %), що відповідає нормам чинного законодавства.

Джерела права й акти їх застосування.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 22 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, а також порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

Згідно із статтею 1 Закону України №1058 коефіцієнт страхового стажу величина, що визначається відповідно до цього Закону для обрахування страхового стажу при обчисленні розміру пенсії у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Статтею 25 Закону України №1058 розмір коефіцієнту страхового стажу, станом на час призначення позивачу пенсії, обраховувався виходячи з показників суми місяців страхового стажу, а також величини оцінки 1 року страхового стажу (1.35%) за формулою наведеною в статті.

Пунктом 4-5 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України №1058 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України №2148-VIII від 03.10.2017 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» (далі - Закон України №2148-VIII), з Збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який застосовується для обчислення пенсій, передбачене частиною другою статті 42 цього Закону, проводиться починаючи з 2021 року.

У 2019-2020 роках показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який застосовується для перерахунку пенсій, збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за рік, що передує року, в якому проводиться збільшення, порівняно з роком, що передує року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Механізм проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії визначено Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 (далі Порядок № 124).

Відповідно до п.4 Порядку № 124 Коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначається за такою формулою:

де ЗСЦ - показник зростання споживчих цін за попередній рік (у відсотках);

ЗСЗ - показник зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (у відсотках), що визначається за такою формулою:

де Псзп (1) - показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення;

Псзп (2) - показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарні роки, що передують року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначається щороку Кабінетом Міністрів України у межах бюджету Пенсійного фонду України. При цьому в разі відсутності даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, для визначення розміру коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, враховується наявна заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком зазначеного коефіцієнта для підвищення пенсії відповідно до цього Порядку.

Пунктом 6 Порядку № 124 передбачено, що під час перерахунку пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, призначених відповідно до Закону, застосовується величина оцінки одного року страхового стажу, визначена статтею 25 Закону на дату проведення перерахунку.

Згідно із частиною 1 статті 25 Закону України №1058 коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою:

Кс - коефіцієнт страхового стажу;

См - сума місяців страхового стажу;

Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

Відповідно до постанови КМУ від 1 квітня 2020 р. № 251 «Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році», у 2020 році перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 Питання проведення індексації пенсій у 2019 році (Офіційний вісник України, 2019 р., № 19, ст. 663), проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,11.

Висновки суду.

Суд зазначає, що аналіз

Аналіз вищезазначених норм Прикінцевих положень Закону України №1058 свідчить про те, що у разі перерахунку призначених пенсій застосовується величина оцінки одного року страхового стажу - 1%.

Відповідно до частини 3 статті 22 Конституції України, яку позивач вважає порушеною, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат (рішення від 12.10.2004 у справі «Кйартан Асмудсон проти Ісландії»).

Отже, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а оскільки держава зобов`язана регулювати економічні процеси, встановлювати й застосовувати справедливі та ефективні форми перерозподілу суспільного доходу з метою забезпечення добробуту всіх громадян, то механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересами всього суспільства. При цьому зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014. В зазначеному рішенні Суд вказав, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в Рішенні від 26.12.2011 №20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Також, відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в Рішенні від 25.01.2012 №3-рп/2012, зміна механізму нарахування соціальних виплат та допомоги повинна відбуватися відповідно до критеріїв пропорційності та справедливості і є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів власне сутність змісту права на соціальний захист.

У мотивувальній частині Рішення Конституційного Суду України від 11.10.2015 № 8-рп/2005 зазначено, що звуження обсягу прав і свобод це зменшення кола суб`єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірювальних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

Зважаючи на вищенаведене, суд не вважає, що пункт 4-3 Прикінцевих положень Закону України №1058 не відповідає статті 22 Конституції України.

Відтак, доводи позивача про звуження його прав та погіршення становища внаслідок застосування відповідачем при обчисленні пенсії зменшеного страхового стажу є безпідставними.

Суд зазначає, що Конституційний Суд України в Рішенні №1-рп/99 від 09.02.1999 у справі №1-7/99 зазначив, що дію в часі законів та інших нормативно-правових актів треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

З огляду на вищенаведене, суд погоджується з позицією відповідача, що під час перерахунку пенсії з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1% він діяв правомірно.

Судом встановлено, що Головним управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно переглянуто страховий стаж заявника з урахуванням документів, які є в матеріалах його пенсійної справи.

Після перерахунку страховий стаж заявника становить 45 років 7 місяці (коефіцієнт стажу - 0,45583).

Так, під час перегляду пенсійної справи позивача за заявою від 27.04.2021 року, головним управлінням помилково враховано період з 01.02.2015 по 31.12.2015 року, оскільки за вказаний період не здійснювалася сплата страхових внесків на загальнообов`язкове пенсійне страхування.

Також при виконанні рішення суду від 17.05.2022 року по справі № 420/27407/21, не вірно визначена доплата за понаднормативний стаж та не вірно розрахована середньомісячна заробітна плата, а саме до розрахунку середньомісячної заробітної плати не враховано період з 01.11.2003 по 31.01.2015 роки.

Проте після проведеного перерахунку зменшився коефіцієнт, заробітної плати з 1,29137 до 1,12008, оскільки проведено перерахунок середньомісячної заробітної плати за період з 01.11.2003 по 31.01.2015 роки.

Розмір пенсії ОСОБА_1 після перерахунку на виконання рішення суду склав 5506,59 грн.

Станом на даний час розмір пенсії ОСОБА_1 складає 5636,49 грн.

Отже на переконання суду в діях відповідача щодо зменшення розміру пенсійних виплат відсутні ознаки протиправності і як наслідок не підлягають задоволенню.

Зважаючи на вищевикладене у сукупності, суд вважає, що відповідач діяв у межах, на підставах та у спосіб встановлений чинним законодавством та правомірно здійснив перерахунок належної позивачу пенсії, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Слід зазначити, що частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування Практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03.06.2014 у справі «Великода проти України» (заява №43331/12) Суд розглянув скаргу за статтею 1 Першого протоколу до Конвенції на припинення виплати заявниці державними органами пенсії у розмірах, встановлених рішенням національного суду від 19.01.2010 після внесення у 2011 році змін до законодавчих актів. Суд дійшов висновку про відсутність втручання у право заявниці на мирне володіння майном внаслідок внесення змін до законодавства щодо зменшення розміру соціальних виплат. Такого висновку Суд дійшов за відсутності доказів того, що ці зміни внесені не у відповідності до законної процедури та за відсутності будь-яких доказів того, що вони не були доступними та передбачуваними.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до пункту 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994, серія А, №303-А, пункт 29).

Частинами 1-2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Решта доводів та заперечень висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Розподіл судових витрат.

З огляду на результат вирішеного спору відповідно до вимог ст.ст.132-139 КАС України понесені позивачем судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст.2, 6, 7, 9, 12, 77, 139, 242-246, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107, ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя А.В. Бутенко

.