Справа № 380/29534/23
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2024-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2024 рокусправа № 380/29534/23

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мартинюк Віталій Ярославович, розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому з врахуванням нової редакції позовної заяви, просить:

визнати протиправною бездіяльність щодо не нарахування та невиплати додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100000 гривень у зв`язку із отриманням 10.01.2023 року травми під час виконання бойових дій щодо захисту Батьківщини, за періоди лікування із 05.02.2023 по 10.02.2023 року, із 10.02.2023 по 16.02.2023 року, із 17.02.2023 по 24.02.2023 року, із 25.02.2023 по 17.03.2023 року пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, та за період перебування у відпустці із 18.03.2023 по 17.04.2023 року для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини;

зобов`язати нарахувати і виплатити додаткову грошову винагороду передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100000 гривень у зв`язку із отриманням 10.01.2023 року травми під час виконання бойових дій щодо захисту Батьківщини, за періоди лікування із 05.02.2023 по 10.02.2023 року, із 10.02.2023 по 16.02.2023 року, із 17.02.2023 по 24.02.2023 року, із 25.02.2023 по 17.03.2023 року пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, та за період перебування у відпустці із 18.03.2023 по 17.04.2023 року для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 12 квітня 2022 року був призваний по мобілізації до лав Збройних Сил України відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року №69/22. Відповідно до наказу від 01.07.2022 №168 з 01 липня 2022 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою стрільця-номера обслуги 1 аеромобільного відділення 3 аеромобільного взводу 1 аеромобільної роти 4 аеромобільного батальйону та наказом від 28.08.2022 №226 вважати таким, що прибув район виконання бойових завдань. Також, стверджує, що приймав безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, що підтверджується довідкою від 09.06.20323 №2591. Під час одного із обстрілів поблизу населеного пункту Кремінна Луганської області 10.01.2023 року він отримав вибухову травму, внаслідок чого його турбував сильний головний біль, нудота та блювота, однак незважаючи на це продовжував виконувати поставлені бойові завдання. В подальшому у зв`язку з вищезазначеним позивач перебував на стаціонарному лікуванні. Зазначає, що звернувся до відповідача із заявою про виплату додаткової винагороди в розмірі до 100 000 гривень за періоди перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини. Оскільки, позивачу було відмовлено у зазначеній виплаті, він звернувся за захистом своїх прав та інтересів з позовом до суду.

Відповідач належним чином повідомлений (довідка про доставку електронного листа надіслано одержувачу Військовій частині НОМЕР_1 в його електронний кабінет 09.01.24, яка міститься в матеріалах справи), проте у встановлений судом строк відзив на позов не подав.

Ухвалою суду від 09.01.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та поновлено пропущений строк звернення до суду.

Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Позивач, відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.07.2022 №168 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою стрільця-номера обслуги 1 аеромобільного відділення 3 аеромобільного взводу 1 аеромобільної роти 4 аеромобільного батальйону ВОС 100915Д/533.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.08.2022 №226 солдата призваного по мобілізації ОСОБА_1 , стрільця-номера обслуги 1 аеромобільного відділення 3 аеромобільного взводу 1 аеромобільної роти 4 аеромобільного батальйону з 04 вересні 2022 року зараховано на котлове забезпечення (сніданку) в районі виконання бойових завдань.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18.07.2023 №201 позивача з 18 липня 2023 року виключено із списків особового складу частини, всіх видів забезпечення і направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За період з 28.08.2022 по 11.12.2022 позивач брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (Довідка від 07.07.2023 року №2901).

Відповідно до записів первинної медичної картки (форма 100) від 11.01.2023 року позивачу внаслідок отриманої вибухової травми встановлено діагноз: цефалгічний, астеноневротичний синдроми.

З виписки із медичної карти стаціонарного хворого №026623 від 10.02.2023 року видно, що позивач з 05.02.2023 по 10.02.2023 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Міська клінічна лікарня № 6» Дніпровської міської ради з діагнозом: дисциркулягорна енцефалопатія з мікровогнищевою неврологічною симптоматикою. Ранній відновний період ВТ (13.01.2023 року, зі слів). Акубаротравма. Стійка цефалгія. Помірна вестибулопатія. Гостра реакція на стрес з тривожно-депресивним компонентом. Логоневроз.

У перевідному епікризі із медичної карти стаціонарного хворого №1306 зазначено, що позивач з 10.02.2023 по 16.02.2023 перебував на лікуванні в Дніпровському військовому госпіталі (в/я НОМЕР_2 ) з діагнозом: стан після вибухової травми (10.01.2023 року). ЗЧМІ, струсу головного мозку, ранній відновний період, помірно виражений постконтузійний синдром, тривожно-депресивна симптоматика, логоневроз диссомнія.

Як убачається з перевідного епікризу із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №2244, позивач з 17.02.2023 по 24.02.2023 перебував на стаціонарному лікуванні у Військово-медичному центрі Західного регіону, м.Львів з діагнозом - Основний: цефалгічний синдром, вторинно обумовлений. Супутній: Стан після перенесеної гострої реакції на стрес. Логоневроз.

Також, із виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №985 слідує, що позивач з 24.02.2023 по 18.03.2023 перебував на стаціонарному лікуванні у В/Ч НОМЕР_3 АДРЕСА_1 , повний діагноз: стан після гострої реакції на стрес, у вигляді тривожно-депресивного, астено-невротичного та інсомнічного синдромів, з виходом у неповну компенсацію. Цефалгічний синдром, вторинно обумовлений. Логоневроз.

З виписного епікризу медичної карти стаціонарного хворого №3973/2023 видно, що позивач з 22.05.2023 по 06.07.2023 перебував на стаціонарному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» з діагнозом Основне захворювання: F43.1 - Посттравматичний стресовий розлад; функціональний діагноз: F43.1 Посттравматичний стресовий розлад з різко вираженими стійкими хворобливими проявами у вигляді тривожно-депресивної симптоматики, інсомнії, частих флешбеків, дисоціативних (конверсійних) порушень. Супутнє захворювання: Т90.5 - Віддалені наслідки внутрішньочерепної травми; уточнення діагнозу: наслідки МВТ у вигляді цефалгічного синдрому, виражений логоневроз; Н90.З - Нейросенсорна втрата слуху двостороння.

Крім того, в матеріалах справи наявна довідка військово-лікарської комісії від 17.03.2023 року №911 щодо проведення позивачу медичного огляду позаштатною постійно-діючою військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_3 16.03.2023. Діагноз та постанова госпітальної військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва). Стан після гострої реакції на стрес, у вигляді тривожно-депресивного астено-невротичного та інсомнічного синдромів, з виходом у неповну компенсацію. Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби.

17.03.2023 року рішенням військово-лікарської комісії на підставі ст. 17 г графи ІІ Розкладу хвороб, позивачу надана відпустка за станом здоров`я на 30 днів (довідка ВЛК від 17.03.2023 року №911).

Відповідно до свідоцтва про хворобу № 249 від 27 червня 2023 року, позивач на підставі статті 17а графи II Розкладу хвороб визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

Продовженням свідоцтва про хворобу №249 підтверджено, що позивач перебував на обстеженні та лікуванні: Комунальне некомерційне підприємство «Міська клінічна лікарня № 6» Дніпровської міської ради м.Дніпро з 05.02.2023 по 10.02.2023, Дніпровський військовий госпіталь з 10.02.2023 по 16.02.2023, Військово-медичний центр Західного регіону з 17.02.2023 по 24.02.2023, В/Ч НОМЕР_3 м.Трускавець з 24.02.2023 по 18.03.2023, Комунальне некомерційне підприємство Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» з 22.05.2023 по 06.07.2023.

Відповідно до довідки від 22.08.2023 року №2936 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) позивача, 10.01.2023 року закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку за обставин: при безпосередній участі військовослужбовця у бойових діях під час захисту Батьківщини, а саме виконанні бойових завдань складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 , поблизу населеного пункту Кремінна Сєвєродонецького району Донецької області під час ворожого артилерійського обстрілу отримав травму. Перебував в засобах індивідуального захисту (шолом, бронежилет). У стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння не перебував.

З матеріалів справи убачається, що позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 із заявою від 26.10.2023 року, в якій просив нарахувати та виплатити невиплачену додаткову винагороду передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у зв`язку із отриманням поранення (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини 10.01.2023 року поблизу населеного пункту Кремінна, та за періоди перебування на лікуванні.

Проте, як зазначає позивач у позові, відповіді від відповідача ним не було отримано.

Вважає протиправною бездіяльність відповідача, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Змістом спірних правовідносин є бездіяльність відповідача, яка полягає у не нарахуванні та невиплаті додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.5 ст.17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Також, Конституційний Суд України у Рішенні від 06 квітня 2022 року №1-р(II)/2022 зазначив, що частину п`яту статті 17 Конституції України викладено так, що реалізація права на соціальний захист осіб, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей потребує якісного і ефективного законодавчого регулювання та запровадження механізмів забезпечення їх державної підтримки" (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини); а також, що з урахуванням вимог частини п`ятої статті 17 Конституції України метою законодавчого регулювання в цій сфері є як усебічне соціальне забезпечення військовослужбовців, яке компенсуватиме установлені законом обмеження та умови служби, властиві цій категорії громадян, так і підвищення мотивації особового складу Збройних Сил України у виконанні ними покладених на них функцій щодо оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності (частина друга статті 17 Основного Закону України).

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон №2232-ХІІ) передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-ХІІ з наступними змінами та доповненнями у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон №2011-ХІІ), військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з п. 1 ст. 9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Пунктами 2 - 3 цієї правової норми встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України (абз.2 п. 4 ст.9 Закону №2011-ХІІ).

Наказом Міністра оборони України № 260 від 07.06.2018 затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок № 260).

Відповідно до пункту 17 Порядку № 260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває до сьогодні.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69/2022 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 року прийнята Постанова "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану №168" (далі - Постанова № 168).

Пунктом 1 Постанови № 168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) (п.12 Постанови № 168).

Пунктом 5 Постанови № 168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24.02.2022 року.

При цьому, постановою Кабінету Міністрів України від 01 квітня 2022 року №400 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168» пункт 1 постанови доповнено, в тому числі, абзацом такого змісту: «Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії».

Аналізуючи вищенаведене, суд зазначає, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Суд зазначає, що до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять такі види складових: 1) щомісячні основні види грошового забезпечення; 2) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 3) одноразові додаткові види грошового забезпечення (п.2 Порядку № 260).

Таким чином, додаткова винагорода в розмірі 100000 гривень виплачується військовослужбовцям, зокрема, тим, які у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

При цьому, суд зауважує, що для виплати додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на період дії воєнного стану, немає обов`язкової умови щодо безперервного перебування особи на стаціонарному лікуванні.

Тобто, у разі повторного та кожного наступного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється в розмірі 100000 гривень.

З аналізу наведених норм Постанови № 168 вбачається встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100 000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Вищезазначене також кореспондується з пунктом 8 Окремомого доручення Міністра оборони України від 23 червня 2022 року №912/з/29.

Як встановлено судом згідно матеріалів справи, позивач під час бойових дій отримав бойове травмування та перебував на стаціонарному лікуванні у періоди, які зазначені вище, що підтверджується виписками із медичної карти стаціонарного хворого №026623 та №985, перевідними епікризами із медичної карти стаціонарного хворого за №1306, №2244, №3973/2023, свідоцтвом про хворобу № 249 та продовженням до свідоцтва про хворобу №249.

Крім того, як вже вище зазначено щодо обставин травми (поранення, контузії, каліцтва) позивача, відповідачем не заперечується, що у солдата ОСОБА_1 закрита черепно-мозкова травма (10.01.2023 року). Струс головного мозку за обставин при безпосередній участі військовослужбовця у бойових діях під час захисту Батьківщини, а саме виконанні бойових завдань складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 , поблизу населеного пункту Кремінна Сєвєродонецького району Донецької області під час ворожого артилерійського обстрілу отримав травму (Довідка від 22.08.2023 року №2936).

Слід зазначити, що листом відповідача від 03.10.2023 №690/224/з/3803 представника позивача було повідомлено про те, що в ході проведення службового розслідування встановлено, що солдат ОСОБА_1 був у районі виконання бойових завдань поблизу населеного пункту Кремінна Луганської області 10.01.2023, під час обстрілу з артилерії противника отримав травму та був евакуйований в медичну роту військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_2 , де йому встановлено діагноз: ЗЧМТ, струс головного мозку, ранній відновний період, помірно виражений постконтузійний синдром, тривожно-депресивна симптоматика, логоневроз, диссомнія.

Так, військово-лікарською комісією було встановлено, що травма та захворювання, отримані позивачем, пов`язані з проходженням військової служби, що підтверджується довідкою військово-лікарської комісії від 17.03.2023 року №911.

Даною довідкою також підтверджено, що 17.03.2023 року рішенням військово-лікарської комісії на підставі ст. 17 г графи ІІ Розкладу хвороб, позивачу надана відпустка за станом здоров`я на 30 днів.

При цьому, з матеріалів справи убачається, що за вищевказаний період відповідач не виплачував позивачу додаткову винагороду у збільшеному розмірі до 100000 гривень пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та періоду перебування у відпустці для лікування, доказів протилежного відповідачем суду було не надано.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позивач має право на отримання додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою №168 у розмірі до 100000 гривень за вищевказаний період пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та перебування у відпустці для лікування на 30 днів (рішення ВЛК №911), оскільки отримав поранення, яке пов`язане із проходженням військової служби та пов`язано із захистом Батьківщини.

Відтак, суд вважає, що бездіяльність відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168 у розмірі до 100000 гривень за вищевказаний період пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та періоду перебування у відпустці для лікування не відповідає критерію правомірності, передбаченому п.1 ч.2 ст.2 КАС України, а тому адміністративний позов у цій частині підлягає задоволенню.

Як наслідок обґрунтованими є і похідні вимоги про спонукання до вчинення дій.

Відтак, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Що стосується судових витрат у вигляді судового збору, то, у відповідності до вимог ст.139 КАС України, такі не підлягають стягненню із сторін.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100000 гривень у зв`язку із отриманням 10.01.2023 року травми під час виконання бойових дій щодо захисту Батьківщини, за періоди лікування із 05.02.2023 по 10.02.2023 року, із 10.02.2023 по 16.02.2023 року, із 17.02.2023 по 24.02.2023 року, із 25.02.2023 по 17.03.2023 року пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, та за період перебування у відпустці із 18.03.2023 по 17.04.2023 року для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_3 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) додаткову грошову винагороду передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100000 гривень у зв`язку із отриманням 10.01.2023 року травми під час виконання бойових дій щодо захисту Батьківщини, за періоди лікування із 05.02.2023 по 10.02.2023 року, із 10.02.2023 по 16.02.2023 року, із 17.02.2023 по 24.02.2023 року, із 25.02.2023 по 17.03.2023 року пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, та за період перебування у відпустці із 18.03.2023 по 17.04.2023 року для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Мартинюк Віталій Ярославович