Справа № 120/4027/22
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2024-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

11 березня 2024 р. Справа № 120/4027/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маслоід Олени Степанівни, розглянувши в порядку письмового провадження заяву про відстрочення виконання судового рішення в адміністративній справі

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до: Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області (вул. В. Липківського, 30, м. Липовець, Вінницька обл., 22500)

про: визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 04.08.2022 року позов задоволено частково, зокрема визнано протиправною бездіяльність Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області щодо розгляду клопотання ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою проекту щодо відведення у власність земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:1689 площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Богданівської сільської ради Липовецького району Вінницької області (за межами населеного пункту); зобов`язано Липовецьку міську раду Вінницького району Вінницької області розглянути клопотання ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:1688 площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Богданівської сільської ради Липовецького району Вінницької області (за межами населеного пункту) та прийняти відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

12.09.2022 року в даній справі виписано виконавчі листи.

Ухвалою суду від 06.02.2024 року виправлено описку, допущену по тексту рішення від 04.08.2022 року, зазначивши правильний кадастровий номер земельної ділянки, щодо якої ОСОБА_1 зверталась до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області із клопотанням про затвердження проекту землеустрою проекту щодо відведення у власність, - :03:000:1689.

29.02.2024 року за вх.№12570/24 відповідачем подано до суду заяву про відстрочення виконання судового рішення строком на один місяць після завершення воєнного стану в Україні.

Ухвалою суду від 07.03.2024 року дану заяву призначено до розгляду у судовому засіданні на 11.03.2024 року.

В судове засідання 11.03.2024 року представники сторін не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені завчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 378 КАС України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе здійснити розгляд заяви про відстрочення виконання рішення суду в порядку письмового провадження.

Вирішуючи заяву про відстрочення виконання рішення по суті, суд керується такими мотивами.

Ст. 1291 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Приписів ч. 2 ст. 14 КАС України визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно зі ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення спричиняє відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Згідно із ч. 3-5 ст. 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

З аналізу викладених норм слідує, що нормами КАС України не встановлено вичерпного переліку обставин, за наявності яких суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою сторони відстрочити або розстрочити виконання судового рішення.

Водночас обов`язковою умовою для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є доведення заявником факту існування обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення та/або роблять його неможливим.

Вказана позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.06.2021 року у справі № 9901/598/19.

Так, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 04.08.2022 року зобов`язано Липовецьку міську раду Вінницького району Вінницької області розглянути клопотання ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:1689 площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Богданівської сільської ради Липовецького району Вінницької області (за межами населеного пункту) та прийняти відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Вказане судове рішення набрало законної сили, а отже, є обов`язковим до виконання.

Водночас суд враховує, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/202 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався. Зокрема, Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 05.02.2024 № 49/2024 дію воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 14.02.2024 року строком на 90 діб, тобто до 14.05.2024 року.

Таким чином, станом на сьогодні в Україні діє правовий режим воєнного стану, визначений Законом України "Про правовий режим воєнного стану" №389-VIII від 12.05.2015 року.

Законом України від 24.03.2022 року №2145-XI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану", який набрав чинності 07.04.2022 року, внесені зміни до деяких законодавчих актів України, зокрема до Земельного кодексу України.

Вказаним законом розділ X "Перехідні положення" Земельного кодексу України доповнено пунктом 27, згідно з яким під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей:

5) безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.

Отже, до припинення (скасування) воєнного стану в Україні діє встановлена законом заборона на безоплатну передачу у приватну власність земель державної та комунальної власності, на надання уповноваженим органом виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, а також на розроблення відповідної документації.

Разом з тим рішенням у цій справі Липовецьку міську раду Вінницького району Вінницької області зобов`язано розглянути клопотання ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:1689 площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Богданівської сільської ради Липовецького району Вінницької області (за межами населеного пункту) та прийняти відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, а не затвердити проект землеустрою.

Відповідно, встановлена вищезазначеними нормами закону заборона не є перешкодою для виконання відповідачем ухваленого судом рішення в зобов`язальній частині, що однак не звільняє його від обов`язку враховувати відповідні вимоги закону, залежно від результатів розгляду клопотання позивача. Єдиною встановленою судом умовою належного виконання судового рішення у вказаному рішенні визначено обов`язковість врахування відповідачем висновків суду за наслідками розгляду справи.

Суд наголошує, що межі покладеного на відповідача обов`язку не охоплюють зобов`язання ради всупереч Закону № 2145-XI безальтернативно прийняти позитивне для позивача рішення за результатами розгляду клопотання. Обсяг обов`язків, які виникли у відповідача на виконання судового рішення включає: 1) повторний розгляд клопотання позивача; 2) врахування висновків суду при його розгляді; 3) прийняття рішення за результатом розгляду клопотання.

Водночас за відсутності законних підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою, відповідач не позбавлений можливості самостійно відтермінувати прийняття позитивного рішення до закінчення воєнного стану.

Таким чином, оскільки правовою підставою відстрочення виконання судового рішення в адміністративній справі є наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, але таких підстав у цій справі не встановлено, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення суду від 04.08.2022 року належить відмовити.

Керуючись ст. 248, 256, 378, 294, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області про відстрочення виконання рішення суду від 04.08.2022 року в адміністративній справі №120/4027/22 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Маслоід Олена Степанівна