Справа № 120/2759/24
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2024-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення позовної заяви

м. Вінниця

11 березня 2024 р. Справа № 120/2759/24

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Комар Павло Анатолійович, розглянувши матеріали позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)" про визнання бездіяльності протиправною

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)" про визнання бездіяльності протиправною.

Частиною 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що після одержання позовної заяви суддя з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, та чи має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником).

Ознайомившись із позовною заявою і доданими до неї матеріалами, приходжу до висновку, що позовну заяву належить повернути позивачеві з огляду на таке.

Згідно з частиною другою статті 160 КАС України позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до частини першої статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Як зазначено у частині першій статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник. При цьому, за приписами частини 4 статті 59 КАС України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю; ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність"; дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України "Про безоплатну правничу допомогу".

Судом встановлено, що позовну заяву від імені ОСОБА_1 складено, підписано та подано до суду його представником - адвокатом Івашківською Альоною Олександрівною, яка надає позивачу безоплатну вторинну правову допомогу.

На підтвердження повноважень представника, до позовної заяви додано копію доручення Вінницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 16.02.2024 № 185.

Разом із тим, ознайомившись зі змістом наданого доручення суд дійшов висновку про неможливість підтвердження таким доручення повноважень представника саме на складання та підписання позовної заяви від імені позивача.

Так, правовідносини у сфері надання безоплатної правничої допомоги суб`єктам права на безоплатну первинну правничу допомогу та суб`єктам права на безоплатну вторинну правничу допомогу регулює Закон України "Про безоплатну правничу допомогу" від 02.06.2011 року № 3460-VI (далі - Закон № 3460-VI).

Як зазначено у частині першій статті 13 Закону №3460-VI безоплатна вторинна правнича допомога - вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя.

Відповідно до частини другої цієї статті безоплатна вторинна правнича допомога включає такі види правничих послуг:

1) захист;

2) здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правничу допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами;

3) складення документів процесуального характеру.

Повноваження адвоката підтверджуються дорученням центру з надання безоплатної правничої допомоги та/або довіреністю відповідно до вимог процесуального закону (ч. 2 ст. 21 Закону №3460-VI).

В даному випадку в наданій до позовної заяви копії доручення від 03.08.2023 № 524 передбачений обсяг повноваження представника позивача, який обмежується тільки представництвом інтересів клієнта у судовій справі.

Натомість, зазначення повноважень щодо складання та подання від імені позивача документів процесуального характеру (тобто позовної заяви) таке доручення не містить, хоча процитована вище норма п. 3 ч. 2 ст. 13 Закону №3460-VI розрізняє таку дію як окрему правничу послугу, право на вчинення якої має бути підтвердженим конкретним обсягом повноважень, передбаченим дорученням.

Більше того, як зазначено в пункті 2 Доручення від 16.02.2024 № 185, на адвоката покладено обов`язок забезпечення надання вторинної правової допомоги виключно в межах повноважень, визначених довіреністю. Отже, в цьому випадку сам Центр з надання безоплатної правничої допомоги вказує на обов`язковість наявності іще й довіреності, якою конкретизовано обсяг повноважень представника.

Проте, додана до позовної заяви копія доручення № 185 від 16.02.2024 не містить окремо визначених повноважень для адвоката щодо складання та підписання від імені позивача до суду позовної заяви. Також до суду не подано і іншої довіреності, в якій би були передбачені такі повноваження представника.

Той факт, що таке доручення за формою відповідає типовій формі Доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги, передбаченій Додатком 10 до Методичних рекомендацій щодо організації надання безоплатної правової допомоги місцевими центрами з надання безоплатної вторинної правової допомоги, затверджених Наказом Координаційного центру з надання правової допомоги від 05.01.2023 № 2, однак це доручення не передбачає можливість надання представником такого виду правових послуг як складання документів процесуального характеру (адже у відповідному розділі форми Доручення має зазначатися один із видів правових послуг безоплатної вторинної правової допомоги (захист, здійснення представництва, складення документів процесуального характеру)).

Суд в цілому не заперечує право представника (адвоката) на складання та подання від імені позивача документів процесуального характеру (зокрема позовної заяви), однак вважає, що відповідні повноваження на вчинення такої процесуальної дії мають бути належним чином підтвердженими.

Тому, у випадку, якщо повноваження представника визначаються довіреністю та/або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, то в такому документі має бути чітко зазначений обсяг повноважень, якими наділяється представник.

Натомість, з наданих до позовної заяви доказів судом не підтверджено такий обсяг повноважень представника позивача як складання та підписання позовної заяви від імені позивача.

Надання представнику повноважень на представництво інтересів позивача у справі не є необмеженою по своєму обсягу процесуальною дією, що не завжди включає в себе в тому числі і право на підписання процесуальних документів від імені позивача, якщо це прямо не передбачено у відповідній довіреності / дорученні.

Однак, як вже наголошувалось судом вище, з долучених до позовної заяви доказів наразі неможливо перевірити обсяг повноважень представника саме на складання та підписання від імені позивача позовної заяви.

Згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду реалізація права на звернення до суду є процесуальною дією, яка має здійснюватися самою особою у порядку самопредставництва або її процесуальним представником (постанови від 13 березня 2018 року у справі № 914/2772/16; від 21 березня 2018 року у справі № 914/2771/16).

Отже звернення до суду з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема, адвоката, при реалізації права на справедливий суд (стаття 131-2 Конституції України, статті 16, 57 Кодексу адміністративного судочинства України та стаття 10 Закону України "Про судоустрій і статус суддів") передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності таких повноважень на момент вчинення певної процесуальної дії. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво належними та достовірними доказами.

Відповідно до пункту 3 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

З огляду на викладене суд доходить висновку, що оскільки подана до суду позовна заява від імені позивача підписана особою його представником, яким належним чином не підтверджено обсяг повноважень на підписання позовної заяви у встановленому законом порядку, тому наявні підстави для повернення такої позовної заяви позивачу.

Як зазначає Європейський суд з прав людини в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (пункт 31), право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Суд звертає увагу на те, що в силу положень частини восьмої статті 169 КАС України повернення позовної заяви з огляду на підписання її особою, повноваження якої не є в повній мірі підтвердженими, є законодавчо закріпленим процесуальним обмеженням, встановленим державою з метою регулювання процедурних питань з метою їх упорядкування. При цьому, така процесуальна дія не є порушенням права позивача на доступ до суду в розумінні норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, оскільки не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду у належному (встановленому законом) порядку.

За правилами, передбаченими частинами п`ятою та шостою статті 169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу.

Керуючись ч. 4 ст. 169, ст.ст. 248, 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)" про визнання бездіяльності протиправною разом з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

2. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Комар Павло Анатолійович