Справа № 520/4968/24
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2024-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

07 березня 2024 року Справа № 520/4968/24

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Бадюков Ю.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Національної поліції України Головного управління Національної поліції в Харківській області, третя особа - Національне агентство з питань запобігання корупції про визнання права порушеним, поновлення на посаді та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

1. Визнати порушеним конституційне право позивача ОСОБА_1 , визначеного ст.43 Конституції України на підставі не конституційного закону ч.2 ст.52 Закону України №1700-VІІ «Про запобігання корупції».

2. Зобов`язати відповідача поновити ОСОБА_1 на службі в Головному управлінні Національної поліції України в Харківській області за рівноцінною посадою та спеціальному званні.

3. Зобов`язати третю особу Національне агентство з питань запобігання корупції видалити з Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення відомості від 10.12.2019 року відносно ОСОБА_1 внесені на підставі рішення Харківського апеляційного суду від 03.12.2019 року справа №953/17271/19. Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви десять днів з моменту отримання копії ухвали, а саме:

- уточнений адміністративний позов, по кількості осіб, які беруть участь у справі, в якому вірно визначити відповідачів та зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

- належні та допустимі, достатні та достовірні, у розумінні приписів ст. ст. 73-76 КАС України докази скасування та/або визнання нечинними у встановленому Законом порядку постанови Київського районного суду м. Харкова від 25.09.2019 по справі № 953/17271/19 та постанови Харківського апеляційного суду від 03.12.2019 по справі № 953/17271/19, а також доказів визнання протиправним та скасування наказу ГУ НП в Харківській області № 415 о/с від 06.12.2019 року про звільнення;

- документ про сплату судового збору у розмірі 2 422, 40 грн. за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, за наступними реквізитами: отримувач коштів ГУК Харків обл/мХар Основ"ян/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947; банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA4020661; код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу - "*;101; (код платника); судовий збір за позовом (ім`я/назва платника), Харківський окружний адміністративний суд";

- заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду та доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення з позовом, в якій зазначити підстави для поновлення. На виконання ухвали від 28.02.2024 року позивачем подано уточнену позовну заяву з наступними вимогами:

- визнати порушеним Конституційне право позивача ОСОБА_1 , визначеного ст.43 Конституції України на підставі не конституційного закону ч.2 ст.52 Закону України№1700-VІІ «Про запобігання корупції».

- зобов`язати відповідача поновити ОСОБА_1 па службі в Головному управлінні Національної поліції України в Харківській області за рівноцінною посадою та спеціальному званні.

- зобов`язати відповідача Національне агентство з питань запобігання корупції видалити з Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення відомості від 10.12.2019 року відносно ОСОБА_1 внесені на підставі рішення Харківського апеляційного суду від 03.12.2019 року справа №953/17271/19.

Також позивачем подано клопотання про відкриття провадження, у якому вказано, вимога визнання права порушеним та способи відновлення права це одна позовна вимога та відповідно позивач вважає, що за таких обставин звільнений від сплати судового збору.

Окрім цього вказує, що положення статі, які регулюють відносини між учасниками судового процесу, не можуть скасовувати Конституційні права позивача, зменшувати їх якість та об`єм.

Застосування судом положень ст. 122 КАС України веде до легалізації порушеного Конституційного права позивача. Крім того, застосування цієї статті в даному випадку призведе до порушення Конституційного права Позивача, передбаченого ст. 55 Конституції України та ст.129 Конституції України де вказано, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Верховним законом є Конституція України. Застосування ст.122 КАС України не може змінювати Конституцію України та обмежувати Конституційні права Позивача.

Дослідивши подані документи на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, суд зазначає наступне.

Щодо сплати судового збору, суд зазначає наступне.

Також, згідно з ч. 3 ст. 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 2 статті 132 КАС України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року №3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України Про судовий збір встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою встановлюється ставка судового збору в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" установлено у 2024 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2024 року - 3 028,00 грн.

Отже, в силу приписів пп.1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" в даному випадку ставка судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру становить 1211, 20 грн.

Як вбачається з уточнених позовних вимог, позивачем, серед іншого заявлено 2 позовні вимоги немайнового характеру: 1) Визнати порушеним конституційне право позивача ОСОБА_1 , визначеного ст.43 Конституції України на підставі не конституційного закону ч.2 ст.52 Закону України №1700-VІІ «Про запобігання корупції» та 2) Зобов`язати відповідача Національне агентство з питань запобігання корупції видалити з Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення відомості від 10.12.2019 року відносно ОСОБА_1 внесені на підставі рішення Харківського апеляційного суду від 03.12.2019 року справа №953/17271/19, становить 2 422, 40 грн.

Суд зазначає, що заявлені позивачем вимоги в уточненому позові не є похідними від вимоги про поновлення на роботі, оскільки їх вирішення безпосередньо не залежить від вирішення питання поновлення на роботі.

Позивачем не надано доказів сплати судового збору, тобто у цій частині вимоги ухвали суду від 28 лютого 2024 року не виконані.

Щодо строку звернення до суду суд зазначає наступне.

Порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає КАС України, частиною першою статті 5 якого визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частина перша статті 118 КАС України визначає, що процесуальні строки це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Згідно частиною 1 та 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини п`ятої статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Частиною четвертою статті 31 Дисциплінарного статуту Національної поліції України передбачено, що поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

У разі застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції поліцейський має право оскаржити таке стягнення протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення.

Так, Верховний Суд у постанові від 08.02.2023 у справі № 120/7567/22 зазначив, що у випадку наявності колізії між загальним та спеціальним законом застосуванню підлягають норми спеціального закону, яким є саме Дисциплінарний статут НП України.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у контексті даного спору застосуванню підлягає Дисциплінарний статут НП України, що затверджений Законом України і яким передбачені порядок та строки оскарження дисциплінарного стягнення.

Таким чином, законодавець пов`язав виникнення права на оскарження застосованого до поліцейського дисциплінарного стягнення, у вигляді звільнення, та обчислення строку на таке оскарження - з моменту ознайомлення з наказом по особовому складу.

До суду з даним позовом позивач звернувся 23.02.2024, тобто з пропуском 15-денного строку звернення до суду, передбаченого Дисциплінарним статутом НП України.

Суд також звертає увагу позивача, що статтею 24 Дисциплінарного статуту Національної поліції України (в редакції, на час звільнення позивача зі служби) поліцейський мав право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення протягом місяця з дня його виконання (реалізації) шляхом подання рапорту до прямого керівника особи, яка застосувала дисциплінарне стягнення, а також шляхом звернення до суду в установленому порядку. Відповідних заходів позивачем не здійснено.

Суд також вказує, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 N 17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Тому суд зазначає, що посилання позивача на те, що застосування судом вимог ст. 122 КАС України веде до легалізації порушеного Конституційного права позивача є безпідставним.

Водночас, згідно з практикою Європейського суду з прав людини право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків на звернення до суду (справа «Стаббігс та інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Аналогічна позиція з даного приводу неодноразово була висловлена Верховним Судом у постановах від 20.03.2018 справа № 573/1759/17, від 03.05.2018 справа № 805/402/18.

Слід звернути увагу, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Позивачем відповідної заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду та доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення з позовом, в якій зазначено підстави для поновлення не надано, тобто у цій частині вимоги ухвали суду від 28 лютого 2024 року не виконані.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду передбачені статтею 123 КАС України.

Відповідно до ч.2 ст.123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

За приписами п.9 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до ч.8 ст.169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Враховуючи викладене, позовна заява підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 122, 123, 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Національної поліції України Головного управління Національної поліції в Харківській області, третя особа - Національне агентство з питань запобігання корупції про визнання права порушеним, поновлення на посаді та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Повна ухвала складена 07.03.2024 року.

Суддя Бадюков Ю.В.