Справа № 260/8621/23
Суддя: Гебеш С.А.
Дата ухвалення: 2024-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 березня 2024 року м. Ужгород№ 260/8621/23
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гебеш С.А., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якому просить суд:

1. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо обмеження на власний розсуд розміру пенсії позивача при її призначенні та виплаті 53% від належного грошового забезпечення;

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок з 15.06.2010 року і виплату щомісячної пенсії ОСОБА_1 з розміру 58% від належного грошового забезпечення, з урахуванням раніше проведених виплат;

3. стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області документально підтверджені судові витрати.

4. справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, він є пенсіонером органів внутрішніх справ, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Закарпатській області з 15.06.2010 року та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Позивач вважає, що відповідачем при призначенні йому пенсії було невірно встановлено розмір його пенсії, оскільки він був звільнений із органів внутрішніх справ через хворобу на підставі пункту «в» статті 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, а вислуга років на день звільнення становила 21 років 03 місяці 04 дні, тому відповідно до приписів пункту "а" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», розмір пенсії його мав становити 58% відповідних сум грошового забезпечення, що не було враховано пенсійним фондом. Натомість, відповідач зазначив, що йому нарахована та виплачується пенсія у розмірі 53 % відповідної суми грошового забезпечення.

Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач 30.08.2023 через представника звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою про перерахунок пенсії з врахуванням 58 %, а не 53% сум грошового забезпечення у зв`язку із звільненням його з органів внутрішніх справ за станом здоров`я. Однак, відповідачем було відмовлено у проведенні перерахунку пенсії, посилаючись на те, що органи Пенсійного фонду виконують функції тільки з призначення та виплати пенсії, а функція визначення розміру грошового забезпечення чи окремих його складових належить до компетенції уповноважених органів міністерств та відосмств.

Позивач вважає відмову відповідача щодо призначення йому пенсії в розмірі 58% протиправною, а тому він звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.10.2023 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач у відзиві на позовну заяву позовні вимоги позивача не визнав та просив відмовити в їх задоволенні.

Разом з тим, у поданому відзиві просив суд залишити позовні вимоги без розгляду в частині, що виходять за межі шестимісячного терміну звернення до суду.

Відповідно до положень ч. 5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Закарпатській областіз 15.06.2010 року та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Представник позивача звернувся до Головного управління ПФУ в Закарпатській області із заявою, в якій просив здійснити перерахунок пенсії позивачу з 15.06.2010 року з 58% грошового забезпечення та виплату різниці сум пенсії за вказаний період.

Листом від 22.09.2023 року Головне управління ПФУ в Закарпатській області повідомило представника позивача, що пенсію позивачу призначено на підставі подання Головного управління МВС України в Закарпатській області від 17.06.2010 року згідно п. "б" ст. 12 Закону за 21 рік 3 місяці 4 дні страхового стажу та відмовлено у здійсненні перерахунку.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію, визначає Закон України від 09.04.1992 №2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон №2262).

Згідно із п. "а" ч.1 ст.12 Закону № 2262 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону, незалежно від віку в разі, якщо вони мають на день звільнення зі служби вислугу 20 років і більше, за винятком осіб,

зазначених у частині третій статті 5 цього Закону.

Відповідно до п. "а" ч.1 ст.13 Закону № 2262 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;

Як встановлено судом, ОСОБА_1 було звільнено з органів внутрішніх справ п. 64 пп. "в" (через обмежений стан здоров`я) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №114 від 29.07.1991 (а.с.12) та призначено йому пенсію за вислугу років.

Стосовно доводів позивача, що при призначенні йому пенсії відповідачем не було враховано те, що він був звільнений з органів внутрішніх справ через обмежений стан здоров`я, а тому пенсії йому мала призначатися в розмірі 55 % грошового забезпечення, а не 50 %, суд зазначає наступне.

Відповідно до Закону України від 22.03.1992 № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється: а) у запас, якщо військовослужбовці не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби; б) у відставку, якщо військовослужбовці досягли граничного віку перебування в запасі або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби з виключенням з військового обліку.

Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затверджене постановою Кабінету Міністрів УРСР № 114 від 29.07.1991 (далі Положення №114) визначає порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов`язки.

Згідно із п. 62 Положення №114 звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби провадиться: а) у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік), якщо звільнені особи не досягли граничного віку, встановленого Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" для перебування в запасі осіб, які мають військові звання і за станом здоров`я придатні до військової служби; б) у відставку, якщо звільнені особи досягли граничного віку, встановленого Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" для перебування в запасі осіб, які мають відповідні військові звання або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби (із зняттям з військового обліку).

Пунктом 7 Положення №114 передбачено, що особи середнього, старшого і вищого начальницького складу залежно від присвоєних їм спеціальних звань перебувають на службі в органах внутрішніх справ до такого віку, зокрема: особи середнього і старшого начальницького складу, за винятком полковників міліції та полковників внутрішньої служби - до 45 років. Тобто для позивача, який на момент звільнення зі служби мав військове звання майор міліції, тобто належить до осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу, граничний вік перебування на військовій службі встановлено до 45 років.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, з 14.06.2010 року ОСОБА_1 був звільнений зі служби через обмежений стан здоров`я за п.п. "в" п. 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ".

Враховуючи наведене, відповідач протиправно обмежив розмір пенсії позивачу.

За таких підстав, суд приходить до висновку про те, що позивачу слід здійснити перерахунок пенсії за вислугу років в розмірі 58 % відповідних сум грошового забезпечення (55% - за 20 років вислуги) та 3% (за вислугу років понад 20 років).

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене та встановлені обставини справи, які перевірені зібраними доказами у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Під час розгляду даної справи щодо дотримання позивачем строків звернення до суду, судом враховується наступне.

У силу частини другої статті 51 Закону №2262-ХІІ перерахунок пенсії провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

Згідно частини третьої статті 51 Закону №2262-ХІІ перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, ) щодо обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) при її призначенні та виплаті.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) пенсії у розмірі 58% від належного грошового забезпечення, з урахуванням проведених виплат.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у сумі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяС.А. Гебеш