Справа № 463/10048/23
Суддя: Мармаш В. Я.
Дата ухвалення: 2024-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/463/37/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2024 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді: Мармаша В.Я.,

з участю секретаря судових засідань: Гавц О.Б.,

позивача: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УПП у Львівській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,

встановив:

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАІ №8057810 від 01.11.2023, просив закрити провадження у справі.

Позов обґрунтовано тим, що постановою про накладення адміністративного стягнення серії ЕАТ№8057810 від 01.11.2023 року, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень за ч.2 ст.122 КУпАП, у зв`язку з тим, що 01 листопада 2023 року о 13 годині 53 хвилин водієм транспортного засобу VOLKSVAGEN, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснено виїзд на трамвайну колію зустрічного напрямку, чим порушено вимоги пункту 11.9 Правил дорожнього руху.

Вказану постанову позивач просить скасувати виходячи з наступного:

01.11.2023 на автомобілі Фольксваген транспортер НОМЕР_1 він їхав на прийом до лікаря в ревматологічне відділення комунальної 4-ї лікарні, яка знаходиться за адресою м. Львів, вул. Свєнціцького, 3. О 13-45 неподалік від вказаного лікувального закладу його зупинили працівники УПП у Львівській області, оскільки ним було вимушено здійснено на трамвайну колію зустрічного напрямку, внаслідок чого було порушено п. 11.9 ПДР України. Вказане вимушене порушення сталося внаслідок того, що в смузі, по якій він мав рухатись, сталось незначне ДТП за участю двох автомобілів і рух по ній на деякий час було заблоковано. Іншої дороги поруч, щоб об їхати дану перешкоду, поруч немає, а він чекати не міг, оскільки йому було дуже погано внаслідок сильної болі і він дуже спішив до лікаря, який в той день працював в 1-шу зміну та закінчував прийом пацієнтів о 14-00.

Оскільки він є особою з інвалідністю 2 групи опорно-рухового апарату (копія довідки МСЕК в додатках) та пересувається завжди лише з допомогою палички або милиць, залишити авто біля місця скоєння ДТП та далеко йти пішки до вказаного медичного закладу нe міг, чим вимушено скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Крім того, звертає увагу суду на те, що в його безтерміновій довідці МСЕК вказано про те, що йому протипоказана тривала ходьба та перебування у стоячому положенні, що є беззаперечним доказом того, що він не має можливості пересуватись на далекі відстані, при цьому від місця його вимушеного порушення ПДР України до вказаного медичного закладу не менше 500 м. В зв?язку з вищевикладеним, він був змушений скоїти виїзд на трамвайну колію зустрічного напрямку (що не могло призвести до будь яких поганих наслідків, оскільки в той час рух усіх автомобілів поруч було заблоковано внаслідок вищевказаного незначного ДТП), в чому щиро розкаюється та просить скасувати вищезазначену постанову, а провадження у справі закрити.

ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить позов задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, на адресу суду направив відзив на позов, у якому він просив відмовити у задоволенні позову з підстав та мотивів викладених у відзиві. На підтвердження своїх доводів на адресу суду направив диск з відеозаписом з бодікамери працівника поліції. Просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Дослідивши та перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд приходить до наступного висновку.

За приписами частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення серії ЕАТ№8057810 від 01.11.2023 року, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень за ч.2 ст.122 КУпАП, у зв`язку з тим, що 01 листопада 2023 року о 13 годині 53 хвилин водієм транспортного засобу VOLKSVAGEN, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснено виїзд на трамвайну колію зустрічного напрямку, чим порушено вимоги пункту 11.9 Правил дорожнього руху.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Як вбачається з п.11.9 правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, забороняється виїжджати на трамвайну колію зустрічного напрямку, відокремлені від проїзної частини трамвайні колії та розділювальну смугу.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП встановлено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На відеофіксації (додаток 2 до відзиву) видно, що транспортний засіб VOLKSVAGEN, д.н.з. НОМЕР_1 здійснив наїзд на трамвайну колію зустрічного напрямку.

Отже, в діях водія наявні подія і склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки ним на транспортному засобі VOLKSVAGEN, д.н.з. НОМЕР_1 , 01 листопада 2023 року о 13 годині 53 хвилин водієм транспортного засобу VOLKSVAGEN, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснено наїзд на трамвайну колію зустрічного напрямку, що не відповідає вимогам п.11.9 ПДР.

Враховуючи наведене, відповідачем виконано обов`язок щодо доведення перед судом порушення водієм транспортного засобу VOLKSVAGEN, д.н.з. НОМЕР_1 правил дорожнього руху, а саме: вимоги пункту 11.9 розділу 11 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 №1306, яке проявилось у тому, що 01 листопада 2023 року о 13 годині 53 хвилин водієм транспортного засобу VOLKSVAGEN, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснено наїзд на трамвайну колію зустрічного напрямку. Вчинені дії являють склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП. Інспектором також вірно накладено стягнення передбачене санкцією ч.2 ст.122 КУпАП.

Щодо твердження позивача, що вимушене порушення сталося внаслідок того, що в смузі, по якій він мав рухатись, сталось незначне ДТП за участю двох автомобілів і рух по ній на деякий час було заблоковано, то таке є недоведеним та спростовується наявними у справі доказами. На відеозаписі з бодікамер працівників поліції факт правопорушення був чітко зафіксований. Більш того, з аналізу даного запису також вбачається, що працівниками поліції ОСОБА_1 був продемонстрований відеозапис з камер зовнішнього відео спостереження, який передував події правопорушення, з якого чітко видно, що жодної дорожньо-транспортної пригоди, яка перешкоджала руху позивача не було.

А тому вимоги позивача про звільнення його від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, суд вважає безпідставними.

Крім того, частина 3 ст.286 КАС України визначає,що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1)залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін,а позовну заяву без задоволення; 2)скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3)скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

При цьому, згідно статті 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Таким чином, уповноваженим суб`єктом, наділеним виключними дискреційними повноваженнями звільняти порушника від адміністративної відповідальності, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, у даних спірних правовідносинах, є виключно уповноважені особи органів Національної поліції України, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Отже, прийняття судом рішення про звільнення позивача від адміністративної відповідальності в даному випадку призведе до виходу суду за межі своєї компетенції та втручання у дискреційні повноваження відповідача, що не відповідає загальним принципам та засадам адміністративного судочинства.

Така правова позиція викладена в постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 31 жовтня 2019 року у справі № 266/3228/16-а, від 26 травня 2020 року у справі № 520/2098/17.

Враховуючи викладене, згідно п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи суд приходить до висновку, що рішення суб`єкта владних повноважень необхідно залишити без змін, а позовну заяву без задоволення.

Керуючись ст.ст. 9, 73-77, 90, 242, 244-246, 286 КАС України, суд, -

ухвалив:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до УПП у Львівській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі - відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. 286, 293, п. 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Текст рішення складено та підписано суддею 01.03.2024.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області, місцезнаходження: 79053, м.Львів, вул. Перфецького, 19.

Суддя: Мармаш В. Я.