Справа № 520/5982/24
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2024-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні адміністративного позову

"07" березня 2024 р. № 520/5982/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Волошина Д.А., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, -

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 21.02.2024 № 76 о/с «По особовому складу» в частині переміщення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Чугуївського районного управління поліції ГУНП в Харківській області, звільнивши з посади оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області;

- поновити старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області з 21.02.2024.

Позивачем разом з позовною заявою подано заяву про забезпечення позову, відповідно до якої позивач просить суд: зупинити дію наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області від 21.02.2024 № 76 о/с «По особовому складу» про переміщення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Чугуївського районного управління поліції ГУНП в Харківській області, звільнивши з посади оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № З ГУНП в Харківській області, до набрання рішення у цій справі законної сили; заборонити Головному управлінню Національної поліції в Харківській області видавати нові накази про переміщення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на інші посади, до набрання рішення у цій справі законної сили.

В обґрунтування вказаної заяви позивач зазначив доводи щодо протиправності оскаржуваного наказу відповідача та вказав, що Харківським окружним адміністративним судом було ухвалене рішення по справі № 520/33938/23, яким визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області № 499 о/с в частині переміщення позивача на іншу посаду в іншу місцевість. Поновлення позивача на посаді допущено до негайного виконання. На вказане рішення суду відповідачем було подано апеляційну скаргу та, не дочекавшись рішення суду апеляційної інстанції, відповідачем знову було видано наказ про переміщення позивача в іншу місцевість на посаду, яку відповідач вважає рівнозначною. Позивач вказує, що наведені обставини свідчать про умисне неодноразове невиконання відповідачем рішень суду та порушення прав позивача. Зазначає, що в разі невжиття заходів забезпечення позову існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача з боку суб`єкта владних повноважень до ухвалення рішення в цій справі, оскільки відповідачем вже неодноразово вчинялись противоправні дії відносно позивача, рішення якого оскаржені й по яким прийняті судові рішення, які набрали законної сили.

Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Так, у відповідності до положень частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до частини 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Згідно з частиною 2 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Водночас, будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 826/14951/18 та від 28 жовтня 2020 року у справі № 140/2474/20.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, суд вважає за необхідне зазначити, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

У свою чергу, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Разом з тим, позивачем у заяві про забезпечення позову не доведені та документально не підтверджені обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам позивача, які б унеможливили захист його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення у справі.

Суд зазначає, що передумовою вжиття заходів забезпечення позову, є необхідність встановлення судом їх співмірності із заявленими позовними вимогами, а також, врахування наслідків вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Посилання позивача на протиправність оскаржуваного наказу суд в межах розгляду заяви про забезпечення позову не приймає до уваги, оскільки протиправність чи правомірність оскаржуваного наказу будуть встановлюватися судом під час розгляду справи по суті.

У межах розгляду даної заяви судом не може даватись оцінка правомірності/протиправності оскаржуваного наказу, оскільки встановлення очевидності ознак його протиправності чи правомірності без розгляду справи по суті є неприпустимим, адже саме під час розгляду спору по суті, учасниками справи надаються відповідні докази на підтвердження своєї правової позиції, забезпечується принципи змагальності та рівності учасників справи.

Також, суд зазначає, що в даній адміністративній справі кінцева мета позивача за результатом розгляду справи по суті - це скасування наказу про переміщення на іншу посаду зі звільненням з посади, яку він займав раніше, та поновлення на посаді, яку він займав раніше.

Так, забезпечивши цей позов шляхом зупинення дії наказу щодо переміщення позивача на іншу посаду зі звільненням з посади, яку він займав раніше, суд фактично продовжить службові відносини між позивачем та відповідачем (роботодавцем) за попередньою посадою. Такі правові наслідки будуть аналогічні тим, що могли б настати у разі задоволення позову в даній справі.

Тобто, задоволення заяви позивача фактично призведе до розгляду судом справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Отже, позивачем не наведено обставин та не надано відповідних доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити ефективний захист прав позивача та якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Судом таких обставин також не встановлено.

Окрім того, процесуальний інститут забезпечення позову не призначений для контролю за виконанням рішення суду в іншій справі, з цією метою законодавцем передбачено правові механізми, визначені ст.ст. 382 та 383 КАС України.

За таких підстав та враховуючи, що позивачем не доведено існування обставин, вказаних у частині другій статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, у суду відсутні підстави вважати, що невжиття судом заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів позивача, а тому заява позивача про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись статями 150-154, 241, 243, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.А. Волошин