Справа № 446/2676/23
Суддя: Костюк У. І.
Дата ухвалення: 2024-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 446/2676/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.02.2024року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської областів складі:

головуючого - судді Костюк У. І.

секретаря судового засідання Новосад І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка - Бузька адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

в с т а н о в и в:

15.11.2023 до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до відділення поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, в якому позивач просить суд, скасувати постанову серії БАД № 583763 від 25.10.2023, винесену інспектором відділення поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції у Львівській області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 та ч.2 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400,00грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 та ч.2 ст.126 КУпАП закрити.

В обґрунтування заявлених вимог вказує, що оскаржувана постанова є незаконною, так як правил дорожнього руху, вказаних у постанові він не порушував, а поліцейський формально, без належних доказів та з`ясування обставин справи прийняв рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності. Вказав, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності має суттєві порушення, а тому така підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.11.2023 для розгляду даної справи визначено суддю Костюк У.І..

Ухвалою судді від 17.11.2023 відкрито провадження у зазначеній справі. Постановлено проводити розгляд справи за правилами ст.286 КАС з повідомленням учасників справи відповідно до ст.268 КАС.

Ухвалою суду від 23.01.2024 виключено з числа відповідачів відділення поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції у Львівській області та залучено належного відповідача - Головне управління Національної поліції у Львівській області в даній адміністративній справі.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, представником позивача адвокатом Біликом П.Б. на адресу суду подане клопотання, в якому просив проводити судовий розгляд за відсутності позивача та його представника на підставі наявних матеріалів.

Представник Головного управління Національної поліції у Львівській області у визначений судом строк відзиву на позовну заяву не подав, в судове засідання повторно не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, що стверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (рекомендоване), які повернулися на адресу суду. Причин неявки суду не повідомлено.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

За таких обставин, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали адміністративної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Згідно з текстом постанови БАД № 583763 від 25.10.2023, позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, як водія транспортного засобу MOTO VIPER ACTIVE, без реєстраційного номера за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 КУпАП та ч. 2 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з тим, що 25.10.2023 о 10 год. 15 хв в смт. Новий Яричів, по вул. площа Єдності, 1 Львівського району водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом не виконав вимоги дорожнього знаку 3,2,1 чим порушив в порушив п.8.4.в ПДР та керуючи мотоциклом не маючи посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.1.а ПДР (а.с.8).

Вважаючи рішення суб`єкта владних повноважень протиправним та таким, що порушує його права, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом та зазначає, що будь-якого доказу порушення ним ПДР особою уповноваженою на складання адміністративного матеріалу не надано.

Відзиву проти позову представниками відповідача не було надано.

Вирішуючи питання про наявність в діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 122 та ч. 2 ст. 126 КУпАП, суд виходить з такого.

Згідно з п. 1.3 Правил Дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306 «Про правила дорожнього руху», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п.п. 2.1 а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

А відповідно до п. 1.9 Правил, особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.

Частиною другою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, або не пред`явила електронне посвідчення водія.

Разом з тим диспозиція ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачає, що до адміністративної відповідальності може бути притягнута особа, яка допустила порушення вимог дорожніх знаків.

Досліджуючи підстави притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд вважає за необхідне зауважити наступне.

В ході судового розгляду судом встановлено, що позивач категорично заперечує факт порушення вимог ПДР України та вказує, що не вчиняв адміністративних правопорушень та разом з тим не погодившись із таким рішенням, позивач ОСОБА_1 оскаржив постанову серія БАД № 583763 від 25.10.2023, мотивуючи тим, що адміністративного правопорушення вказаного в оскаржуваній поставі не вчиняв та пункти правил дорожнього руху, на які в оскаржуваній постанові вказав інспектор, що виносив таку постанову, не порушував, посилань на невідповідність іншим правилам, нормами і стандартам оскаржувана постанова не містить.

Окрім цього, зазначив, що він мав право керувати транспортним засобом MOTO VIPER ACTIVE, оскільки має посвідчення водія, що надає йому право керування таким видом транспортного засобу.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 2 статті 19 Конституції України, передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач категорично заперечує факт порушення вимог ПДР України та вказує, що не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченогоч.1 ст.121КУпАП.

Разом з тим позивачем заперечується факт притягнення його інспектором поліції до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом та посилається на те, що він 25.10.2023 здійснював керування транспортним засобом MOTO VIPER ACTIVE, об`єм двигуна якого є 110 куб. та відповідно даний транспортний засіб підпадає під категорію А.

Так, судом відзначається, що відповідно до ПДР України, до категорії А відносяться мотоцикли, у тому числі з боковим причепом, та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб. см і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше.

Відтак, позивач ОСОБА_1 мав право здійснювати керування транспортним засобом MOTO VIPER ACTIVE, адже як видно з матеріалів справи, а саме з посвідчення водія серії НОМЕР_1 , яке видане 16.02.2010, позивач ОСОБА_1 має право керування транспортними засобами категорії «А, В, С, С1» (а.с.10).

Зокрема судом відзначається, що відповідач в ході судового розгляду не представив суду достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, не подав жодного доказу на підтвердження факту порушення позивачем Правил дорожнього руху, необхідного для прийняття суб`єктом владних повноважень рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд звертає увагу, що лише постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності без жодних доказів, що свідчили би про наявність у позивача вини у вчиненні адміністративних правопорушень, не може бути єдиним беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення.

Як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові у справі № 463/1352/16-а від 08.07.2020 у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що посилання в оскаржуваній постанові на порушення ОСОБА_1 пунктів ПДР України, як доказ до уваги не береться, так як постанова є лише формою фіксації правопорушення, а не доказом його вчинення.

Відтак, суд приходить до висновку, що будь-яких належних та допустимих доказів вчинення правопорушень позивачем суду не надано, а обов`язок доказування в даному випадку законом покладено на відповідача, то суд погоджується із позицією позивача, щодо необхідності скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження в справі відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України.

Вирішуючи питання судових витрат, суд виходить з наступного.

Судові витрати у цій справі складаються з судового збору, який сплачений позивачем за подання позовної заяви до суду в розмірі 536,80 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, з урахуванням того, що позов ОСОБА_1 задоволено, тому судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 536,80 грн підлягають до стягнення з відповідача, який виступав у справі як суб`єкт владних повноважень, за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст. ст. 241-246, 286, 293, 295 КАС України, суд-

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити повністю.

Скасувати постанову серії БАД № 583763 від 25.10.2023, винесену інспектором відділення поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції у Львівській області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 та ч.2 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400,00грн..

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 та ч.2 ст.126 КУпАП - закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536, 80грн..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення виготовлено 08.03.2024.

Суддя У.І. Костюк