Справа № 400/355/24
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2024-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2024 р. № 400/355/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Устинова І.А. з розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачаГоловне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008,
провизнання протиправним та скасування рішення від 22.12.2023 року № 24605-24174/У-02/8-1400/23; зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - відповідач або Головне управління), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача в листі від 22.12.2023 № 24605-24174/У-02/08-1400/23 про відмову виплатити позивачці недоотриманої пенсії в разі смерті пенсіонера;

- зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачці недоотриманої пенсії померлого чоловіка ОСОБА_2 у розмірі 136 953,63 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що вона є дружиною померлого пенсіонера ЗСУ, ОСОБА_2 , якому була нарахована на виконання рішення суду пенсія, однак не була ним отримана. З листа відповідача вбачається, що сума недоотриманої пенсії складає 136 953,63 грн, яку відповідач іншим листом відмовився виплатити позивачці. Така відмова відповідача є протиправною, оскільки Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначено право позивачки на отримання недоотриманої пенсії її чоловіка, у зв`язку з смертю останнього.

Ухвалою від 17.01.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову та зазначає, що на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.05.2021 по справі № 400/2556/21, яке набрало законної сили, Головним управлінням з 01.04.2019 року здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 про розмір грошового забезпечення № 9/1/915 від 20.05.2021 року з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення. Враховуючи те, що рішення суду є актом індивідуальної дії, яке стосується прав та інтересів визначеної в рішенні особи, та підлягає виконанню в межах покладених судом зобов`язань, то відсутні підстави для виплати позивачці коштів, нарахованих її чоловіку на виконання рішень суду.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Померлий чоловік позивачки, ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII.

На виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.05.2021 по справі № 400/2556/21, яке набрало законної сили, Головним управлінням з 01.04.2019 року здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 про розмір грошового забезпечення № 9/1/915 від 20.05.2021 року з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення. Виплата пенсії в перерахованому розмірі забезпечувалась 30.07.2021 та припинено у зв`язку зі смертю пенсіонера.

22.12.2023 відповідач відмовив позивачці у виплаті недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_2 . Відмова обґрунтована тим, що рішення суду є актом індивідуальної дії, яке стосується прав та інтересів визначеної в рішенні особи, та підлягає виконанню в межах покладених судом зобов`язань, то відсутні підстави для виплати Позивачу коштів, нарахованих ОСОБА_2 на виконання рішень суду.

Позивачка не погодившись із відмовою відповідача, звернулась до суду з даним позовом.

Суд вирішуючи спір між сторонами, виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262--ХІІ) визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 1-1 Закону № 2262-ХІІ законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV) пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 2262-ХІІ особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника (частина третя статті 1 Закону №2262-ХІІ).

Статтею 61 Закону №2262-ХІІ визначено, що суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

За приписами частини 3 цієї статті зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті (абз.3 п.2.26 розділу II Порядку №22-1).

Абзацом 1 частини другої, частини четвертої статті 3 Сімейного кодексу України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Члени сім`ї - особи, які перебувають у шлюбі, а також їхні діти, у тому числі повнолітні, батьки, особи, які перебувають під опікою і піклуванням, інші особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі (абз.16 ч.1 ст.1 Закону України від 14 жовтня 2014 року №1700-VII "Про запобігання корупції").

Пунктом 2.26 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), передбачено, що для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника.

Аналізуючи вищезазначені норми, суд доходить висновку, що суми недоотриманої пенсії виплачуються членам сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, якщо відповідне звернення надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера та з урахуванням надання документів, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті, а у разі відсутності членів сім`ї, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в шестимісячний строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Судом встановлено, що позивачка є дружиною померлого ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 та довідкою ІНФОРМАЦІЯ_3 від 29.08.2023 № 1/2/5026.

А відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивачка звернулась до відповідача з заявою 04.12.2023 з необхідним пакетом документів для виплати недоодержаної пенсії померлого чоловіка ОСОБА_2 , проте, отримала відмову, мотивовану тим, що виплата не передбачена чинним законодавством, оскільки недоотримана пенсія нарахована на виконання рішення суду відносно померлого пенсіонера.

Так, право позивачки на отримання недоотриманої пенсії померлим чоловіком, підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 , свідоцтвом про одруження ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , місце проживання позивачки відповідає місцю проживання померлого пенсіонера.

Недоотримання померлим чоловіком позивачки пенсії підтверджується листами відповідача від 14.07.2021 та від 22.12.2023.

Доводи відповідача щодо відмови позивачу у нарахуванні та виплаті недоотриманої пенсії є необґрунтованими, зважаючи на вищенаведені по тексту рішення норми Закону № 2262-ХІІ.

Зазначення відповідачем, що оскільки рішення суду є актом індивідуальної дії, і відсутні підстави для виплати позивачу коштів, нарахованих ОСОБА_2 на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду, є довільним припущенням відповідача, яке не ґрунтується на нормах чинного законодавства України. Враховуючи, що рішення суду, на виконання яких було частково виконане відповідачем при житті чоловіка позивачки шляхом нарахування пенсії за період з квітня 2019 по червень 2021 включно, але різниця нарахованої пенсії в загальній сумі 136 953,63 грн не була в повному обсязі виплачена померлому чоловіку позивачки, що підтверджується листами відповідача.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено факт наявності недоотриманої померлим ОСОБА_2 пенсії, що мала бути виплачена відповідачем позивачці за її заявою, яка була подана у встановлений Законом №2262 строк. Відтак, відмова відповідача є протиправною.

Позивачка у позовній заяві просить визнати протиправним рішення, яким їй відмовлено у виплаті, однак суд зазначає, що лист відповідача від 22.12.2023 не є рішенням.

Також, суд зазначає, що позивачка просить суд зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити їй недоотриману пенсію в розмірі 136 953,63 грн, посилаючись, як на обґрунтування суми на листи відповідача, однак в ході розгляду справи судом встановлено, що дійсно розмір перерахованої пенсії за період з 01.04.2019 по 30.06.2021 згідно розрахунку на доплату пенсії станом на 14.07.2021 (розрахунок надіслано 14.07.2021 листом) становить 136 953,63 грн, однак у листі від 22.12.2023 відповідачем зазначалось, що Головним управлінням на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.05.2021 у справі № 400/2556/21 в добровільному порядку в межах покладених судом зобов`язань було проведено перерахунки пенсії, а суму заборгованості включено до реєстру судових рішень, виплата яких гарантується державою. Оскільки, сторонами до суду не надано розрахунку на час припинення виплати пенсії або після припинення її виплати щодо виплати різниці між отриманою та донарахованою за рішеннями суду за період з 01.04.2019 по 30.06.2021 в період з 01.07.2021 по день припинення виплати пенсії, у суду відсутня можливість встановити конкретну суму недоотриманої пенсії, при цьому факт не виплати в повному обсязі різниці між отриманою та донарахованою за рішеннями суду за періоди з 01.04.2019 по 30.06.2021 в повному обсязі не заперечується відповідачем та підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Тому для захисту прав позивачки суд вважає за необхідне визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області у нарахуванні та виплаті позивачці недоотриманої пенсії померлого чоловіка позивачки, ОСОБА_2 за період з 01.04.2019 по 30.06.2021 та зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачці недоотриманої пенсії померлого чоловіка позивачки, ОСОБА_2 за період з 01.04.2019 по 30.06.2021.

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Тому позовні вимоги необхідно задовольнити частково.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,549) задовольнити частково.

2. Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , дм. Миколаїв НОМЕР_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ) недоотриманої пенсії померлого чоловіка, ОСОБА_2 за період з 01.04.2019 по 30.06.2021.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 НОМЕР_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ) недоотриманої пенсії померлого чоловіка, ОСОБА_2 за період з 01.04.2019 по 30.06.2021, з урахуванням раніше виплачених сум.

4. В решті позову відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,549) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_3 ) судовий збір в розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду - 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження - 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України.

Суддя І. А. Устинов