Справа № 489/8658/23
Суддя: Микульшина Г. А.
Дата ухвалення: 2024-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 489/8658/23
Провадження № 2-а/489/19/24
РІШЕННЯ

Іменем України

11 березня 2024 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі

головуючого судді Микульшиної Г.А.,

із секретарем судового засідання Тищенко Д.О.,

за участі:

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Управління патрульної поліції в Миколаївській області Бойко Н.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області, інспектору 1 взводу 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції Котляренко Єлизавети Олександрівни про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив:

В грудні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Миколаївській області, інспектору 1 взводу 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції Котляренко Єлизавети Олександрівни про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 1112686 від 17.12.2023; закриття справи про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що 17.12.2023, керуючи транспортним засобом ЗАЗ 110307, державний номер НОМЕР_1 , в м. Миколаєві по вул. О.Янати, 118, вона начебто не користувалась реміням безпеки, чим порушила вимоги п. 2.3 в, 2.4 а ПДР України. На підставі цього співробітник поліції виніс постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП, та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню через відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, оскільки Правила дорожнього руху вона не порушувала. Вказує, що у зазначений час вона дійсно керувала транспортним засобом ЗАЗ - з використанням засобів безпеки, а саме паску безпеки. В цей час вона була зупинена працівниками патрульної поліції, які запитали в неї водійське посвідчення, страховку та документи на право власності на автомобіль. При цьому відеозапису начебто вчиненого нею правопорушення на її вимогу працівниками поліції надано не було; при розгляді справи про адміністративне правопорушення позивача не було ознайомлено з її правами; в оскаржуваній постанові не зазначено відомостей про технічний засіб, на який здійснювалась фіксація нібито вчиненого нею порушення; в оскаржуваній постанові відсутній підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

На переконання позивача, вище перелічені порушення свідчать про незаконність постанови серії ЕНА № 1112686, яка підлягає скасуванню, а справа про притягнення її до адміністративної відповідальності - закриттю.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29.12.2023 у даній справі було відкрито спрощене позовне провадження з викликом учасників справи.

22.01.2024 на адресу суду від представника відповідачів надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого вона просить суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень проти позову посилалась на те, що під час патрулювання 17.12.2023 інспектором взводу № 1 роти № 1 батальйону № 3 УПП в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції Котляренко Е.О. разом з напарником було виявлено порушення Правил дорожнього руху. А саме водій транспортного засобу ЗАЗ 110307 з д.н.з. НОМЕР_1 керувала транспортним засобом та не користувалась засобами пасивної безпеки, а саме паском безпеки, чим порушила п. 2.3 в ПДР України. Після цього патрульними було прийнято рішення про зупинку транспортного засобу. Водієм виявилась ОСОБА_1 . Поліцейський представився, надав для огляду свої документи, роз`яснив суть правопорушення та причину зупинки і перевірки документів, в зв`язку з чим просив пред`явити документи, зазначені в пп. 2.1, 2.4 а ПДР України. На законну вимогу поліцейського надати документи, водій ОСОБА_1 відповіла відмовою. Встановивши факт вчинення адміністративних правопорушень, а саме п. 2.3 в та 2.4 а ПДР України, інспектором було прийняте рішення об`єднати їх в одне провадження та винести постанову відносно ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП. Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується відеозаписами з автомобільного відеореєстратора «відео факт з датою», «відео факт», з нагрудних відеореєстраторів 474656, 474667 «Абрамова (Котляренко)», а також фотознімком з наявним фактом правопорушення. Твердження позивача про те, що їй не було надано для ознайомлення відеодокази вчинення нею правопорушення, спростовуються матеріалами справи, а саме долученим до відзиву відеозаписом, де зафіксовано, як працівник поліції ознайомлює водія із записом про адміністративне правопорушення. Також на відео зафіксовано, як на неодноразову вимогу інспектора поліції пред`явити документи ОСОБА_1 відповідає відмовою. Відео містить докази того, як ОСОБА_1 було роз`яснено її права, та вона відмовляється від підпису у постанові про адміністративне правопорушення. На переконання представника відповідача, вище перелічене свідчить про безпідставність вимог позивача, в зв`язку з чим просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Окрім викладеного, представник відповідачів посилається на те, що зразок постанови про накладення адміністративного стягнення, виготовленої на місці за допомогою технічного засобу, не передбачає внесення до нього відомостей про технічний запис,яким здійснено фото- або відео зйомку. Натомість інспектор поліції зазначив номери нагрудних відеореєстраторів у фабулі постанови.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Додатково пояснила суду, що використовувала пасок безпеки 17.12.2023, однак затягнула його лише через живіт тому що в неї була операція, в ході якої у неї видалено молочну залозу та лімфовузли, однак не пояснила цього працівникам поліції при складенні постанови, оскільки вважає, що її автомобіль був зупинений безпідставно та її ніхто не хотів слухати. На питання суду чи була вона пристебнута паском безпеки на момент спілкування з працівниками поліції, пояснила, що відстебнула його при зупиненні транспортного засобу щоб їй було зручніше.

Представник відповідача УПП в Миколаївській області Бойко Н.С. в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні в повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, основним завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними управлінських функцій.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Постановою серії ЕНА № 1112686 від 17.12.2023 встановлено, що 17.12.2023 о 11:50:09 в м. Миколаєві, вул. Олександра Янати, 118, водій ОСОБА_1 керувала т.з. ЗАЗ 110307, д.н.з. НОМЕР_1 , та не користувалась засобами пасивної безпеки, а саме паском безпеки, та не пред`явила на вимогу поліцейського документи, чим порушила п. 2.3 в, 2.4 а ПДР України. Зафіксовано на БК 474656, 474667, чим порушила п. 2.3 а ПДР - порушення правил користування ремінями безпеки. Вказане адміністративне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП та на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. (порушення об`єднано в одне провадження згідно ст. 36 КУпАП).

У вказаній постанові, яка виготовлена шляхом роздрукування з техніного пристрою, не зазначено відомостей про пристрій (встановлений на автомобілі відео реєстратор), на який здійснювалася фіксація вказаного правопорушення.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», установлюють Правила дорожнього руху України затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

Приписами пункту 2.3 в ПДР України встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

Згідно п. 2.4 а ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції, Служби безпеки, Управління державної охорони - технічний талон); чинний страховий поліс).

Частиною 5 статті 121 КУпАП передбачено, що порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Стаття 280 КУпАП визначає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю

При застосуванні скороченого порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься за наслідками розгляду справи, при виконанні вимог та дотриманні гарантій, які закріплені КУпАП, а також за умови зібрання належних доказів вчинення адміністративного правопорушення

Частиною 2 статті 283 КУпАП визначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис

Поліцейський в своїй діяльності керується «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395 (далі - Інструкція).

Відповідно п. 4 розділу І Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

За приписами пункту 5 розділу IV Інструкції, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу XIII цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції

Зразок постанови про накладення адміністративного стягнення, наведений у додатку 5 до Інструкції, не передбачає внесення до нього відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Наведене дає підстави для висновку, що такі відомості зазначаються у постанові, що виноситься у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване саме в автоматичному режимі.

Вказане узгоджується з позицією, викладеною в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 14 лютого 2018 року у справі 536/583/17.

Щодо правопорушення, яке вчинене позивачем, судом встановлено наступне.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до ЗУ «Про дорожній рух», встановлюють ПДР України, затверджені П.

Пунктом 1.1 ПДР України визначено, що ці Правила відповідно до ЗУ «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

У відповідності до п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Приписами пункту 2.3 в ПДР України встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

Пунктом 1.9 ПДР України передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 5 статті 121 КУпАП передбачено, що порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Представником відповідача надано до суду компакт-диск з відеозаписом події, зафіксованої відеореєстратором, закріпленого у службовому автомобілі, з якого вбачається, що позивач, керуючи автомобілем марки ЗАЗ 110307, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не користувалась засобами пасивної безпеки, а саме паском безпеки, чим порушила п. 2.3 в Правил дорожнього руху, відповідальність за таке правопорушення передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП України. Також на вказаному компакт-диску міститься файл з назвою «Фото з фактом», яким підтверджено, що позивач не користувалась паском безпеки, керуючи транспортним засобом.

Суд вважає, що дані відеозапису (фото фіксації) з відеореєстратора, закріпленого в службовому автомобілі поліції, підтверджують висновки інспектора щодо обставин справи, а тому є належним та допустимим доказом в розумінні КУпАП, що доводить вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Крім того, з долученого до відзиву відеозапису з нагрудних відео реєстраторів працівників поліції вбачається, що інспектором поліції було дотримано процедуру притягнення позивача до адміністративної відповідальності: повідомлено причину зупинки транспортного засобу; належним чином повідомлено про свої особисті дані (прізвище і посаду); роз`яснено процесуальні права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; неодноразово запропоновано отримати постанову про накладення адміністративного стягнення (фактичних дій з отримання такої постанови ОСОБА_1 не вчинено - не проставлено власний підпис про отримання постанови та роз`яснення прав).

Таким чином, відповідачем доведено правомірність своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності. В той же час, позивачем не надано належних, достовірних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Сама незгода позивача з обставинами справи та її притягненням до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності.

Приписами частини першої статті 72 КАС України визначено, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, установлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із частиною першою ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, які ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, суд вважає, що спірна постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 1112686 від 17.12.2023 року є законною та скасуванню не підлягає.

У відповідності до ст. 139 КАС України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Керуючись статтями 18, 19, 241-246, 286 КАС України, суд -

вирішив:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області, інспектору 1 взводу 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції Котляренко Єлизавети Олександрівни про скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Управління патрульної поліції в Миколаївській області, адреса: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1-Б/1;

відповідач: інспектор 1 взводу 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції Котляренко Єлизавета Олександрівна, адреса: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1-Б/1,м. Миколаїв.

Повний текст рішення складено 11.03.2024.

Суддя Г.А. Микульшина