Справа № 400/2100/24
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2024-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

11 березня 2024 р. № 400/2100/24

м. Миколаїв

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Птичкіна В.В., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 про скасування постанови від 04.01.2024 ВП № 23673841,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою з такою прохальною частиною:

"1. Витребувати постанову головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Алдошиної Галини Вікторівни про стягнення виконавчого збору від 04.01.2024 року у виконавчому провадженні № 23673841.

2. Поновити строк для оскарження постанови головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Алдошиної Галини Вікторівни про стягнення виконавчого збору від 04.01.2024 року у виконавчому провадженні № 23673841 у зв`язку з неналежним ознайомленням сторони виконавчого провадження з документами та рішеннями виконавчого провадження.

3. Скасувати постанову головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Алдошиної Галини Вікторівни про стягнення виконавчого збору від 04.01.2024 року у виконавчому провадженні № 23673841 як таку, що винесена з порушенням ч.4 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження".

За правилами пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам, установленим статтями 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, у позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

У позовній заяві свій статус ОСОБА_1 означила як "скаржник", а як інших учасників справи вказала "Орган державної виконавчої служби", "Уповноважена особа органу державної виконавчої служби: головний державний виконавець: Алдошина Галина Вікторівна" та "Заінтересована особа".

Суд вказує, що до учасників справи належать сторони (позивач, відповідач) і треті особи (частина перша статті 42, частина перша статті 46 Кодексу адміністративного судочинства України).

За нормами частини третьої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець.

За такого позивачу належить зазначити в позовній заяві учасників справи і повні відомості про них відповідно до вимог частини першої статті 42, частини першої статті 46, пункту 2 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною третьою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До позовної заяви не додано документ про сплату судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені у Законі України від 08.07.2011 № 3674-VI "Про судовий збір" (далі - Закон № 3674-VI).

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI, за подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2024 становить 3028 грн.

Позивач оскаржує постанову про стягнення виконавчого збору в сумі 11336,67 грн, тому ціна позову становить 11336,67 грн.

Отже, за позовну вимогу майнового характеру позивачу належало подати документ про сплату судового збору в сумі 1211,20 грн (3028 х 0,4), оскільки 1% від ціни позову є меншим, ніж 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Одночасно з позовною заявою позивач подала до суду клопотання про звільнення від сплати судового збору.

На обгрунтування клопотання позивач зазначає, що є малозабезпеченою, на підставі чого отримує соціальні виплати (субсидію), а на її рахунки накладений арешт та списано усю суму пенсії і субсидії.

Згідно з частинами першою та другою статті 8 Закону 3674-VI, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У постанові від 31.07.2019 у справі № 821/1896/15-а Верховний Суд звернув увагу на практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), за якою національні суди надають звільнення від судових зборів тим заявникам, які можуть довести свою погану фінансову ситуацію. На переконання ЄСПЛ, при оцінюванні розміру судового збору необхідно обов`язково враховувати питання фінансової спроможності заявника його сплатити, а також обставини конкретної справи та стадію провадження; підставою для рішення суду про звільнення від сплати судового збору може бути майновий (фінансовий) стан особи.

У зв`язку з цим Верховний Суд зазначив, що питання перевірки реальної спроможності заявників-фізичних осіб сплатити судовий збір у спорах з суб`єктами владних повноважень набуває особливої актуальності та має детально перевірятися судами у випадку, якщо заявники ставлять питання про звільнення, зменшення та/чи розстрочення/відстрочення сплати судового збору.

Позивач не надала до суду достатніх доказів, на підставі яких можна було б оцінити її майнове становище і установити наявність обставин, які можуть бути умовою звільнення від сплати судового збору.

Позивач подала до суду копію пенсійного посвідчення, копію виписки Приватбанку за період з 23.11.2023 до 21.02.2024 про зарахування на її картковий рахунок сум пенсії і субсидії, копію довідки Приватбанку про залишок на картковому рахунку станом на 22.02.2024 та копію документа за підписом начальника Вознесенського РТЦК та СП, зміст якого неможливо установити через неналежну якість такої копії (текст не видно).

Суд зазначає, що призначення позивачу субсидії не є належним доказом на підтвердження її малозабезпеченості, оскільки факт призначення субсидії свідчить лише про наявність різниці між розміром плати за житлово-комунальні послуги і розміром обов`язкового відсотка платежу за них.

Суд роз`яснює, що у разі звернення до суду із клопотанням про звільнення від сплати судового збору позивачу належить подати суду докази її майнового становища. Такими доказами може бути довідка органу Пенсійного фонду України про розмір пенсії позивача та довідка податкового органу (відомості з ДРФО-платників податків) про розмір нарахованого та виплаченого позивачу доходу. Зазначені докази дозволять оцінити майновий стан позивача на предмет можливості звільнення від сплати судового збору.

Отже, позивачу належить подати до суду документ про сплату судового збору в сумі 1211,20 грн або мотивоване клопотання про звільнення від сплати судового збору з доказами на підтвердження її майнового становища (довідка про розмір пенсії за 2023 рік, довідка про суми нарахованих та виплачених доходів за 2023 рік).

Згідно з частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У частині першій та у пункті 1 частини другої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України вказано, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявлю, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

У пункті 2 прохальної частини позовної заяви позивач просить поновити їй строк для оскарження постанови про стягнення виконавчого збору.

На обгрунтування клопотання позивач зазначає, що дізналася про наявність постанови від 04.01.2024 про стягнення виконавчого збору 16.02.2024 і жодних документів, що підтверджують своєчасне направлення зазначеної постанови на поштову адресу позивача матеріали справи не містять. Також позивач вказує, що оригінал зазначеної постанови їй не було надано.

Оскаржувана постанова винесена 04.01.2024. З матеріалами виконавчого провадження позивач ознайомлена 16.02.2024, у зв`язку з чим 10 днів для оскарження постанови закінчилися 26.02.2024.

До суду позивач звернулася 04.03.2024 (дата направлення позовної заяви до суду поштою), тобто з пропуском 10-денного строку.

Позивач не повідомила суду та не підтвердила доказами існування обставин, які об`єктивно перешкодили їй подати позовну заяву в період з 16.02.2024 до 26.02.2024.

Відповідно до частин першої та другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Отже, позивачу належить надати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій зазначити поважні причини його пропуску, та надати відповідні докази.

За приписами частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 122, 123, 160, 161, 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Залишити позовну заяву ОСОБА_1 без руху.

2. Запропонувати позивачу у десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху усунути недоліки позовної заяви, зокрема подати до Миколаївського окружного адміністративного суду:

- позовну заяву, оформлену відповідно до статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням оцінки суду, наведеної у мотивувальній частині цієї ухвали;

- документ про сплату судового збору в сумі 1 211,20 грн або мотивоване клопотання про звільнення від сплати судового збору з доказами на підтвердження майнового стану позивача (довідка про розмір пенсії за 2023 рік, довідка про суми нарахованих та виплачених доходів за 2023 рік);

- заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій зазначити поважні причини його пропуску, тобто такі, що об`єктивно, незалежно від волі позивача, унеможливили звернення до суду з дотриманням установленого строку, з наданням доказів на підтвердження наявності цих причин.

3. Попередити позивача, що наслідком неусунення недоліків позовної заяви в установлений судом строк є повернення позовної заяви.

Ухвала про залишення позовної заяви без руху набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає до оскарження окремо від рішення суду.

Суддя В.В. Птичкіна