Справа № 520/1018/24
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2024-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

12 березня 2024 року № 520/1018/24

Харківського окружного адміністративного суду Мельников Р.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулись до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради, яке полягає у відмові ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) здійснити призначення допомоги по народженню дитини, передбаченої Порядком призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751;

- зобов`язати відповідача здійснити ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) призначення допомоги по народженню дитини, передбаченої Порядком про призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751;

- визначити відповідачу розумний строк виконання рішення суду.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що рішення Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради, яке полягає у відмові здійснити призначення допомоги по народженню дитини, передбаченої Порядком призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751, є протиправним та таким, що порушує права позивача та її дитини. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 16.01.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у адміністративній справі за вищевказаним позовом.

Представником відповідача через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що відповідач проти заявленого позову заперечує з підстав його необґрунтованості та недоведеності. При цьому представником відповідача вказано, що оскільки, звернення позивача до Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради надійшло після досягнення дитиною 12 місяців рішенням про призначення допомоги сім`ям з дітьми від 14.11.2023 в призначенні допомоги було відмовлено. З огляду на те, що у встановлений законодавством термін не було подано вищезазначені документи, призначити допомогу при народженні дитини, не вважається можливим з підстав, визначених діючим законодавством.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив наступне.

Позивачем у позовній заяві вказано, що в квітні 2022 року нею було прийнято рішення про переїзд разом із малолітньою дитиною, ОСОБА_2 , за кордон з огляду на існування загрози життю у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Також позивачем вказано, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у Федеративній республіці Німеччина, вона народила другу дитину - ОСОБА_3, яка є громадянкою України. Компетентними органами Федеративної республіки Німеччина видано документ, що засвідчує народження дитини (свідоцтво про народження) і легалізовано в установленому порядку (апостиль) та здійснено переклад на українську мову.

09.11.2023 року позивач звернулася до Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради зі зверненням про надання їй допомоги при народженні дитини.

У зв`язку з народженням дитини позивач на особистому прийомі надала відповідачеві всі передбачені законодавством документи, разом з виданими компетентними органами країни перебування (Німеччина) і легалізованими в установленому порядку документами, що засвідчують народження дитини і заяву для оформлення допомоги по народженню дитини.

В той же час позивачем вказано, що подати заяву у застосунку «Дія» вона не мала можливості, оскільки алгоритм заповнення заяви в зазначеному застосунку передбачає внесення зокрема відомостей про медичну довідку, видану медичними закладами України при народженні дитини. Внесені відомості про медичні документи, видані медичними закладами інших держав при народженні дітей відповідно до програмного забезпечення застосунку «Дія» не представляється можливим.

Судовим розглядом справи встановлено, що 18.12.2023 року позивачем було отримано повідомлення Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради про відмову у наданні державної допомоги сім`ям з дітьми з огляду на відсутність права на допомогу при народженні дитини тому, що права на допомогу немає, бо пройшло 12 місяців з дати народження (усиновлення) дитини.

Позивачем у позовній заяві вказано, що зазначене рішення відповідача є протиправним та таким, що порушує її права, а отже підлягає скасуванню.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає таке.

Статтею 3 Конституції України закріплено визнання найвищою соціальною цінністю в Україні людини, її життя і здоров`я, честі і гідності, недоторканності і безпеки, відповідальність держави перед людиною за свою діяльність та головний обов`язок держави щодо утвердження і забезпечення прав і свобод людини.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідност. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім`ї, її доходів та віку дітей встановлено Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» .

Частинами 1, 2 ст. 1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» визначено, що громадяни України, в сім`ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають в Україні, а також особи, яких визнано в Україні біженцями або особами, які потребують додаткового захисту, мають право на державну допомогу нарівні з громадянами України на умовах, передбачених цим Законом, іншими законами або міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» відповідно до цього Закону призначаються такі види державної допомоги сім`ям з дітьми, зокрема, допомога при народженні дитини.

Місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації та об`єднання громадян за рахунок власних коштів можуть запроваджувати додаткові види допомоги та встановлювати доплати до державної допомоги сім`ям з дітьми.

Статтею 5 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» встановлено, що допомога у зв`язку з вагітністю та пологами (крім допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами жінкам, зазначеним у частині другій статті 4 цього Закону), допомога при народженні дитини, допомога при усиновленні дитини, допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, допомога на дітей одиноким матерям, допомога на дітей, хворих на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, на дитину, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, яким не встановлено інвалідність, призначається і виплачується органами соціального захисту населення за місцем проживання батьків (усиновлювачів, опікуна, піклувальника).

Згідно з ст. 6 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» документи, необхідні для призначення державної допомоги сім`ям з дітьми, розглядаються органом, що призначає та здійснює виплату державної допомоги, протягом 10 днів з дня звернення.

Про призначення державної допомоги чи про відмову в її наданні із зазначенням причини відмови та порядку оскарження цього рішення орган, що призначає і здійснює виплату державної допомоги сім`ям з дітьми, видає чи надсилає заявникові письмове повідомлення протягом 5 днів після прийняття відповідного рішення.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» допомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною.

Одноразова допомога, призначена опікуну, вважається власністю дитини.

Згідно з ст. 11 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» допомога батькам при народженні дитини призначається на підставі свідоцтва про народження дитини.

Для призначення допомоги при народженні дитини до органу праці та соціального захисту населення за умови пред`явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, та свідоцтва про народження дитини подається одним з батьків (опікуном), з яким постійно проживає дитина, заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, та копія свідоцтва про народження дитини.

Даний перелік документів є вичерпним.

Допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини.

Також, умови призначення і виплати таких видів державної допомоги сім`ям з дітьми, передбачених Законом України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" як, зокрема, допомога при народженні дитини, визначені Порядком, затвердженим постановою КМУ від 27 грудня 2001 р. № 1751 (далі - Порядок № 1751).

Положеннями п.10 Порядку № 1751 встановлено, що допомога при народженні дитини надається одному з батьків дитини, опікуну, які постійно проживають разом з дитиною, з метою створення належних умов для її повноцінного утримання та виховання.

Відповідно до п. 11 Порядку № 1751 для призначення допомоги при народженні дитини за умови пред`явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, подається: 1) заява одного з батьків (опікуна), з яким постійно проживає дитина, що складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики; 2) копія свідоцтва про народження дитини (з пред`явленням оригіналу).

Згідно із п. 12 Порядку № 1751 допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини.

Під час розгляду справи встановлено, що донька позивача ОСОБА_3 народилась в м. Кобленц Німеччина ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як встановлено зі змісту наданих сторонами пояснень, звернення позивача до відповідача стосовно призначення допомоги при народженні дитини ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , відбулось 09.11.2023 року.

Отже, як вбачається з оскаржуваного рішення відповідача та матеріалів справи, позивачу відмовлено у призначенні та виплаті державної допомоги при народженні з огляду на те, що позивачем подано заяву більш ніж через 12 місяців після народження дитини.

Надаючи оцінку вказаному суд зазначає, що приписами ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. 7 ст. 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Допомога при народженні дитини за своєю природою є допомогою самій дитині, а не її батькам. У даний адміністративний позов фактично заявлений в інтересах дитини для її належного матеріального забезпечення.

Крім того, наслідки взагалі будь-якої правової поведінки батьків дитини об`єктивно не можуть бути визнані вагомими причинами для позбавлення самої дитини потенційно належних їй грошових виплат від Держави України, у разі належності до громадянства цієї країни.

Аналогічного висновку дійшов і Верховний Суд у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 591/610/16-а.

При цьому, суд вважає за необхідне вказати, що передбачене ч. 7 ст. 11 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» та п. 12 Порядку № 1751, положення, що допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини, не дає підстав стверджувати, що зазначений строк є таким, що не може бути поновленим при наявності поважних причин.

Отже, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до Закону України від 24.02.2022 №2102-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. У подальшому строки воєнного стану продовжувались Законами України на підставі відповідних Указів Президента України. Станом на час розгляду справи воєнний стан триває.

Згідно зі ст.1 Закону України від 12.05.2015 року № 389-VIII "Про правовий режим воєнного стану" (далі - Закон №389-VIII) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Як вже зазначено вище, позивач внаслідок бойових дій та у зв`язку із загрозою власному життю та життю дітей була вимушена через повномасштабне вторгнення в Україну переїхати до Німеччини у квітні 2022 року.

При цьому у позовній заяві позивачем вказано, що подати заяву на призначення допомоги у зв`язку з народженням дитини у застосунку «Дія» вона не мала можливості, оскільки алгоритм заповнення заяви в зазначеному застосунку передбачає внесення зокрема відомостей про медичну довідку, видану медичними закладами України при народженні дитини. Внесені відомості про медичні документи, видані медичними закладами інших держав при народженні дітей відповідно до програмного забезпечення застосунку «Дія» не представляється можливим.

Вказане, на переконання суду, є свідченням наявності у позивача об`єктивних перешкод для своєчасного звернення до відповідача у встановленому законодавством порядку та строк.

В той же час, неможливість своєчасного звернення одним з батьків до органу, який здійснює призначення допомоги при народженні дитини, не може призводити до порушення інтересів дитини.

Як встановлено під час розгляду справи, відповідачем в якості єдиної підстави для відмови у призначенні допомоги у зв`язку з народженням дитини вказано на обставини несвоєчасного звернення позивача із відповідною заявою. Доказів встановлення інших недоліків у поданих документах або наявності оспорювання права позивача на отримання такої допомоги до суду не надано.

Отже, з огляду на необхідність захисту прав та інтересів малолітньої дитини, враховуючи ту обставину, що позивач всупереч своїй волі змушена була змінити місце проживання внаслідок проведення в України бойових дій (що мало наслідком неможливість своєчасного оформлення відповідних документів та звернення за отриманням допомоги), виходячи із завдань адміністративного судочинства, суд дійшов висновку, що відповідачем має бути призначена та виплачена позивачу допомога при народженні дитини.

Відтак наявні підстави для визнання протиправним та скасування рішення Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради, яке полягає у відмові ОСОБА_1 здійснити призначення допомоги по народженню дитини, передбаченої Порядком призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751.

При цьому належним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання відповідача здійснити ОСОБА_1 призначення допомоги по народженню дитини, передбаченої Порядком про призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-263, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради (просп. Тракторобудівників, буд. 144,м. Харків,61121) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради, яке полягає у відмові ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) здійснити призначення допомоги по народженню дитини, передбаченої Порядком призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751.

Зобов`язати відповідача здійснити ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) призначення допомоги по народженню дитини, передбаченої Порядком про призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751;

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя (підпис) Р.В. Мельников

Згідно з оригіналом.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду 12.03.2024.

Рішення не набрало законної сили.

Секретар с/з Ю.В. Лапіна