Справа № 300/7727/23
Суддя: Шумей М.В.
Дата ухвалення: 2024-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2024 р. справа № 300/7727/23

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Шумея М.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 та військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 та військової частини НОМЕР_2 , в якому просить суд:

- визнати протиправну бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у незвільненні з військової служби солдата, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі підпункту "г" пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", як військовослужбовця, який проходив військову службу за контрактом під час воєнного стану, за сімейними обставинами, у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком) дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 з військової служби за підпунктом "г" пунктом 3 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", за сімейними обставинами: у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я;

Позовні вимоги мотивовані протиправною бездіяльністю військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у незвільненні з військової служби солдата, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі підпункту "г" пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", як військовослужбовця, який проходив військову службу за контрактом під час воєнного стану, за сімейними обставинами, у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком) дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.11.2023 року відкрито провадження в даній адміністративній справі, за правилами спрощеного позовного провадження.

17.11.2023 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує щодо доводів позивача та просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Суд, розглянувши розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та відзив на позов, встановив наступне.

ОСОБА_1 , відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року № 69/202 "Про загальну мобілізацію", призваний на військову службу під час загальної мобілізації, через введення воєнного стану в Україні 24 лютого 2022 року.

В березні 2022 року ОСОБА_1 виявив бажання укласти контракт про проходження військової служюби із Міністерством оборони України. Наразі проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

На даний час, позивач перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка має встановлену IIІ групу інвалідності, що підтверджується: копією Свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_3 , копією довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААБ №161766 від 25.03.2019 року, копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_4 , копією висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я № 410 від 17.05.2023 року, копією довідки № 39; копією Індивідуальної програми реабілітації інваліда № 585.

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до свого командування рапортом про звільнення з лав Збройних Сил України на підставі п. п. "г" п. 3 ч. 5 ст. Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", а саме у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я (копія рапорту додається), до якого позивач долучив наступні нотаріально завірені копії документів: нотаріально засвідчена копія паспорту ОСОБА_1 , нотаріально засвідчена копія паспорту та РНОКПП ОСОБА_2 , нотаріально засвідчена копія витягу з реєстру територіальної громади ОСОБА_1 , нотаріально засвідчена копія свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_5 ; нотаріально засвідчена копія довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААБ №161766 від 25.03.2019 року; нотаріально засвідчена копія пенсійного посвідчення № НОМЕР_4 ; надання нотаріально засвідчена копія висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я №584 від 24.08.2023 року, нотаріально засвідчена копія довідки № 39, нотаріально засвідчена копія Індивідуальної програми реабілітації інваліда №585.

Протягом місяця, з дня подання рапорту на звільнення до безпосереднього командування ОСОБА_1 , не отримав жодної відповіді.

Після чого, 23.06.2023 року Адвокатським об`єднанням "Захист" відповідно до договору про надання правової допомоги №23/1 від 20.06.2023 року було подано адвокатський запит військової частини НОМЕР_1 щодо стану розгляду рапорту на звільнення, поданого солдатом військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_1 .

03.07.2023 року надійшла відповідь на адвокатський запит, поданий адвокатом Адвокатського об`єднанням "Захист" 23 червня 2023 року, від військової частини НОМЕР_1 , зазначено, що станом на 03.07.2023 року у військовій частині НОМЕР_1 відсутній рапорт звільнення, поданий солдатом військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_1 не надходив через діловодство військової частини НОМЕР_1 .

07.07.2023 року ОСОБА_1 вдруге подав рапорт на звільнення з військової служби до військової частини НОМЕР_1 за допомогою засобів поштового зв`язку зазначено в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, поштове відправлення № 514 було вручено військовій частині НОМЕР_1 13.07.2023 року, але відповідь протягом встановленого часу позивачу так і не надійшла.

У результаті чого, 27.07.2023 року, адвокатом Адвокатського об`єднанням "Захист" повторно було подано адвокатський запит до Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України щодо стану розгляду рапорту на звільнення, поданого 07.07.2023 року солдатом військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_1 .

За наслідками розгляду адвокатського запиту від 27.07.2023 року, який було подано Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України, 16.08.2023 р надійшла відповідь від військової частини НОМЕР_2 , у якій зазначається, що у зв`язку з тим, що висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я №410, який виданий 17.05.2023 року та дійсний до 17.11.2023 року, рекомендовано по стану здоров`я сторонній догляд, а не догляд, а не зазначено про необхідність постійного догляду за ОСОБА_2 - дружиною солдата ОСОБА_1 , відсутні підстави для звільнення з військової служби за контрактом.

01.09.2023 року ОСОБА_1 втрете було подано рапорт на звільнення з військової служби до якого позивач долучив всі необхідні нотаріально завірені колії документів, а саме: нотаріально засвідчена копія паспорту ОСОБА_1 , нотаріально засвідчена копія паспорту та РНОКПП ОСОБА_2 , нотаріально засвідчена копія витягу з реєстру територіальної громади ОСОБА_1 , нотаріально засвідчена копія витягу з реєстру територіальної громади ОСОБА_2 , нотаріально засвідчена копія свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_3 , нотаріально засвідчена копія довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААБ №161766 від 25.03.2019 року, нотаріально засвідчена копія пенсійного посвідчення № НОМЕР_4 , нотаріально засвідчена копія висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я № 584 від 24.08.2023 року, нотаріально засвідчена копія довідки №39, нотаріально засвідчена копія Індивідуальної програми реабілітації інваліда №585.

18.09.2023 року також було подано адвокатський запит до військової частини НОМЕР_1 для надання інформації щодо стану розгляду рапорту на звільнення, поданого 01.09.2023 року солдатом військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_1 .

25.09.2023 року, на поданий ОСОБА_1 , 01.09.2023 року рапорт на звільнення з військової служби, позивач отримав відповідь від військової частини НОМЕР_1 , відповідно до якої, поданий ним рапорт залишено без реалізації посилаючись на наступне: у додатках до поданого ним рапорту наданий Висновок лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я №584 щодо ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка відповідно до даного висновку "за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду терміном на 6 місяців". Відповідач посилаючись на те, що в даному випадку , для підтвердження необхідності постійного стороннього догляду ОСОБА_2 потрібно надати висновок медико-соціальної експертної комісії, що вказана особа потребує постійного стороннього догляду.

29.09.2023 року таку ж відповідь від військової частини НОМЕР_1 було отримано адвокатський запит від 18.09.2023 року.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснює Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу", а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Статтею 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України (частина 1).

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку (частина 3).

Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (частина 5).

Звільнення з військової служби визначає стаття 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Відповідно до підпункту "г" пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби, під час проведення мобілізації та дії воєнного стану, через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу):

- у зв`язку з вихованням дитини з інвалідністю віком до 18 років;

- у зв`язку з вихованням дитини, хворої на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дитини, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, що підтверджується документом, виданим лікарсько-консультативною комісією закладу охорони здоров`я в порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, але якій не встановлено інвалідність;

- у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я;

- у зв`язку з необхідністю здійснення опіки над особою з інвалідністю, визнаною судом недієздатною;

- у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю I групи;

- у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд;

- військовослужбовці-жінки - у зв`язку з вагітністю;

- військовослужбовці-жінки, які перебувають у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а також якщо дитина потребує домашнього догляду тривалістю, визначеною в медичному висновку, але не більш як до досягнення нею шестирічного віку;

- один із подружжя, обоє з яких проходять військову службу і мають дитину (дітей) віком до 18 років;

- військовослужбовці, які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років;

- якщо їхні близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати, дід, баба або рідний/повнорідний, неповнорідний брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.06.2013 року № 413 «Про затвердження переліку сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу» затверджено порядок сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу.

Згідно вищезазначеного порядку військовослужбовці, крім військовослужбовців строкової військової служби, та особи рядового і начальницького складу на їх прохання можуть бути звільнені з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу через такі сімейні обставини та інші поважні причини:

- виховання матір`ю (батьком) - військовослужбовцем, особою рядового чи начальницького складу, яка (який) не перебуває у шлюбі, дитини або кількох дітей, що з нею (з ним) проживають, без батька (матері);

- утримання матір`ю (батьком) - військовослужбовцем, особою рядового чи начальницького складу, яка (який) не перебуває у шлюбі, повнолітньої дочки, сина віком до 23 років, якщо вона (він) є інвалідом I чи II групи або продовжує навчання (студенти, курсанти, слухачі (крім курсантів і слухачів військових навчальних закладів), стажисти вищого навчального закладу) і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги матері (батька);

- укладення шлюбу військовослужбовцем, особою рядового чи начальницького складу із громадянкою (громадянином) України, іноземцем або особою без громадянства, що постійно проживає за межами України;

- хвороба військовослужбовця, особи рядового чи начальницького складу або члена його сім`ї, якщо така хвороба згідно з висновком лікарської або лікарсько-експертної комісії перешкоджає військовослужбовцю або особі рядового чи начальницького складу проходити службу в даній місцевості чи проживати в ній членові його сім`ї, у разі відсутності можливості переміщення (переведення) до іншої місцевості;

- необхідність постійного стороннього догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії для осіб віком понад 18 років чи лікарсько-консультативної комісії для осіб до 18 років;

- наявність у військовослужбовця, особи рядового чи начальницького складу трьох і більше дітей;

- неможливість призначення одного з військовослужбовців, осіб рядового чи начальницького складу, які перебувають у шлюбі, в межах одного населеного пункту (гарнізону) в разі переміщення (переведення) дружини (чоловіка) на нове місце служби до іншого населеного пункту (гарнізону);

- довгострокове відрядження за кордон дружини (чоловіка) військовослужбовця, особи рядового і начальницького складу.

З матеріалів адміністративної справи, судом встановлено, що ОСОБА_1 подавався до свого командування рапорт про звільнення з лав Збройних сил України на підставі п. п. «г» п. 3 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», однак до пакету документів, що позивач долучив до рапорту відсутні відповідний медичний висновок медико-соціальної експертної комісії для осіб віком понад 18 років чи лікарсько-консультативної комісії для осіб до 18 років.

Щодо посилання позивача на висновок лікарсько-консультативної комісії охорони здоров`я №584 від Комунального некомерційного підприємства Коломийської міської ради Коломийського міського центру первинної медико-санітарної допомоги, суд зазначає наступне.

Положення про медико-соціальну експертизу, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року №1317, яке визначає процедуру проведення медико-соціальної експертизи хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, особам з інвалідністю (далі - особи, що звертаються для встановлення інвалідності) з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації.

Підпунктом 1 п.11 Положення визначено, що міські, міжрайонні, районні комісії визначають ступінь обмеження життєдіяльності осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, потребу в сторонньому нагляді, догляді або допомозі, реабілітації, реабілітаційний потенціал, груп інвалідності, причину і час її настання, професію, з якою пов`язане ушкодження здоров`я, а також ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) працівників, які одержали ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням ними трудових обов`язків.

В свою чергу, відповідно до пункту 4 розділу IV Порядку організації експертизи тимчасової втрати працездатності, затвердженого наказом МОУ від 09.04.2008 року №189, який зареєстрований в МЮУ 02.06.2021 року за №731/36353, лікарсько-консультативна комісія видає висновки або рекомендації щодо догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку, а в разі, коли дитина хвора на цукровий діабет І типу (інсулінозалежний) - до досягнення дитиною 16-річного віку.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що необхідність постійного стороннього догляду за хворою дружиною (чоловіком), а також батьками своїми чи дружини (чоловіка) підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії. А необхідність постійного стороннього догляду за хворою дитинною підтверджується висновком лікарсько-консультативної комісії.

За таких обставин, норми Закону України №2232-ХІІ та постанови Кабінету Міністрів України №413 від 12.06.2013 року, не містять суперечностей щодо їх змісту, оскільки положення постанови конкретизують суб`єкт, який видає медичний висновок у залежності від віку особи, яка потребує стороннього догляду.

Отже, для підтвердження необхідності стороннього догляду за ОСОБА_2 , позивач повинен був надати висновок медико-соціальної експертної комісії про те, що дружина ОСОБА_1 потребує постійного стороннього догляду.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що відмова військової частини НОМЕР_1 від 25.09.2023 року є обґрунтованою та такою, що відповідає нормам чинного законодавства. В свою чергу, позовні вимоги ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 є необґрунтованими та не підлягають до задоволення.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шумей М.В.