Справа № 320/5421/24
Суддя: Парненко В.С.
Дата ухвалення: 2024-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

11 березня 2024 року 320/5421/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Парненко В.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження заяву Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовною заявою Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці про скасування постанови про накладання штрафу,

УСТАНОВИВ:

31.01.2024 до Київського окружного адміністративного суду звернулася Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 із позовом до Центрального міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці, у якій просить суд:

- визнати протиправною та скасувати Постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № ТД/ФС - 37 від 19.06.2023 року складену першим заступником начальника Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці Харченко Андрієм Миколайовичем.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова складена з порушенням вимог чинного законодавства України, а саме: застосування першим заступником начальника Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці Харченко Андрієм Миколайовичем нормативно - правового акту, який втратив свою чинність на підставі рішення суду яке набрало законної сили у порядку передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України (надалі - КАСУ). Таким чином, враховуючи втрату нормативно - правовим актом сили, складення Постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, на думку позивача, є незаконним.

За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Київського окружного адміністративного суду справа №320/5421/24 передана 11.01.2024 до розгляду судді Парненко В.С.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.02.2024 позовну заяву було залишено без руху.

Представником позивача подано до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви та додано платіжне доручення, витребувані документи.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.02.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

08.03.2024 до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просить суд в порядку забезпечення позову зупинити стягнення на підставі Постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №ТД / ФС - 37 від 19.06.2023 року, в рамках виконавчого провадження №72527312 відкритого 15.08.2023.

В обґрунтування поданої заяви позивач вказує, що оскаржувану Постанову направлено на примусове виконання, де головним державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) Савчуком Костятином Петровичем винесено декілька Постанов, у тому числі: про арешті усього майна та рахунків боржника, а також постанову про розшук транспортного засобу. В даному випадку позивач звертається за забезпеченням позову після подання позовної заяви, яка направлення в суд 07.09.2023 року та в якій судом 27.02.2024 року відкрито провадження у справі, однак враховуючи завантаженість Київського окружного адміністративного суду, в зв?язку з ліквідацією Окружного адміністративного суду міста Києва, є підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення підставі Постанови виконавця, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а також поновити порушені чи оспорюваних прав або інтересів позивача, оскільки, в зв?язку з часовими рамками розгляду справи, щодо оскарження Постанови, автомобіль позивача, який знаходиться в розшуку, може бути евакуйований та проданий в порядку передбаченому Законом України «Про виконавче провадження». Крім того, позивача вже неодноразово зупиняли на блокпостах та намагались викликати виконавця для передачі йому транспортного засобу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Положеннями ч. 1 ст. 150 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно із ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Аналіз наведених вище норм права дозволяє зробити висновок, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа або до якого буде подано адміністративний позов, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову.

Для задоволення судом заяви про забезпечення адміністративного позову заявник має обґрунтувати необхідність задоволення такої заяви належними та допустимими доказами та довести, що незадоволення заяви призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених ч. 2 ст. 150 КАС України.

Згідно із ч.6 ст.154 КАС України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Суд зазначає, що заявник не надав до суду будь-яких доказів наявності очевидної небезпеки його правам, свободам та інтересам позивача, неможливості чи ускладнення їх захисту без вжиття заходів забезпечення позову.

Суд звертає увагу, що, у даному випадку, така обов`язкова умова для забезпечення адміністративного позову, як «наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення», може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Дослідивши матеріали справи, суд не встановив, а позивач не надав докази на підтвердження наявності жодної з обставин, передбачених ч.2 ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України, за наявності яких суд може вжити заходи забезпечення позову.

Суд вважає, що звернувшись до суду з адміністративним позовом про оскарження Постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, позивач реалізував своє право на судовий захист.

Факти протиправності винесення оскаржуваної Постанови потребує доведення та встановлення судом шляхом повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх зібраних доказів в судовому засіданні по справі.

У відповідності до ч.2 ст.76 КАС України питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч.2 ст.74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (ч.1 ст.77 КАС України).

Згідно із п.17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 06 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він зробив висновок про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, суд вважає, що заявник не довів, що у разі незабезпечення позову - це істотно ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду, або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на відкриття виконавчого провадження без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Такої позиції притримується Верховний Суд у своїй Постанові 17 жовтня 2018 року, справа № 183/5864/17-ц (провадження № 61-38692св18).

Таким чином, позивач не довів наявності у цій заяві хоча б однієї з вичерпного переліку підстав, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, для постановлення судом ухвали про забезпечення позову.

З огляду на зазначене вище суд зробив висновок, що відсутні передбачені ч.1 ст.150 КАС України обставини для вжиття заходів забезпечення позову, тому подана заява є такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 150-154, 241-243, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовною заявою Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці про скасування постанови про накладання штрафу,- відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Парненко В.С.