Справа № 160/21304/23
Суддя: Прасолов В. М.
Дата ухвалення: 2024-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 лютого 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі Петренко К.І., Митрофанової К.І.,

за участю представника позивачки Новікової С.

за участю представника відповідача - Іванової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , поданої її представником ОСОБА_2 , до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, виконком Саксаганської районної у місті ради, про визнання дій протиправними, визнання протиправною бездіяльності, стягнення моральної шкоди, визнання протиправним та скасування акту, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , який є представником позивачки ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, виконком Саксаганської районної у місті ради, в якому просить: визнати протиправними дії посадової/ службової особи суб`єкта владних повноважень Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області інспектора сектору ювенальної превенції відділення поліції №4 Криворізького районного управління поліції лейтенанта поліції Сабан П.Л., які полягають у змушенні позивачки під моральним/психологічним тиском відкрити двері квартири під вигаданим приводом виклику МЧС, протиправно увійшовши до квартири позивача в супереч її волі, змушенні позивачки під психологічним впливом надати письмові пояснення під його диктовку без зазначенні факту присутності з малолітніми дітьми, повнолітньої доньки позивачки ОСОБА_3 , не роз`яснивши прав та обов`язків позивачки, не відображенні в матеріалах адміністративної справи пояснень доньки позивача ОСОБА_3 , 2004 року народження, щодо її знаходження разом з малолітнім ОСОБА_4 та ОСОБА_5 під час відсутності позивачки, складанні протоколу про адміністративне правопорушення, не наданні копії протоколу про адміністративне правопорушення, та стягнути з суб`єкта владних повноважень Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області, грошові кошти в сумі 50 000,00 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди заподіяної позивачу вищезазначеними протиправними діями посадової/службової особи суб`єкта владних повноважень; визнати протиправними дії посадової службової особи суб`єкта владних повноважень Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області, , інспектора сектору ювенальної превенції відділення поліції №4 Криворізького районного управління поліції лейтенанта поліції Сабал П.Л., які полягають у складанні та підписанні акту обстеження умов проживання позивачки, 20.04.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати протиправною бездіяльність посадової службової особи суб`єкта владних повноважень Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області, начальника відділення поліції №4 Криворізького районного управління поліції Дениса Федотова, яка полягає у не наданні/надсиланні позивачці відповіді щодо розгляду заяви позивачки про надання копій матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення складеного відносно позивачки 20.04.2023 року та не наданні відповідних копій матеріалів, та стягнути з суб`єкта владних повноважень Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області, грошові кошти в сумі 50 000 ,00 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди заподіяної позивачу вищезазначеною протиправною бездіяльністю посадової службової особи суб`єкта владних повноважень; визнати протиправними дії посадової службової особи суб`єкта владних повноважень Виконком Саксаганської районної у місті ради, головного спеціаліста сектору з питань опіки та піклування ОСОБА_6 , які полягають у складанні та підписанні акту обстеження умов проживання позивачки, 20.04.2023 року за адресою: АДРЕСА_2 та стягнути з суб`єкта владних Виконком Саксаганської районної у місті ради, грошові кошти в сумі 50 000,00 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди заподіяної позивачці вищезазначеними протиправними діями посадової службової особи суб`єкта владних повноважень; визнати протиправним та скасувати акт суб`єкта владних повноважень Виконком Саксаганської районної у місті ради про обстеження умов проживання позивачки, 20.04.2023 року за адресою: АДРЕСА_2 .; стягнути з відповідача 1 на користь позивачки судові витрати, які позивачка понесла у зв`язку із розглядом апеляційної скарги, а саме сплачений позивачкою судовий збір в сум 536,80 грн.

В обґрунтування позову зазначив наступне. 20.04.2023 року, інспектором сектору ювенальної превенції відділення поліції №4 Криворізького районного управління поліції головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Сабан П.Л., за адресою проживання позивачки: АДРЕСА_2 , відносно позивачки ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення Серія ВАВ № 832300 від 20.04.2023 року, за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, зазначене підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення. За вказаною адресою позивачка на час складання зазначеного протоколу проживала спільно зі своїми доньками, повнолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (повні 19 років), неповнолітньою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (повні 14 років) та малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (повні 4 роки), зазначене підтверджується свідоцтва про народження дітей. Зі змісту зазначеного протоколу вбачається, що 16.04.2023 року в 00:00 год. за адресою: АДРЕСА_2 , громадянка ОСОБА_1 ухилилась від виконання батьківських обов`язків по вихованню двох дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме залишила дітей без догляду дорослих, чим порушила ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» від 31.03.2023 року за №2402 III, при цьому у протоколі та в матеріалах справи відсутня будь- яка інформація про третю, дорослу доньку ОСОБА_7 , під час надання пояснень, які позивач надавала (писала) власноруч під диктовку інспектора, у зв`язку із не розумінням ситуації, що склалася, позивачка помилково, в наслідок розгубленості, не зазначила про те, що ОСОБА_7 під час її відсутності знаходилась вдома з двома іншими дітьми, зазначене підтверджується письмовими поясненнями доньки позивачки, ОСОБА_7 . З приводу зазначеного позивачка пояснює суду, що 20.04.2023 року, близько 16 год. 30хв., в той час як, позивачка знаходилась за місцем мешкання разом зі своїми дітьми, до її помешкання прийшли на той час невідомі їй двоє осіб чоловічої статі, які постукавши у двері квартири назвалися поліцейськими, звертаючись до позивача, висловлювались грубо та агресивно, протиправно вимагали у позивачки відчинити їм двері квартири, мовляв їм надійшло повідомлення про те, що її діти перебувають у небезпеці. Не відчиняючи дверей, позивачка пояснила невідомим, що з дітьми усе в порядку та їм нічого не загрожує, відмовила невідомим відчиняти двері. Далі, один з невідомих (поліцейських), почав погрожувати позивачці, що вони викличуть МЧС та демонтують вхідні двері квартири, після чого, позивачка, будучи наляканою, та розгубленою, під психологічним впливом невідомих, відчинила двері квартири та невідомі увійшли, висловлюючись грубо один з невідомих, як потім з`ясувалось це був інспектор СЮП ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, лейтенант поліції ОСОБА_8 , повідомив, що має намір скласти відносно позивачки протокол щодо залишення двох неповнолітніх дітей без нагляду дорослих після 00:00 години 16.04.2023 року. Висловлюючись відносно позивачки грубо та некоректно, у присутності її дітей, принижуючи таким чином честь та гідність позивачки, інспектор у наполегливій формі, здійснюючи психологічний натиск на позивачку, змусив надати письмові пояснення, не роз`яснивши при цьому позивачці її прав та обов`язків, продиктувавши позивачці текст пояснення. Будучи зляканою та розгубленою, позивачка написала усе як диктував інспектор, аби ті скоріш пішли. Підписавши протокол та пояснення, інспектор, не надавши позивачці копії відповідного протоколу, пояснивши, що позивачці необхідно буде прибути до суду, пішов з помешкання, разом з іншим невідомим. Під час надання письмових пояснень, складання та підписання протоколу, була присутня донька позивачки ОСОБА_7 , яка повідомляла інспектору, що знаходилась вдома 16.04.2023 року, та доглядала за сестрою ОСОБА_9 і братом ОСОБА_10 , в той час як, позивачка була відсутня, але інспектор протиправно, бездіяльно проігнорував пояснення доньки позивача ОСОБА_7 , та позивач не зазначила про таке у своїх поясненнях, адже писала під психологічним натиском інспектора, під його диктовку. Зазначене може підтвердити повнолітня донька позивача ОСОБА_7 , пояснення якої було проігноровано інспектором ОСОБА_8 , адже в жодному документі із матеріалів адміністративної справи, не відображено інформацію про дорослу доньку позивача ОСОБА_7 . Статтею 251 КУпАП, визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Зазначена норма ст.. 251 КУпАП, щодо збирання доказів, була протиправно, бездіяльно проігнорована інспектором Сабан П.Л., шляхом не відібрання письмових пояснень від доньки позивача ОСОБА_7 . В матеріалах справи, міститься акт обстеження умов проживання, який заповнено почерком який дуже схожий на почерк інспектора ОСОБА_8 , яким заповнено протокол про адміністративне правопорушення, що надає підстави вважати про службове підроблення документу інспектором ОСОБА_8 начальника служби у справах дітей. Вказує, що як вбачається із повідомлення виконкому Саксаганської районної у місті ради ОСОБА_11 , до начальника ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_12 , 20.04.2023 року, до адреси позивача здійснено комісійний вихід за результатами якого було складено відповідний акт та з позивачем проведено профілактичну бесіду. Позивач стверджує, що зазначений акт було складено без її присутності та участі, поза межами її помешкання, адже співробітники з питань опіки та піклування не прибували до помешкання позивача, акт підписано інспектором ОСОБА_8 та головним спеціалістом СОП ССД ОСОБА_6 , з останнім позивач взагалі не знайома, підпис позивача у даному акті, звісно відсутній, що ще раз вказує на підроблення даного документу (акту), зазначене підтверджується письмовими поясненнями доньки позивача ОСОБА_7 , та відповідним повідомленням служби у справах дітей до начальника поліції, копії яких додана до даної позовної заяви. Крім того, у зазначеному акті зазначено що квартира позивача складаються із 2 (двох) кімнат, в той час як квартира має АДРЕСА_3 (три) кімнати, що ще раз вказує на те, що даний акт було складено поза межами квартири позивача, зазначене підтверджується технічним паспортом квартири позивача. Враховуючи вищезазначене, позивач вважає дії інспектора поліції та головного інспектора з питань опіки, протиправними, а складений ними акт обстеження, таким, що підлягає скасуванню. Отже, дії інспектора ОСОБА_8 , то полягають у протиправному потраплянні у помешкання позивача, примусивши її відкрити двері квартири, наданні письмових пояснень, не ознайомленні позивача з її правами, на сам перед зі ст. 59, 63 Конституції України, право на відмову надавати будь-які пояснення стосовно себе, та право отримання правової допомоги, вибір захисником своїх прав особу, яка є фахівцем у галузі права, на що вказує відсутність в матеріалах адміністративної справи підпису про роз`яснення права та обов`язків, передбачених статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, а також про право та можливість отримання безоплатної вторинної правової допомоги відповідно до ЗУ «Про безоплатну правову допомогу», не отримання пояснення від доньки позивача ОСОБА_7 , не наданні копії відповідного протоколу, є протиправними. Також вважає, що інспектор Сабан П.Л., навмисно та протиправно, неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, не зазначив у протоколі та в інших документах що наявні у матеріалах справи (пояснення заявника, акт обстеження житлових умов та ін.) про те, що повнолітня донька ОСОБА_7 проживає разом із позивачем, та 16.04.2023 року доглядала за сестрою ОСОБА_9 та братом ОСОБА_10 , вважає, що інспектор навмисно не додав до матеріалів відповідне письмове пояснення її доньки ОСОБА_7 . 21.04.2023 року, у зв`язку із вищезазначеним, з метою реалізації свого права на захист, та оскарження дій інспектора поліції, позивачем до начальника відділу поліції №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, зареєстровано заяву про надання копій матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення, однак начальником ВП № 4, протиправно до часу складання даної позовної заяви, не надано копій матеріалів справи та відповіді про розгляд заяви позивача, зазначене підтверджується відповідною заявою позивача від 21.04.2023 року, зареєстрованої за вхідним № Д-106. Отже, бездіяльність начальника ВІП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, є протиправною, яка призвела до моральної шкоди позивача, адже позивач не міг захищати свої права, слободи та інтереси без наявності відповідних копій матеріалів адміністративної справи, що призвело до нервового напруження позивача на гранті несправедливості, обурення щодо бездіяльності начальника поліції та протиправними діями його підлеглих, а саме інспектора, який не надав позивачу копію протоколу про адміністративного правопорушення. 19 травня 2023 року постановою судді Саксаганського районного суду міста Кривого Рагу Дніпропетровської області, у справі №214/2909/23, позивача, притягнуто до адміністративної відповідальності та фактично визнано винуватою у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 850,00 грн., та стягнення в дохід держави судовий збір в сумі 536,80 грн., що підтверджується відповідним рішенням суду. 07.06.2023 року, вважаючи, що вказаною постановою, суд першої інстанції безпідставно визнав позивача винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 184 ч.1 КУпАП, оскільки з матеріалів справи, дійсних обставин що виникли в діях позивача відсутня подія та склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 184 КУпАП, позивачем до Дніпропетровського апеляційного суду, подано апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, зазначене підтверджується відповідною апеляційною скаргою. У своїй постанові рішенні від 19 травня 2023 року, суд першої інстанції, посилається на пояснення колишнього співмешканця позивача ОСОБА_13 , який пояснив суду, що близько 19 годині він зателефонував сину, той сказав, що матері вдома немає, він поспілкувався з донькою ОСОБА_9 , якій 12 років, яка повідомила, що мама вдома ночувати не буде. Він став телефонувати до неї, але зі слів ОСОБА_13 в неї був відключений телефон. Він мешкає за містом, тому не зміг в вечорі приїхати за сином, тому викликав поліцію та повідомив, що неповнолітні діти залишились вдома самі. Він переживав за сина, оскільки раніше були випадки, коли його залишали зі старшою сестрою, але та йогo не годувала, не доглядала. ОСОБА_14 у своїх поясненнях стверджує, що вона перебувала у колишнього чоловіка, коли приїхала поліція, то до дітей прийшла повнолітня донька ОСОБА_7 , яка перебувала з дітьми до ранку, однак зазначені пояснення ОСОБА_13 , не відповідають дійсності, та не мають будь-яких підтверджень (доказів). Приймаючи рішення суд першої інстанції не взяв до уваги пояснення доньки позивача ОСОБА_7 , спростувавши їх поясненнями ОСОБА_13 , зміст тексту яких не має фактичного підтвердження будь-якими доказами, взявши до уваги пояснення однієї із сторін у справі. 01 серпня 2023 року постановою Дніпропетровського апеляційного суду апеляційну скаргу позивача на рішення суду першої інстанції задоволено, постанову судді Саксаганського районного суду міста Кривий Ріг Дніпропетровської області від 19 травня 2023 року відносно позивача скасовано, провадження відносно позивача закрито, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, зазначене підтверджується відповідною постановою апеляційного суду. Зазначена постанова Дніпропетровського апеляційного суду, підтверджує та вказує на протиправність дій поліцейського, який склав протокол відносно позивача не опитавши та не відобразивши у матеріалах пояснення доньки позивача ОСОБА_7 , взявши за основу лише необґрунтовані пояснення ОСОБА_15 , зміст яких підлягає перевірки та доведенню. У відповідності до ст.. 1173, 1174 Цивільного кодексу України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. У відповідності до Постанови Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 24.03.2020 року у справі №818/607/17, суд у своєму рішенні прийшов до висновку, що психологічне напруження, розчарування та незручності, що виникли внаслідок порушення органом держави чи місцевого самоврядування прав людини, навіть якщо вони не потягли вагомих наслідків у вигляді погіршення здоров`я, можуть свідчить про заподіяння їй моральної шкоди. Крім того загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади, були сформульовані Верховним Судом у постанові від 10.04.2019 у справі №464/3789/17. Зокрема, Суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту. Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого. У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставин справи, повинен встановити чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам. Отже, в наслідок наведених у даній позовній заяві протиправних рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, та його службових/посадових осіб, позивачу спричинено життєві незручності, які полягають у тривалому психічному напружений нервозність, глибоке та тривале відчуття приниження та несправедливості, що свідчить про заподіяння позивачу моральної шкоди, а тому така протиправні дії та бездіяльність підлягає відшкодуванню.

Відповідач Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області не погодившись з вимогами позивача подав відзив на позовну заяву. В обґрунтування якого навів наступне. Позовні вимоги щодо визнання рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень та їх посадових/службових осіб, протиправними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення коштів на відшкодування шкоди, заподіяної протиправними діями, рішеннями та бездіяльністю суб`єктів владних повноважень та їх посадовими службовими особами вважає необґрунтованими виходячи з наступного Так, у відношенні ОСОБА_1 20.04.2023 інспектором сектору ювенальної превенції відділення поліції № 4 Криворізького районного управління поліції ГУНП лейтенантом поліції Сабан П.Л. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 832300 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП. Згідно ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, зокрема, здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події: При цьому представник позивача зазначає, що відповідно до постанови Дніпровського апеляційного суду від 01.08.2023, справа № 214/2909/23, постанова Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.05.2023 відносно ОСОБА_1 скасована. На підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження відносно ОСОБА_1 закрито, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Позивач зазначає, що 20.04.2023 під час складання протоколу до неї, зі сторони інспектора поліції Сабан П.Л., застосовувалися заходи морального/психологічного тиску при протиправному проникнення у квартиру, надання письмових пояснень під психологічним тиском, не роз`яснювалися права та обов`язки, не надання копії протоколу про адміністративне правопорушення. При цьому, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. У відповідності до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має правої знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази. Проте, будь-яких доказів ОСОБА_1 про відсутність в її діях правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП при ознайомленні з протоколом не зазначила. Позивач була згодна із правопорушенням та не клопотала про долучення будь-яких своїх доказів до протоколу. Отже, вважає, що заходів морального та психологічного впливу зі сторони інспектора поліції у відношенні ОСОБА_1 не застосовувалося. Крім вищезазначеного, ОСОБА_1 вказала, що на її письмовий запит начальником Саксаганського ВП №4 КРУП ГУНП Федотовим Д. не надана відповідь та копії матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідно до Журналу № 867 обліку звернень, скарг, заяв громадян, які надійшли поштою (розпочато 02.01.2023). за № Д-106 від 21.04.2023 наявний запис про отримання запиту від ОСОБА_1 та надання відповіді за вих. № 45.4/2-Д-106 від 26.04.23. Звертає увагу суду, що відповідно до ч.1 п.15 Інструкції з діловодства в системі Національної поліції України, затвердженої наказом Національної поліції України від 0.05.2016 № 414, вихідні документи надсилаються адресатам з використанням засобів поштового зв`язку, електронного зв`язку, а також доставляються службою. фельд`єтерською Отже, на підставі вищевикладеного, вважає необґрунтованими вимоги щодо не надання відповіді на запит позивача. Що стосується складання та скасування акту обстеження умов проживання позивач, зазначає, що вищезазначений акт складався головним спеціалістом сектору з питань опіки та піклування Овдій В.С., та чинним законодавством не передбачені підстави для визнання протиправним та скасування зазначеного акту. Згідно з частинами 1. 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких гуртуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Крім того, просять суд звернути увагу на те, що відповідно до ч. 3 ст. 55 КАС України (зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення можливостей само представництва в суді органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб незалежно від порядку їх створення»), юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (само представництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.

Представник відповідача виконкому Саксаганської районної у місті ради, не погоджуючись з позовними вимогами позивачки подала до суду пояснення, в обґрунтування яких зазначила наступне. З наведеними позивачем у позовній заяві обставинами та правовими підставами позову не погоджується, з наступних підстав. 20.04.2023 до служби у справах дітей надійшло усне повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_2 , 16.04.2023 перебували діти без догляду дорослих. У той же день головним спеціалістом служби у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради Овдієм В. С. разом з інспектором ювенальної превенції відділення поліції № 4 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції Сабаном П.Л. здійснено комісійне відвідування вищезазначеної адреси, про що складено відповідний акт. Під час відвідування позивач надала письмові пояснення, в яких зазначила, що 16.04.2023 вона залишила дітей вдома без догляду дорослих та повернулась до них під час комендантської години. Відповідно до ст. 19 Конституції України та ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 41 вищезазначеного Закону, обсяг і межі повноважень районних у містах рад та їх виконавчих органів визначаються відповідними міськими радами за узгодженням з районними у містах радами з урахуванням загальноміських інтересів та колективних потреб територіальних громад районів у містах. Відповідно до Положення про службу у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради (далі-служба), служба у своїй діяльності керується Конституцією і законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про запобігання корупції», постановами Верховної Ради України, указами та розпорядженнями Президента України, постановами та розпорядженнями Кабінету Міністрів України, нормативними актами, що стосуються питань організації та діяльності служби, рішеннями органів місцевого самоврядування вищого рівня та розпорядженнями їх посадових осіб, рішеннями міської ради та її виконавчого комітету в межах делегованих повноважень, розпорядженнями міського голови, рішеннями районної у місті ради та її виконавчого комітету, цим положенням. Ст. 4 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей» визначено, що одним із основних завдань служб є координація зусиль центральних та місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності у вирішенні питання соціального захисту дітей та організації роботи із запобіганням дитячій бездоглядності. Статтею 4 вищезазначеного Закону службам надано право: проводити бесіди з батьками з метою з`ясування причин та умов, які призвели до порушення прав дітей, їх бездоглядності, вживати заходи щодо їх усунення; порушувати питання про притягнення до відповідальності згідно із законом фізичних та юридичних осіб, які допустили порушення прав, свобод і законних інтересів дітей; відвідувати дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах за місцем їх проживання, вживати заходів для соціального захисту дітей. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» Держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Відповідно до ст. 23 вищезазначеного Закону, суб`єкти соціальної роботи з сім`ями, дітьми та молоддю в процесі своїх професійної діяльності здійснюють заходи з виявлення дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, надають їм комплекс послуг у межах повноважень, визначених законодавством, інформують інших суб`єктів, органи опіки та піклування у разі необхідності здійснення комплексних заходів щодо захисту прав та інтересів дитини та надання підтримки батькам чи притягнення їх до відповідальності. Відповідно до Порядку забезпечення соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі дітей, які постраждали від жорстокого поводження затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2020 року № 585 «Про забезпечення соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах», у разі надходження усної або письмової інформації про ймовірний факт насильства в сім`ї, або реальну загрозу його вчинення, жорстоке поводження з дитиною, залишення дитини без піклування батьків, виникнення іншої ситуації, яка загрожує життю чи здоров`ю дитини, фахівець здійснює екстрене втручання у ситуацію з метою негайного усунення або мінімізації наслідків такої ситуації. Виявлення дітей. які перебувають у складних життєвих обставинах, здійснюється фахівцями шляхом відвідування родини за місцем проживання. Під час відвідування сім`ї ОСОБА_1 спеціалістом служби з останньою було проведено профілактично-роз`яснювальну бесіду, взято письмові пояснення та складено акт обстеження житлово-побутових умов проживання. Особлива увага під час обстеження житлово-побутових умов завжди приділяється кімнаті у якій живуть діти, а тому обстеживши дитячу кімнату та оглянувши зал, члени комісії запитали у позивача по справі чи квартира двокімнатна, на що отримали стверджувальну відповідь. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 вересня 2019 року у справі № 158/427/18, суд у своєму рішенні прийшов до висновку, що акт обстеження умов проживання, є лише доказом у справі, який підлягає оцінці у сукупності з іншими доказами та не може бути самостійним способом захисту. Цей документ може бути лише доказом, якому буде надаватися оцінка при вирішенні питання по суті, для вирішення якого він складався і відповідно, при вирішенні якого з ним можна погодитись чи не погодитись. Наведене вище свідчить про те, що спеціаліст служби діяв у відповідності до чинного законодавства, з метою захисту прав та інтересів дітей та ні в якій мірі не порушив своїми діями права позивача. Враховуючи вищевикладене вважає, що позов ОСОБА_1 , до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області та виконкому Саксаганської районної у місті ради про визнання дій протиправними, визнання протиправною бездіяльності, стягнення моральної шкоди, визнання протиправними та скасування акту, є таким, що не підлягає задоволенню.

В судове засідання позивачка не з`явилась, її представник подав до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати за його відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ГУНП в Дніпропетровській області, в судове засідання 12 лютого 2024 року не з`явився, подав до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати за його відсутності, заперечує проти задоволення позивних вимог, при прийнятті рушення просить врахувати позицію викладену і відзиві, у судовому засіданні 12 січня 2024 року заперечувала проти задоволення позову.

Представник відповідача виконкому Саксаганської районної у місті ради, в судове засідання 12 лютого 2024 року не з`явилась, подала до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати за її відсутності, заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, у судовому засіданні 12 січня 2024 року заперечувала проти задоволення позову

Під час розгляду справи безпосередньо досліджені наступні письмові докази: протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 9), акт обстеження умов проживання (а.с. 11), довідка (а.с. 12), лист щодо притягнення до адміністративної відповідальності (а.с. 13), заява (а.с. 14), письмові пояснення (а.с. 15), постанова (а.с. 16-17), постанова (а.с. 18-20), технічний паспорт (а.с. 21-22), свідоцтво про народження (а.с. 42,43,44), довідка (а.с. 45), відомості з державного реєстру фізичних осіб (а.с. 46), виписка (а.с. 57-58), копія журналу (а.с. 59-61), повідомлення (а.с. 62)

Відповідно до ст. 73 КАС України, суд вважає належними доказами: протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 9), постанову (а.с. 16-17), постанову (а.с. 18-20), так як вони стосуються винесення постанови про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 73 КАС України, суд вважає належними доказами: акт обстеження умов проживання (а.с. 11), довідку (а.с. 12), лист щодо притягнення до адміністративної відповідальності (а.с. 13), так як вони стосуються винесення постанови про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 74 КАС України, суд вважає: письмові пояснення (а.с. 15), технічний паспорт (а.с. 21-22), свідоцтво про народження (а.с. 42,43,44), довідка (а.с. 45), відомості з державного реєстру фізичних осіб (а.с. 46), виписку (а.с. 57-58), копію журналу (а.с. 59-61), повідомлення (а.с. 62), допустимими доказами, так як вони отримані судом без порушення вимог закону.

На підставі ст. 76 КАС України, оцінивши безпосередньо, всебічно, повно та об`єктивно досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає їх достатніми для встановлення наступних обставин.

При цьому суд керується вимогами ст.77 ч.2 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

20.04.2023 року, інспектором сектору ювенальної превенції відділення поліції №4 Криворізького районного управління поліції головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Сабан П.Л., за адресою проживання позивачки: АДРЕСА_2 , відносно позивачки ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення Серія ВАВ № 832300 від 20.04.2023 року, за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, зазначене підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення (а.с. 9).

За вказаною адресою позивачка на час складання зазначеного протоколу проживала спільно зі своїми доньками: повнолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (повні 19 років), неповнолітньою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (повні 14 років) та малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (повні 4 роки), зазначене підтверджується свідоцтва про народження дітей (а.с. 42,43,44).

Зі змісту зазначеного протоколу вбачається, що 16.04.2023 року в 00:00 год. за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 ухилилась від виконання батьківських обов`язків по вихованню двох дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: залишила дітей без догляду дорослих, чим порушила ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» від 31.03.2023 року за №2402 III.

20.04.2023 року головним спеціалістом служби у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради Овдієм В. С. разом з інспектором ювенальної превенції відділення поліції № 4 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції Сабаном П.Л. здійснено комісійне відвідування вищезазначеної адреси, про що складено відповідний акт (а.с. 11).

При вирішенні справи, суд застосовує норми права, які передбачені Конституцією України, КУпАП, ЗУ «Про охорону дитинства».

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення, повинна містити викладення обставин, установлених при розгляді справи. У відповідності до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності до закону.

Як встановлено ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) повинні з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Судом встановлено, що 20.04.2023 року, інспектором сектору ювенальної превенції відділення поліції №4 Криворізького районного управління поліції головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Сабан П.Л., відносно позивачки ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 832300 від 20.04.2023 року, за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП (а.с. 9).

20.04.2023 року головним спеціалістом служби у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради Овдієм В.С., разом з інспектором ювенальної превенції відділення поліції № 4 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції Сабаном П.Л., здійснено комісійне відвідування вищезазначеної адреси, про що складено відповідний акт (а.с. 11).

Як вбачається з позову, ОСОБА_1 вказує на протиправні дії та бездіяльність суб`єктів владних повноважень, безпідставність складеного відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення та акту про умови проживання.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, у тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази.

Позивачка ОСОБА_1 доказів про відсутність в її діях правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП, при ознайомленні з протоколом не зазначила. Позивачка була згодна із правопорушенням та не клопотала про долучення будь-яких своїх доказів до протоколу. Таким чином, суд вважає, що заходів морального та психологічного впливу зі сторони інспектора поліції у відношенні ОСОБА_1 не застосовувалося.

Також позивачка ОСОБА_1 вказує, що на її письмовий запит начальником Саксаганського ВП №4 КРУП ГУНП Федотовим Д. не надана відповідь та копії матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до Журналу № 867 обліку звернень, скарг, заяв громадян, які надійшли поштою (розпочато 02.01.2023), за № Д-106 від 21.04.2023 наявний запис про отримання запиту від ОСОБА_1 та надання відповіді за вих. № 45.4/2-Д-106 від 26.04.23 року (а.с. 61). Отже, суд вважає необґрунтованими вимоги щодо ненадання відповіді на запит позивачки.

Що стосується складання та скасування акту обстеження умов проживання позивачки, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 20.04.2023 року до служби у справах дітей надійшло усне повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_2 , 16.04.2023 перебували діти без догляду дорослих. У той же день головним спеціалістом служби у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради Овдієм В.С., разом з інспектором ювенальної превенції відділення поліції № 4 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції ОСОБА_8 , здійснено комісійне відвідування вищезазначеної адреси, про що складено відповідний акт. Під час відвідування позивачка надала письмові пояснення, в яких зазначила, що 16.04.2023 року вона залишила дітей вдома без догляду дорослих та повернулась до них під час комендантської години (а.с. 92).

Статтею 4 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей» визначено, що одним із основних завдань служб є координація зусиль центральних та місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності у вирішенні питання соціального захисту дітей та організації роботи із запобіганням дитячій бездоглядності.

Статтею 4 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей» службам надано право: проводити бесіди з батьками з метою з`ясування причин та умов, які призвели до порушення прав дітей, їх бездоглядності, вживати заходи щодо їх усунення; порушувати питання про притягнення до відповідальності згідно із законом фізичних та юридичних осіб, які допустили порушення прав, свобод і законних інтересів дітей; відвідувати дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах за місцем їх проживання, вживати заходів для соціального захисту дітей.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» Держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про охорону дитинства», суб`єкти соціальної роботи з сім`ями, дітьми та молоддю в процесі своїх професійної діяльності здійснюють заходи з виявлення дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, надають їм комплекс послуг у межах повноважень, визначених законодавством, інформують інших суб`єктів, органи опіки та піклування у разі необхідності здійснення комплексних заходів щодо захисту прав та інтересів дитини та надання підтримки батькам чи притягнення їх до відповідальності.

Відповідно до Порядку забезпечення соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі дітей, які постраждали від жорстокого поводження затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2020 року № 585 «Про забезпечення соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах», у разі надходження усної або письмової інформації про ймовірний факт насильства в сім`ї, або реальну загрозу його вчинення, жорстоке поводження з дитиною, залишення дитини без піклування батьків, виникнення іншої ситуації, яка загрожує життю чи здоров`ю дитини, фахівець здійснює екстрене втручання у ситуацію з метою негайного усунення або мінімізації наслідків такої ситуації. Виявлення дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, здійснюється фахівцями шляхом відвідування родини за місцем проживання.

Судом встановлене, що під час відвідування сім`ї ОСОБА_1 спеціалістом служби, з останньою було проведено профілактично-роз`яснювальну бесіду, взято письмові пояснення та складено акт обстеження житлово-побутових умов проживання. Особлива увага під час обстеження житлово-побутових умов завжди приділяється кімнаті у якій живуть діти.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 вересня 2019 року у справі № 158/427/18, суд у своєму рішенні прийшов до висновку, що акт обстеження умов проживання, є лише доказом у справі, який підлягає оцінці у сукупності з іншими доказами та не може бути самостійним способом захисту. Цей документ може бути лише доказом, якому буде надаватися оцінка при вирішенні питання по суті, для вирішення якого він складався і відповідно, при вирішенні якого з ним можна погодитись чи не погодитись.

З наведеного вище, свідчить про те, що спеціаліст служби діяв у відповідності до чинного законодавства, з метою захисту прав та інтересів дітей та ні в якій мірі не порушив своїми діями права позивачки.

Отже, акт обстеження умов проживання складений головним спеціалістом сектору з питань опіки та піклування ОСОБА_6 у відповідності до чинного законодавства та чинним законодавством не передбачені підстави для визнання протиправним та скасування зазначеного акту.

Тому суд приходить до переконання, що відповідачі, при винесенні протоколу про адміністративне правопорушення та акту обстеження умов проживання, дотримувалися вимог, передбачених чинним законодавством.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог та вважає, що у задоволенні позову належить відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП, ст.ст. 5, 6, 77, 241-246, 262, 286 КУпАП, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (м. Дніпро, вул. Троїцька, 20А), виконком Саксаганської районної у місті ради (м. Кривий Ріг, вул. В. Великого, 32), - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 10-ти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя В.М. Прасолов