Справа № 300/8383/23
Суддя: Шумей М.В.
Дата ухвалення: 2024-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2024 р. справа № 300/8383/23

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Шумея М.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області та Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання протиправною та скасування вимоги

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області та Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області № Ф-135040-55У від 24.11.2020 р.;

- зобов`язати Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради скасувати запис у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 02.04.2003р, номер запису 0027334 про проведення державної реєстрації ФОП ОСОБА_1 .

Позовні вимоги мотивовані протиправною вимогою про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС в Івано-Франківській області № Ф-135040-55У від 24.11.2020 р.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08.12.2023 року відкрито провадження в даній адміністративній справі, за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.12.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області та виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання протиправною та скасування вимоги, залишено без руху.

25.12.2023 року на адресу суду від Головного управління ДПС в Івано-Франківській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує щодо доводів позивача та просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

04.01.2024 року через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява на усунення недоліків, якою було усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.01.2024 року продовжено розгляд адміністративної справи за позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області та Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання протиправною та скасування вимоги.

На адресу суду 11.01.2024 року надійшла відповідь на відзив, згідно якої викладено пояснення, міркування та аргументи щодо наведених у відзиві заперечень та мотиви їх відхилення, позовні вимоги просить задоволити в повному обсязі.

22.01.2024 року до суду надійшло заперечення від Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, в якому заперечує щодо доводів позивача та просить відмовити в позовних вимогах ОСОБА_1 .

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

06.11.2023 року під час перебування у приватного нотаріуса для здійснення операції із нерухомим майном, ОСОБА_1 нотаріус повідомив, що щодо нього відкрите виконавче провадження №68747140 Івано-Франківським ВДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

До цього моменту ОСОБА_1 не був повідомлений про відкриття виконавчого провадження ні через додаток «Дія», ні шляхом отримання відповідної кореспонденції.

У зв`язку із цим в інтересах ОСОБА_1 було подано адвокатський запит до Івано-Франківського відділу ДВС у Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Відповідь на адвокатський запит надійшла 04.12.2023 року. Того ж дня позивач отримав постанову про відкриття виконавчого провадження. За допомогою АСВП зміг ознайомитися із матеріалами виконавчого провадження № 68747140. Підставою для його відкриття стала вимога про сплату боргу № Ф-135040-55У від 24.11.2020р, видана ГУ ДПС в Івано-Франківській області.

Не погоджуючись з винесенням даної податкової вимоги, позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Суд, у відповідності до статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, вирішуючи питання про те, яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин, виходить з положень нормативних актів в редакціях, що діяли на момент виникнення цих правовідносин та зазначає зміст норм права відповідно до них.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464-VI (зі змінами та доповненнями), який набрав чинності з 01.01.2011 року визначаються правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування (1 частина 4 статті Закону Nє2464). Платниками єдиного внеску, згідно із приписами 4 статті цього Закону, є фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування. . Взяттю на облік або реєстрації у контролюючих органах підлягають всі платники податків (п.63.2 ст.63 ПК України).

Як встановлено судом з матеріалів справи, ОСОБА_1 зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради: дата державної реєстрації: 02.04.2003, дата запису: 06.03.2013, номер запису: 0027334, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Актуальний стан згідно запиту на фактичну дату та час формування: зареєстровано, свідоцтво про державну реєстрацію недійсне.

Всі юридичні особи та фізичні особи-підприємці, створені та зареєстровані до 1 липня 2004 року, зобов`язані були подати державному реєстратору реєстраційну картку для включення відомостей про них до ЄДР.

Всі, хто цього не зробив, отримали запис: "свідоцтво про державну реєстрацію недійсне", так як у них залишалось свідоцтво старого зразка. У той же час підприємець "не перебуває у процесі припинення", адже рішення про припинення підприємницької діяльності ним не приймалося.

Згідно пунктів 63.1, 63.2 ст. 63 ПК України облік платників податків ведеться з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Взяттю на облік або реєстрації у контролюючих органах підлягають всі платники податків.

Взяття на облік у контролюючих органах юридичних осіб, їх відокремлених підрозділів, а також самозайнятих осіб здійснюється незалежно від наявності обов`язку щодо сплати того або іншого податку та збору.

Пунктом 63.5 ст. 63 ПК України визначено, що всі фізичні особи - платники податків та зборів реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у порядку, визначеному цим Кодексом.

Фізичні особи - підприємці та особи, які мають намір провадити незалежну професійну діяльність, підлягають взяттю на облік як самозайняті особи у контролюючих органах згідно з цим Кодексом. Відповідно до п. 65.2 ст. 65 ПК України, облік самозайнятих осіб здійснюється шляхом внесення до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків записів про державну реєстрацію або припинення підприємницької діяльності, незалежної професійної діяльності, перереєстрацію, постановку на облік, зняття з обліку, внесення змін стосовно самозайнятої особи, а також вчинення інших дій, які передбачені Порядком обліку платників податків, зборів.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС в Івано-Франківській області, як платник єдиного соціального внеску. Також суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутня заява ОСОБА_1 до державного реєстратора щодо скасування державної реєстрації підприємницької діяльності, а також звернення до податкового органу із заявою про зняття з обліку платників податків.

Відповідно до п.п. 14.1.226 п.14.1 ст.14 ПК України самозайнята особа платник податку, який є фізичною особою-підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Платниками єдиного внеску є, зокрема, фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування (п. 4 частини першої ст. 4 цього Закону Nє2464).

Базою нарахування єдиного внеску для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону є сума доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску (пункт 2 частини першої статті 7 Закону Nє2464).

Згідно п.3 ст. 7 Закону України № 2464, єдиний внесок для фізичних осіб підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, нараховується на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», який набрав чинності 1 липня 2004 року.

Із введенням в дію Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» було створено та розпочато формування Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (далі - ЄДР).

Статтею 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» встановлено, що ЄДР - це автоматизована система збирання, накопичення, захисту, обліку та надання інформації про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Відповідно до частини першої статті 17 зазначеного вище Закону відомості про юридичну особу або фізичних особу-підприємця включаються до ЄДР шляхом внесення записів

Згідно із частиною другою Прикінцевих положень Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» державний реєстратор протягом 2004-2005 років при надходженні від юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців реєстраційної картки, відповідно до вимог статті 19 цього Закону, зобов`язаний провести заміну раніше виданих їм свідоцтв про державну реєстрацію на свідоцтва про державну реєстрацію єдиного зразка.

Під час заміни свідоцтва про державну реєстрацію відомості про таких осіб включалися до ЄДР.

Верховною Радою України 1 липня 2010 року за № 2390 прийнято Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» щодо спрощення механізму державної реєстрації припинення суб`єктів господарювання».

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2390 цей Закон набирає чинності через шість місяців з дня його опублікування, тобто з березня 2011 3 року.

Усі юридичні особи та фізичні особи - підприємці, створені та зареєстровані до 1 липня 2004 року, зобов`язані у встановлений пунктом 2 цього розділу строк подати державному реєстратору реєстраційну картку для включення відомостей про них до ЄДР.

Згідно із Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №2390 після закінчення передбаченого для включення відомостей до ЄДР строку, уповноважені органи у місячний строк проводять звірення відомчих реєстрів (баз даних реєстрів, журналів реєстрації, обліку тощо), за результатами якого готують аналітичну інформацію для передачі її тимчасовим міжвідомчим спеціальним комісіям, утвореним з метою проведення інвентаризації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, ї ради зареєстрованих до 1 липня 2004 року, відомості про яких до встановленого строку не включені до ЄДР.

За результатами проведеної тимчасовими міжвідомчими спеціальними комісіями роботи відомості про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, зареєстрованих до 1 липня 2004 року і не включених до ЄДР вносяться з відміткою про те, що свідоцтва про їх державну реєстрацію оформлені з використанням бланків старого зразка та видані до 1 липня 2004 року вважаються недійсними.

Як встановлено з матеріалів справи, що у ЄДР за номером запису 0027334 від 06.03.2013 «Включення відомостей про фізичну особу-підприємця з відміткою про те, що свідоцтво про її державну реєстрацію, вважається недійсним» щодо фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) здійснено на підставі «відомостей інвентаризації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців».

Зазначений запис внесено до ЄДР на підставі наказу Міністерства юстиції України від 12.04.2012 № 575/5 «Про тимчасові міжвідомчі спеціальні комісії з питань проведення інвентаризації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців».

А оскільки інформація про подання ФОП ОСОБА_1 заяви на державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності в ЄДР відсутня, позивач зобов`язаний сплачувати єдиний внесок, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 8 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного діяльності цією фізичною особою. державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією особою.

Відповідно до ч. 12 ст. 9 Закону єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов`язаннями із сплати єдиного внеску зобов`язань із сплати податків, інших обов`язкових платежів, передбачених законом, або зобов`язань перед іншими кредиторами зобов`язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов`язаннями, крім зобов`язань з виплати заробітної плати.

Законом України від 06 грудня 2016 року №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесено низку змін до Закону України №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» із змінами та доповненнями, які набули чинності з 1 січня 2017 року, зокрема щодо нарахування та сплати єдиного внеску фізичними особами-підприємцями. Базою нарахування єдиного внеску для фізичних осіб підприємців, які перебувають на загальній системі оподаткування та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, є сума доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб. У разі якщо такими платниками не отримано дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року, такі платники також зобов`язані самостійно визначити базу нарахування. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску (22 відсотки від розміру мінімальної заробітної плати). Суми єдиного внеску, сплачуються фізичними особами-підприємцями на загальній системі оподаткування протягом року (до 20 квітня, до 20 липня, до 20 жовтня та до 20 січня року, наступного за звітним роком).

Зважаючи на те, що згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб. фізичних осіб підприємців та громадських формувань діяльність позивача як фізичної особи підприємця не припинена, а отже і статусу платника єдиного внеску він не позбавлений, то ОСОБА_1 є платником єдиного внеску згідно із Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та повинен був сплачувати єдиний внесок незалежно від фінансового стану та з 2017 року навіть в разі відсутності доходу в сумі єдиного внеску не менше за розмір мінімального страхового внеску.

Отже, вимога про сплату боргу № Ф-135040-55У від 24.11.2020 р. з єдиного соціального внеску є законною та обґрунтованою.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають до задоволення.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шумей М.В.