Справа № 520/34515/23
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2024-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 р. Справа № 520/34515/23

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про скасування податкової вимоги про сплату боргу, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просить суд скасувати вимогу Головного управління ДПС у Харківській області про сплату боргу (недоїмки) Фізичною особою-підприємцем №Ф-17165-2040 від 27.07.2023 року на суму 4020,63 грн.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 04.12.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі відповідно до статті 262 КАС України без виклику сторін в судове засідання.

Позивач із вимогою про сплату боргу (недоїмки) не погоджувався, просить її скасувати, мотивуючи свої вимоги тим, що ним своєчасно у встановлені законодавством України строки сплачено єдиний соціальний внесок.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, подав до суду відзив на позов та додаткові пояснення, в яких зазначив про наявність у позивача податкового боргу зі сплати єдиного соціального внеску та правомірність формування вимоги про сплату боргу.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку Головного управління ДПС у Харківській області як фізична особа - підприємець з 17.01.2011 (на спрощеній системі оподаткування з 01.01.2012 по теперішній час) та є особою, яка провадить незалежну професійну діяльність, як адвокат (дата встановлення ознаки незалежної професійної діяльності 15.02.2018).

Головним управлінням ДПС у Харківській області було сформовано і направлено на адресу позивача вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску № Ф-141422 від 29.03.2021 на суму 13030,29 гривень.

Не погоджуючись з отриманою вимогою позивач оскаржив її в адміністративному порядку.

Рішенням ДПС України про результати розгляду скарги №10675/6/99-00-06-02-01-06 від 13.05.2021 скаргу позивача задоволено частково, вимога про сплату боргу № Ф-141422 від 29.03.2021 на суму 13030,29 грн вважається відкликаною, проведено коригування інтегрованої картки платника податків шляхом виключення нарахувань з єдиного соціального внеску в сумі 9009,66 грн та зобов`язано Головне управління ДПС у Харківській області сформувати та направити нову вимогу.

На виконання зазначеного рішення відповідач сформував та направив нову вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску № 17165-2040 від 27.07.2023 на суму 4020,63 гривень.

Зазначена вимога була оскаржена позивачем в адміністративному порядку.

Рішенням ДПС України про результати розгляду скарги № 24603/6/99-00-06-02-01-06 від 24.08.2023 вимогу про сплату боргу (недоїмки) № 17165-2040 від 27.07.2023 на суму 4020,63 грн залишено без змін, а скаргу позивача без задоволення.

Позивач, не погоджуючись з таким рішення ДПС України, звернувся до суду з вимогою про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № 17165-2040 від 27.07.2023 на суму 4020,63, стверджує про безпідставність формування податкового боргу, адже своєчасно сплачує єдиний соціальний внесок, на підтвердження чого надає відповідні платіжні доручення.

Відповідач вважає, що податкова вимога сформована правомірно, адже за даними інтегрованої картки платника податків за позивачем обліковується борг, що виник унаслідок несплати самостійно визначених зобов`язань зі сплати єдиного соціального внеску згідно податкових декларацій з єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2021 та 2022 роки.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості аргументам, наведеними учасниками справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до пп.14.1.226 п.14.1 ст.14 ПК України самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем (за виключенням випадку, передбаченого пунктом 65.9 статті 65 цього Кодексу) та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначені в Законі України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 р. №2464-VI (далі - Закон №2464-VI).

Згідно із ч.4 ст.8 Закону №2464-VI порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

За визначенням наданим у пункті 2 частини 1 статті 1 Закону №2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до пп. 4 та 5 частини першої ст. 4 Закону № 2464 платниками єдиного внеску є фізичні особи підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності. Такі платники зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок (абзац третій частини восьмої ст. 9 Закону № 2464).

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 6 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок. Обов`язки, передбачені частиною другою цієї статті, поширюються на платників, зазначених у пунктах 1, 4, 5, 5-1 та 16 частини першої статті 4 цього Закону, тобто й на осіб, які провадять незалежну професійну діяльність (частина 3 статті 6 Закону №2464-VI).

Частиною 5 статті 8 Закону №2464-VI встановлено, що єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Відповідно до підпункту 6 частини першої статті 1 Закону №2464-VI недоїмка - це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Частинами 3 та 4 ст.25 Закону № 2464 передбачено, що суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів. Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Процедуру нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів визначає Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджена Наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015р. № 449, Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07 травня 2015 р. за № 508/26953 (далі Інструкція № 449).

Відповідно до п. 1, 2 розділу VI Інструкції № 449 до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

У разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VІІ цієї Інструкції.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена в строки, встановлені Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

Відповідно до абз. 3 п. 3 розділу VI Інструкції № 449 органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо, зокрема, платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Як вбачається з матеріалів справи і не заперечується сторонами, позивач, як фізична особа підприємець, що здійснює незалежну професійну діяльність самостійно визначив зобов`язання зі сплати єдиного соціального внеску згідно податкових декларацій з єдиного податку фізичної особи-підприємця.

За твердженням відповідача викладеним у відзиві на позовну заяву заборгованість позивача станом на 30.06.2023 року становить 4020,63 грн та виникла внаслідок несплати самостійно визначених зобов`язань зі сплати єдиного соціального внеску згідно податкових декларацій з єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2021 та 2022 роки, що і зумовило формування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № 17165-2040 від 27.07.2023 року.

На підтвердження своєї позиції відповідач надає витяг з інтегрованої картки позивача.

З даних документів вбачається, що станом на 31.12.2021 року в інтегрованій картці ОСОБА_1 значиться переплата на суму 7859,4 гривень.

ОСОБА_1 була подана річна податкова звітність за 2021 рік, а саме Додаток № 1 «Відомості про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску до податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця» № від 04.02.2022, де визначено суму єдиного внеску у розмірі 15 950 гривень.

На підтвердження сплати податкових зобов`язань позивач надав наступні платіжні інструкції:

№ 28 від 19.04.2021 року за період січень 2021 березень 2021 року на суму 3960 гривень;

№ 9239-1530-3448-3431 від 19.07.2021 року за період квітень-червень 2021 року на суму 3960 гривень;

№ 9248-2600-9235-4812 від 18.10.2021 року за період липень 2021 року-вересень 2021 року на суму 3960 гривень;

№ 9257-4628-3365-2103 від 18.01.2022 року за період жовтень 2021 року грудень 2021 року на суму 4070 гривень.

Аналіз вищезазначених документів сторін дає підстави вважати, що позивач не має заборгованості зі сплати єдиного внеску за 2021 рік, оскільки позивачем в повному обсязі сплачено задекларовані зобов`язання, що підтверджується наданими платіжними дорученнями, а на кінець 2021 року в інтегрованій картці відображається переплата у сумі 7859,4 гривень.

У річній податковій звітності за 2022 рік, а саме Додатку № 1 «Відомості про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску до податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця» № від 29.01.2023 позивачем визначено суму єдиного внеску у розмірі 2860 гривень.

Сплата зобов`язань підтверджується платіжною інструкцією № 9273-7828-4080-4730 від 30.06.2022 року на суму 2860 гривень.

За другий, третій та четвертий квартал 2022 року позивач вирішив не сплачувати єдиний соціальний внесок, скориставшись законодавчо встановленим звільненням від такої сплати на період дії правового режиму воєнного стану, що передбачено пунктом 9-19 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2464-VI.

Згідно з даними інтегрованої картки позивача станом на 31.12.2022 року обліковується заборгованість зі сплати єдиного внеску на суму 1160,63 гривень.

Як вбачається з наданих документів самостійно визначені і задекларовані зобов`язання зі сплати єдиного соціального внеску за 2022 рік позивачем сплачено у повному обсязі, що підтверджується належними доказами.

У відзиві на позовну заяву та у рішенні ДПС України № 24603/6/99-00-06-02-01-06 від 24.08.2023 року про результати розгляду скарги позивача, відповідач стверджує про виникнення боргу саме у період 2021 та 2022 року. Однак, перевіривши нарахування за вказані періоди суд не вбачає формування недоїмки саме в цей період.

У додаткових поясненнях від 10.01.2024 відповідач змінює свою позицію та зазначає про формування боргу в інший період, а саме 4 квартал 2020 року та березень 2020 року, однак, не надає при цьому документального підтвердження несплати позивачем зобов`язань за вказаний період.

Суд наголошує, що для підтвердження факту несплати узгодженої суми грошового зобов`язання необхідно встановити, що у визначений законодавством строк, платник податків не вчинював дії, спрямовані на перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до державного бюджету.

У свою чергу, позивач надав платіжну інструкцію № 9220-9420-2398-4278 від 18.01.2021 року, згідно з якою ФОП ОСОБА_1 сплачено єдиний соціальний внесок за четвертий квартал 2020 року на суму 3300,00 гривень та дублікат квитанції №?1932-5959-6873-1003 від 16.04.2020 року, що підтверджує сплату єдиного соціального внеску за січень-березень 2020 року на суму 3117,18 гривень.

З урахуванням встановлених фактичних обставин справи та норм чинного законодавства суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірності формування вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску № 17165-2040 від 27.07.2023 року на суму 4020,63, отже, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.1 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 1092,92 гривні, що підтверджується платіжним дорученням від 29.11.2023 року.

Враховуючи, що адміністративний позов задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в розмірі 1092,92 гривні підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (, вул. Пушкінська, б. 46, м. Харків, 61057) про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Харківській області №Ф-17165-2040 від 27.07.2023 про сплату боргу (недоїмки) на суму 4020,63 гривень.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Шевченко О.В.