Справа № 440/1347/24
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2024-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/1347/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Слободянюк Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Шевченко Леся Олександрівна подала через систему "Електронний суд" до Полтавського окружного адміністративного суду позовну заяву ОСОБА_1 /надалі позивач, ОСОБА_1 / до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області /надалі відповідач, ГУ ПФУ в Черкаській області/, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області та Відділ обслуговування громадян № 6 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про:

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області № 21 від 13 грудня 2023 року про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області призначити ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника як особі з інвалідністю старше 18 років, яка отримала інвалідність до досягнення цього віку відповідно до статті 36 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 11 грудня 2023 року /а.с. 1-7/.

Позов обґрунтований тим, що 11 грудня 2023 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою щодо переходу з пенсії по інвалідності на пенсію по втраті годувальника як особі з інвалідністю старше 18 років, яка отримала інвалідність до досягнення цього віку відповідно до статті 36 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області № 1 від 13 грудня 2023 року відмовлено у заявленому переході, оскільки позивачем не надано висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення ним вісімнадцятирічного віку. З вказаним рішенням позивач не погоджується, вважаючи, що відповідачем не взято до уваги, що відповідно до довідки МСЕК серії ДОН-05 № 047479 від 7 червня 2007 року позивач є інвалідом з дитинства. Вказана інформація підтверджується також пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 , виданим 17 квітня 2013 року. Окрім того, позивачем був наданий висновок ЛКК № 17/21 від 07 вересня 2023 року, у якому зазначено, що позивач перебуває на обліку у лікаря - психіатра з 02 квітня 1991 року з діагнозом: F 7u.1 легка розумова відсталість з поведінковими порушеннями, та є інвалідом ІІ групи безстроково з 02 червня 2007 року, за психостаном може бути дорівненим до інваліда дитинства.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №440/1347/24 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), відмовлено у залученні до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області та Відділ обслуговування громадян № 6 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, витребувано докази.

Ухвалами Полтавського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2024 року та від 04 березня 2024 року витребувано докази.

Відповідач позов не визнав та у відзиві на позовну заяву /а.с. 22-26/ зазначив, що 11 грудня 2023 року позивач звернувся із заявою про перехід на пенсію по втраті годувальника. Відповідно до положень Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, для призначення пенсії по втраті годувальника позивачу необхідно було надати висновок лікарсько-консультативної комісії про те, що він мав медичні показання для визнання його особою з інвалідністю до досягнення шестирічного віку, та/або висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою вісімнадцятирічного віку. До заяви про призначення пенсії позивач не надав висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою вісімнадцятирічного віку (висновок про час настання інвалідності), а у наданому висновку ЛКК № 17/21 від 07 вересня 2023 року не зазначено час настання інвалідності. З урахуванням вищенаведеного, дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови у призначенні пенсії позивачу по втраті годувальника вчинені на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та чинним законодавством України.

Справу розглянуто судом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 КАС України.

Дослідивши письмові докази, суд установив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та його батьком є ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 24 липня 1986 року /а.с. 11-зворот/.

Відповідно до довідки МСЕК серії ДОН-05 №047479 від 07 червня 2007 року /а.с. 12-зворот, 51-зворот - 52/ ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності безстроково, причина інвалідності інвалід з дитинства

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Донецькій області (м. Торецьк) та йому призначено пенсію по інвалідності (2 гр. з дитинства) відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення /а.с. 13, 55-зворот 56, 58/.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 17 липня 2023 року складено відповідний актовий запис №374, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим Третім відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 17 липня 2023 року /а.с. 13-зворот/.

ОСОБА_1 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці із заявою за призначенням / перерахунком пенсії від 11 грудня 2023 року /а.с. 53-54/, в якій просив здійснити вид перерахунку: перехід на інший вид пенсії.

Згідно розписки-повідомлення /а.с. 54/ ОСОБА_1 до вказаної заяви додав: паспорт (кількість -1); виписку з акту огляду МСЕК про встановлення, зняття або зміну групи інвалідності (кількість 2, ДОП-05 №047479) /а.с. 51-зворот - 52/; військовий квиток (кількість 1); довідку із СПОВ про заробітну плату з 01 липня 2000 року по день звернення (кількість 1); довідку податкової адміністрації про присвоєння ідентифікаційного номера померлому годувальнику (кількість 1); інший документ (кількість 1); свідоцтво про народження (кількість 1, серії НОМЕР_3 ); свідоцтво РАГС про смерть годувальника або рішення суду про визнання його безвісті зниклим (кількість 1) /а.с. 59/; трудову книжку або документ про стаж (кількість 1) /а.с. 60-63/.

Рішенням Відділу перерахунків пенсій №1 Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області № 1 від 13 грудня 2023 року /а.с. 14-15, 57/ відмовлено ОСОБА_1 у переведенні на пенсію у разі втрати годувальника у зв`язку із відсутністю необхідних документів.

Вказане рішення обґрунтовано тим, що 11 грудня 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , звернувся із заявою про перехід на пенсію по втраті годувальника. За матеріалами пенсійної справи встановлено, що ОСОБА_1 із 03 червня 2004 року отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон №1058). Відповідно до статті 36 Закону №1058 пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, зокрема дітям померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, необхідного для призначення пенсії. Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 із змінами, внесеними 16 грудня 2020 року постановою №25-1 (далі Порядок №22-1), до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 розділу ІІ. Пунктом 2.18 розділу ІІ Порядку за документ про визнання особою з інвалідністю з дитинства або дитиною з інвалідністю засвідчується випискою з акта огляду в МСЕК, медичним висновком закладу охорони здоров`я, посвідченням одержувача допомоги. У разі якщо дитина визнана дитиною з інвалідністю після досягнення шестирічного віку або особою з інвалідністю з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, надається відповідно висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною з інвалідністю до досягнення шестирічного віку, та/або висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою вісімнадцятирічного віку (висновок про час настання інвалідності). До заяви ОСОБА_1 не надав висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення ним вісімнадцятирічного віку (висновок про час настання інвалідності). У наданому висновку ЛКК № 17/21 від 07 вересня 2023 року не зазначено час настання інвалідності. Керуючись нормами Закону №1058 та Порядку №22-1, прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 у переведенні на пенсію у разі втрати годувальника у зв`язку із відсутністю необхідних документів.

Не погодившись з рішенням Відділу перерахунків пенсій №1 Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області № 1 від 13 грудня 2023 року, позивач звернувся до суду з позовом про визнання його протиправним та скасування.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09 липня 2003 року /надалі - Закон №1058-IV/.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону № 1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Частиною першою статті 36 Закону № 1058-IV передбачено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 36 Закону № 1058-IV непрацездатними членами сім`ї вважаються: діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.

Частиною третьою статті 36 Закону № 1058-IV встановлено, що до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини третьої статті 45 Закону № 1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Згідно з частиною п`ятою вказаної статті документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Відповідно до пункту 1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 із змінами, внесеними 16 грудня 2020 року постановою №25-1 (надалі Порядок №22-1), заява, зокрема, про переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Підпунктами 2 та 3 пункту 2.1 Порядку №22-1 визначено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, зокрема:

2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного стажу роботи). За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - персоніфікований облік) орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі - індивідуальні відомості про застраховану особу);

3) для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення).

За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

У разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року (додаток 5).

Відповідно до пункту 2.3 Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу.

Також надаються такі документи:

1) документ, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) особи, якій призначається пенсія (надається у разі відсутності в паспорті громадянина України або свідоцтві про народження інформації про реєстраційний номер облікової картки платника податків), та померлого годувальника (надається у разі, якщо особа, яка звернулася із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, має такі документи);

2) свідоцтво про народження або документ, що посвідчує особу, зазначений у пункті 2.9 цього розділу, якій призначається пенсія;

3) документи, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником;

4) свідоцтво про смерть годувальника, або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення його померлим, або інформація з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин;

5) документи про вік померлого годувальника сім`ї за відсутності таких даних у свідоцтві про смерть чи рішенні суду про визнання годувальника безвісно відсутнім або оголошення його померлим;

6) довідки загальноосвітніх навчальних закладів системи загальної середньої освіти, професійно-технічних, вищих навчальних закладів, закладів освіти за кордоном про те, що особи, зазначені в абзаці другому пункту 2 частини другої статті 36 Закону, навчаються за денною формою навчання;

7) документи про те, що чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків, дід, баба, брат чи сестра померлого годувальника незалежно від віку і працездатності не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років;

8) відомості про місце проживання;

9) документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника;

10) експертний висновок про встановлення причинного зв`язку смерті годувальника з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (крім дружин (чоловіків), які втратили годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, та звернулися за призначенням пенсії у зв`язку з втратою годувальника).

Орган, що призначає пенсію, додає до заяви одержані ним від МСЕК виписки з актів огляду в МСЕК дорослих членів сім`ї, яким право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника надається внаслідок їх інвалідності.

11) документи про стаж особи, якій призначається пенсія, визначені підпунктом 2 пункту 2.1 цього розділу (для визначення пенсійного віку осіб, зазначених у пункті 1 частини другої статті 36 Закону).

Згідно з приписами пункту 2.8 Порядку №22-1 поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

При поновленні виплати пенсії та переведенні з одного виду пенсії на інший до наявних документів особа може додати: 1) документи про страховий стаж за період роботи до 01 січня 2004 року, який не врахований у пенсійній справі, у тому числі після призначення пенсії. За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу; 2) довідку про заробітну плату відповідно до абзаців другого і третього підпункту 3 пункту 2.1 цього розділу; 3) документи про обставини, що впливають на розмір пенсії (наприклад, зміна кількості членів сім`ї, які перебували на утриманні пенсіонера чи померлого годувальника, виникнення (втрата) права на надбавку на непрацездатних членів сім`ї і надбавку на догляд за ними, визнання заявника одиноким і таким, що потребує сторонньої допомоги, визнання заявника особою з інвалідністю або учасником війни тощо).

При переведенні на пенсію по інвалідності з іншого виду пенсії орган, що призначає пенсію, додає до пенсійної справи виписку з акта огляду МСЕК про встановлення або зміну групи інвалідності.

Орган, що призначає пенсію, додає одержані від органів, що призначають допомогу, відомості про розмір допомоги, строки її виплати.

Відповідно до пунктів 2.11, 2.16, 2.18 Порядку №22-1 за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються відомості про місце проживання (разом з годувальником за однією адресою), зазначені у пункті 2.22 цього розділу, або документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт.

У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

За документ, що засвідчує родинні стосунки, приймаються паспорт, свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб, а також рішення суду.

Визнання особою з інвалідністю з дитинства або дитиною з інвалідністю засвідчується випискою з акта огляду в МСЕК, медичним висновком закладу охорони здоров`я, посвідченням одержувача допомоги. У разі якщо дитина визнана дитиною з інвалідністю після досягнення шестирічного віку або особою з інвалідністю з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, надається відповідно висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною з інвалідністю до досягнення шестирічного віку, та/або висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою вісімнадцятирічного віку (висновок про час настання інвалідності).

Визнання дитини тяжко хворою, якій не встановлено інвалідність, засвідчується посвідченням одержувача допомоги, довідкою про захворювання дитини на тяжке перинатальне ураження нервової системи, тяжку вроджену ваду розвитку, рідкісне орфанне захворювання, онкологічне, онкогематологічне захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкий психічний розлад, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гостре або хронічне захворювання нирок IV ступеня, про те, що дитина отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, виданою закладом охорони здоров`я, форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 09 березня 2021 року № 407 "Про затвердження форм первинної облікової документації та інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я", зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15 квітня 2021 року за № 510/36132. У разі якщо дитина визнана тяжко хворою після досягнення шестирічного віку надається медичний висновок закладу охорони здоров`я про те, що дитина мала тяжку хворобу до досягнення нею шестирічного віку.

Орган, що призначає пенсію, додає до заяви одержані від органів, що призначають допомогу, відомості про вид отриманої допомоги та період її одержання (за наявності).

З огляду на положення пункту 2 частини другої статті 36 Закону № 1058-IV право на призначення пенсії по втраті годувальника набувають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, а саме: діти, які не досягли 18 років, або діти , які досягли 18 років, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. При цьому визнання особою з інвалідністю з дитинства або дитиною з інвалідністю засвідчується випискою з акта огляду в МСЕК, медичним висновком закладу охорони здоров`я, посвідченням одержувача допомоги. У разі, якщо особа визнана особою з інвалідністю з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, надається висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою вісімнадцятирічного віку (висновок про час настання інвалідності).

Водночас процедуру проведення медико-соціальної експертизи хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, особам з інвалідністю (далі - особи, що звертаються для встановлення інвалідності) з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації визначає Положення про медико-соціальну експертизу, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1317, прийнятою відповідно до статті 3 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" та статті 7 Закону України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні".

Згідно з пунктом 24 цього Положення форма документів, що використовується у роботі комісій, затверджується МОЗ.

Так, наказом Міністерства охорони здоров`я України № 577 від 30 липня 2012 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 5 вересня 2012 року за № 1504/21816, затверджено форми первинної облікової документації, що використовується в медико-соціальних експертних комісіях, зокрема форму первинної облікової документації № 157-1/о «Виписка з акта огляду медико-соціальною експертною комісією» та інструкцію щодо її заповнення, що додаються, а також форму первинної облікової документації № 157-2/о «Висновок про час настання інвалідності» та інструкцію щодо її заповнення, що додаються.

Згідно з Інструкцією щодо заповнення форми первинної облікової документації № 157-1/о «Виписка з акта огляду медико-соціальною експертною комісією» ця Інструкція визначає порядок заповнення форми первинної облікової документації «Виписка з акта огляду медико-соціальною експертною комісією» (далі - форма № 157-1/о) і складається з двох частин: зазначеної виписки та довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією.

Форма № 157-1/о застосовується при винесенні рішення медико-соціальною експертною комісією (далі - МСЕК) про встановлення групи, причини і строку інвалідності.

Форма № 157-1/о заповнюється у Кримській республіканській, обласних, центральних міських у містах Києві та Севастополі, міських, міжрайонних та районних МСЕК.

Усі реквізити даної форми заповнюються відповідно до акта огляду медико-соціальної експертної комісії (форма № 157/о).

Виписка з акта огляду медико-соціальною експертною комісією надсилається за місцем призначення пенсії чи місцезнаходженням пенсійної справи.

У пункті 1 зазначається місцезнаходження МСЕК.

У пункті 2 зазначається профіль МСЕК.

У пунктах 3 та 4 зазначаються особисті дані інваліда: прізвище, ім`я, по батькові та дата народження, які записуються повністю згідно з даними паспорта.

У пункті 5 зазначається місце проживання інваліда.

У пункті 6 зазначається дата огляду інваліда.

У пункті 7 зазначається, який огляд - первинний або повторний.

У пункті 8 словами зазначається група інвалідності, яка встановлена хворому.

У пункті 9 зазначається причина інвалідності.

У пункті 10 зазначається термін, до якого встановлено групу інвалідності.

У пункті 11 зазначається дата чергового переогляду інваліда у МСЕК.

У пункті 12 зазначається діагноз МСЕК.

У пункті 13 зазначається висновок про умови та характер праці інваліда.

У пункті 14 зазначаються рекомендовані заходи щодо відновлення працездатності інваліда.

У пункті 15 зазначається номер акта огляду МСЕК, на підставі якого видається довідка до акта огляду МСЕК.

У пункті 16 зазначається дата видачі документа.

Довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією видається інваліду.

У пункті 1 зазначається місцезнаходження МСЕК.

У пункті 2 зазначається профіль МСЕК.

У пункті 3 зазначаються серія та номер довідки.

У пункті 4 зазначаються особисті дані інваліда: прізвище, ім`я, по батькові, які записуються повністю згідно з даними паспорта.

У пункті 5 зазначається дата народження інваліда.

У пункті 6 зазначається дата огляду інваліда.

У пункті 7 вказується характер огляду: первинний або повторний.

У пункті 8 словами зазначається група інвалідності, яка встановлена хворому.

У пункті 9 зазначається причина інвалідності.

У пункті 10 зазначається термін, до якого встановлено групу інвалідності.

У пункті 11 зазначається дата чергового переогляду інваліда у МСЕК.

У пункті 12 надається висновок про умови та характер праці.

У пункті 13 зазначаються рекомендовані заходи щодо відновлення працездатності інваліда.

У пункті 14 зазначається номер акта огляду МСЕК, на підставі якого видається довідка до акта огляду МСЕК.

У пункті 15 зазначається дата видачі довідки.

Кожна частина форми № 157-1/о підписується головою МСЕК (підпис розшифровується) і засвідчується печаткою МСЕК.

Відповідальним за правильність заповнення форми № 157-1/о є голова МСЕК.

Строк зберігання форми № 157-1/о - 50 років.

Згідно з Інструкцією щодо заповнення форми первинної облікової документації № 157-2/о «Висновок про час настання інвалідності», ця Інструкція визначає порядок заповнення форми первинної облікової документації «Висновок про час настання інвалідності» (далі - форма № 157-2/о).

Форма № 157-2/о призначена для реєстрації видачі медико-соціальною експертною комісією (далі - МСЕК) інваліду висновку про час настання інвалідності в тому разі, якщо час настання інвалідності не збігається з датою, яка зазначена у «Виписці до акта огляду медико-соціальною експертною комісією» (форма № 157-1/о). Час настання інвалідності має бути підтверджений відповідними документами, про що і зазначається у висновку.

Форма № 157-2/о заповнюється у Кримській республіканській, обласних, центральних міських у містах Києві та Севастополі, міських, міжрайонних та районних МСЕК.

У пункті 1 зазначається профіль МСЕК, яка здійснювала огляд інваліда.

У пункті 2 зазначаються прізвище, ім`я, по батькові інваліда, якому надається висновок.

У пункті 3 зазначається час настання інвалідності.

У пункті 4 зазначаються прізвище, ім`я, по батькові, діагноз інваліда, дата встановлення і словами група інвалідності.

У пункті 5 зазначаються документи, що підтверджують час настання інвалідності.

Форму № 157-2/о підписує голова відповідної МСЕК і засвідчує печаткою МСЕК.

Таким чином, зі змісту наведених норм слідує, що «Висновок про час настання інвалідності» (форма № 157-2/о) складається лише в тому разі, якщо час настання інвалідності не збігається з датою, яка зазначена у «Виписці до акта огляду медико-соціальною експертною комісією» (форма № 157-1/о). В свою чергу «Виписка з акта огляду медико-соціальною експертною комісією» ( форма № 157-1/о) складається з двох частин: зазначеної виписки та довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією. У пункті 9 Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, яка видається інваліду, зазначається причина інвалідності.

Порядок, умови та критерії встановлення інвалідності медико-соціальними експертними комісіями визначає Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, яке також затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1317.

Згідно з пунктом 14 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності причинний зв`язок інвалідності з хворобами, перенесеними у дитинстві, встановлюється за наявності документів лікувально-профілактичних закладів, що свідчать про початок захворювання або травму, перенесену до 18-річного віку.

Пунктом 26 цього Положення визначено, що особі, що визнана особою з інвалідністю, залежно від ступеня розладу функцій органів і систем організму та обмеження її життєдіяльності встановлюється I, II чи III група інвалідності. I група інвалідності поділяється на підгрупи А і Б залежно від ступеня втрати здоров`я особи з інвалідністю та обсягу потреби в постійному сторонньому догляді, допомозі або нагляді.

Причинами інвалідності є: загальне захворювання; інвалідність з дитинства; нещасний випадок на виробництві (трудове каліцтво чи інше ушкодження здоров`я); професійне захворювання; тощо.

Відповідно до пункту 27 цього ж Положення підставою для встановлення II групи інвалідності є стійкі, вираженої важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, травмою або вродженою вадою, що призводять до значного обмеження життєдіяльності особи, при збереженій здатності до самообслуговування та не спричиняють потреби в постійному сторонньому нагляді, догляді або допомозі.

Критеріями встановлення II групи інвалідності є ступінь втрати здоров`я, що спричиняє обмеження у вираженому II ступені однієї чи декількох категорій життєдіяльності особи:

обмеження самообслуговування II ступеня - здатність до самообслуговування з використанням допоміжних засобів і/або за допомогою інших осіб;

обмеження здатності до самостійного пересування II ступеня - здатність до самостійного пересування з використанням допоміжних засобів і/або за допомогою інших осіб;

обмеження здатності до навчання II ступеня - нездатність до навчання або здатність до навчання тільки у спеціальних навчальних закладах або за спеціальними програмами вдома;

обмеження здатності до трудової діяльності II ступеня - нездатність до провадження окремих видів трудової діяльності чи здатність до трудової діяльності у спеціально створених умовах з використанням допоміжних засобів і/або спеціально обладнаного робочого місця, за допомогою інших осіб;

обмеження здатності до орієнтації II ступеня - здатність до орієнтації в часі і просторі за допомогою інших осіб;

обмеження здатності до спілкування II ступеня - здатність до спілкування з використанням допоміжних засобів і/або за допомогою інших осіб;

обмеження здатності контролювати свою поведінку II ступеня - здатність частково чи повністю контролювати свою поведінку тільки за допомогою сторонніх осіб.

До II групи інвалідності можуть належати також особи, які мають дві хвороби або більше, що призводять до інвалідності, наслідки травми або вроджені вади та їх комбінації, які в сукупності спричиняють значне обмеження життєдіяльності особи та її працездатності.

II група інвалідності встановляється учням, студентам вищих навчальних закладів I-IV рівня акредитації денної форми навчання, що вперше здобувають відповідний освітньо-кваліфікаційний рівень освіти, у разі наявності в них ознак інвалідності на період їх навчання. Після закінчення навчального закладу видається довідка про придатність їх до роботи у результаті набуття професії.

Особи з інвалідністю II групи з вираженим обмеженням життєдіяльності можуть навчатися та провадити різні види трудової діяльності, зокрема шляхом створення відповідних умов праці із забезпеченням засобами компенсації фізичних дефектів чи порушених функцій організму, здійснення реабілітаційних заходів.

Таким чином, особі, що визнана особою з інвалідністю, залежно від ступеня розладу функцій органів і систем організму та обмеження її життєдіяльності встановлюється I, II чи III група інвалідності. Підставою для встановлення II групи інвалідності є стійкі, вираженої важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, травмою або вродженою вадою, що призводять до значного обмеження життєдіяльності особи, при збереженій здатності до самообслуговування та не спричиняють потреби в постійному сторонньому нагляді, догляді або допомозі. Причиною інвалідності може бути інвалідність з дитинства. Причинний зв`язок інвалідності з хворобами, перенесеними у дитинстві, встановлюється за наявності документів лікувально-профілактичних закладів, що свідчать про початок захворювання або травму, перенесену до 18-річного віку.

Судовим розглядом встановлено та сторонами справи визнається, що позивачу призначено пенсію по інвалідності як особі з інвалідністю ІІ групи, причина інвалідності - інвалід з дитинства, дата встановлення інвалідності - 01 червня 2005 року, період встановлення інвалідності - з 03 червня 2004 року довічно, підстава - довідка МСЕК серії ДОН-04 №038813 /а.с. 55-зворот/.

Відповідно до довідки МСЕК серії ДОН-05 №047479 від 07 червня 2007 року /а.с. 12-зворот, 51-зворот - 52/ ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності безстроково, причина інвалідності - інвалід з дитинства.

Згідно висновку лікарсько-консультаційної комісії №17/21 від 07 вересня 2023 року /а.с. 12, 64/ ОСОБА_1 , 1986 року народження, перебуває на обліку у лікаря - психіатра з 02 квітня 1991 року з діагнозом: F 7u.1 легка розумова відсталість з поведінковими порушеннями, та є інвалідом ІІ групи безстроково з 02 червня 2007 року, за психостаном може бути дорівненим до інваліда дитинства.

Отже, зі змісту наведених документів слідує, що позивачу встановлено інвалідність ІІ групи після досягнення ним 18 років та причиною інвалідності є інвалідність з дитинства, тобто початок захворювання, що стало причиною встановлення позивачу інвалідності, мав місце у дитинстві (до досягнення позивачем 18 років).

Оскільки умовою для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника (або переведення на цей вид пенсії) є, зокрема, підтвердження факту того, що дитина померлого годувальника, яка досягла 18 років, стала особою з інвалідністю до досягнення нею 18 років, і такий факт підтверджений позивачем довідкою МСЕК серії ДОН-05 №047479 від 07 червня 2007 року, в якій зазначена дата настання інвалідності («з дитинства») збігається з часом настання інвалідності, що вимагається законом (до досягнення особою 18 років), то є підстави стверджувати, що відповідач дійшов хибного висновку про необхідність складання та надання позивачем Висновку про час настання інвалідності (за формою № 157-2/о).

Отже, відповідач неправомірно вимагав від позивача Висновок про час настання інвалідності (за формою № 157-2/о) для підтвердження права на переведення на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, а відтак рішення № 1 від 13 грудня 2023 року, яке прийнято відповідачем з мотиву ненадання позивачем Висновку про час настання інвалідності (за формою № 157-2/о) є протиправним та підлягає скасуванню, а відповідна позовна вимога підлягає задоволенню.

Враховуючи те, що у спірних відносинах відповідач наразі не реалізував свої повноваження щодо перевірки відповідності позивача всім іншим вимогам законодавства стосовно призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника та не розглянув питання щодо переведення позивача на пенсію у зв`язку з втратою годувальника з урахуванням висновків суду, наведених у цьому судовому рішенні, позовні вимоги про зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника є передчасними та задоволенню не підлягають.

Тож, беручи до уваги встановлені у справі обставини та висновки суду, належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача за призначенням / перерахунком пенсії від 11 грудня 2023 року з урахуванням висновків суду, наведених в цьому судовому рішенні.

Такий висновок суду узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним в постанові від 29 листопада 2022 року у справі № 431/991/17.

Отже, адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Оскільки позивач витрат по сплаті судового збору за подання цього позову не поніс, а доказів понесення інших судових витрат матеріали справи не містять, то відсутні підстави для розподілу судових витрат на підставі статті 139 КАС України.

Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, буд. 23, м. Черкаси, Черкаська область, 18000, ідентифікаційний код 21366538) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Відділу перерахунків пенсій №1 Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 № 1 від 13 грудня 2023 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 за призначенням / перерахунком пенсії від 11 грудня 2023 року з урахуванням висновків суду, наведених в цьому судовому рішенні.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною восьмою статті 18, частинами сьомою-восьмою статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.І. Слободянюк