Справа № 120/1980/24
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

11 березня 2024 р. Справа № 120/1980/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Р.М., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління Держпраці у Вінницькій області в особі Голови комісії з ліквідації Олександра Базяка, про визнання протиправною та скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

У Вінницький окружний адміністративний суд звернувся з адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови.

Позовні вимоги мотивовані протиправною, на думку позивача, постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) від 30.01.2024 про закінчення виконавчого провадження ВП № 73990889 з примусового виконання виконавчого листа №120/249/23.

Зазначену постанову позивач вважає протиправною, оскільки Управління Держпраці у Вінницькій області, видавши наказ від 21.06.2023 № 280-к про поновлення його на роботі, не забезпечило фактичного допуску до виконання попередніх обов`язків визначених посадовою інструкцією начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно - правових актів Управління Держпраці у Вінницькій області.

Тому, з метою скасування цієї постанови, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Ухвалою від 23.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позовну заяву та витребувано належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження № 73990889.

Цією ж ухвалою залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління Держпраці у Вінницькій області в особі Голови комісії з ліквідації Олександра Базяка.

01.03.2024 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому заперечує позовні вимоги та просить відмовити в їх задоволенні. Відповідач зазначив, що на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження №739990889 з виконання виконавчого листа №120/249/23, виданого 12.06.2023 Вінницьким окружним адміністративним судом про "Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Вінницькій області з 13.12.2022". Дане рішення допущено до негайного виконання в зазначеній частині.

Відповідач зауважив, що в рамках даного виконавчого провадження, 26.01.2024 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої надіслані сторонам виконавчого провадження, зазначивши про необхідність боржнику надати обґрунтовану відповідь та документальне підтвердження щодо виконання рішення суду до Відділу протягом трьох робочих днів.

У відповідь на постанову про відкриття виконавчого провадження, боржником надано лист за №1585/4.1-25/д від 26.01.2024, за підписом голови комісії з ліквідації Олександра Базяка, яким повідомлено, що Управлінням Держпраці у Вінницькій області було поновлено з 13.12.2022 ОСОБА_1 на посаді начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно - правових актів Управління Держпраці у Вінницькій області, як зазначено у рішенні суду (Наказ про поновлення № 280-к від 21.06.2023) та виплачено всі належні суми встановлені рішенням суду. З наказом про поновлення на роботі ОСОБА_1 ознайомлений та завірену копію отримав 22.06.2023, у визначений законом строк наказ не оскаржувався.

Також в даному листі боржником зазначено, що 22.12.2023 ОСОБА_1 подано до суду заяву в порядку 383 КАС України, відповідно до якої Вінницьким окружним адміністративним судом 27.12.2023 прийнято ухвалу про залишення поданої заяви без задоволення та Управління просить закрити виконавче провадження у зв`язку з його повним виконанням.

Отже, Управлінням Держпраці у Вінницькій області поновлено стягувача саме на тій посаді, яка визначена рішенням суду від 12.06.2023, що підтверджується наданим наказом №280-к від 21.06.2023.

При цьому, наведені обставини, які стосуються затвердження та введення в дію тимчасового штатного розпису Управління Держпраці у Вінницькій області чи зобов`язання державним виконавцем Цетрально - Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці вчиняти будь-які дії в рамках даного виконавчого провадження, виходять за межі предмету, який досліджувався судом в межах розгляду справи №120/249/23.

Відтак, на думку відповідача, дані обставини унеможливлюють проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, оскільки надано всі документи підтверджуючі виконання рішення суду.

Разом із відзивом відповідач надав належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження.

04.03.2024 третя особа подала письмові пояснення щодо позовних вимог та зазначила наступне.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.01.2022 №14 "Деякі питання територіальних органів Державної служби з питань праці", наказу Держпраці від 17.01.2022 № 26 "Про ліквідацію Управління Держпраці у Вінницькій області", Управління Держпраці у Вінницькій області перебуває в стані припинення та з 06.12.2022, на підставі наказу Держпраці від 05.12.2022 № 235 "Про можливість здійснення повноважень та виконання функцій", припинило здійснення повноважень та виконання функцій з реалізації державної політики у відповідній сфері. Відтак відбулося вивільнення працівників ліквідованого Управління, в тому числі і ОСОБА_1 , якого звільнено із займаної посади наказом від 12.12.2022 № 263-к у зв`язку з ліквідацією державного органу (за пунктом 1-1 частини першої статті 87 Закону України "Про державну службу").

Разом з тим, на виконання рішення суду від 12.06.2023 у справі № 120/249/23, ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно - правових актів Управління Держпраці у Вінницькій області. Тобто, рішення суду Управлінням виконано в повному обсязі в добровільному порядку.

У зв`язку з подальшими діями пов`язаними із здійсненням ліквідаційної процедури Управління, голова комісії з ліквідації звернувся до начальника Центрально-Західного міжрегіонального управління з метою можливого працевлаштування поновленого за рішенням суду працівника ОСОБА_1 в новоутвореному органі, який не є правонаступником ліквідованого Управління (лист № ВН/13.4/739-ЦА-22 від 07.12.2023) так як існує неоднозначність у питанні звільнення у зв`язку з ліквідацією рішеннями судів, а Управління маючи поновлених працівників не може ліквідуватися.

В зв`язку з наданням Переліку вакантних посад державних службовців категорії Б, рівнозначних посаді начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Вінницькій області, і нижчих посад в Центрально-Західному міжрегіональному управлінні відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей, ОСОБА_1 листом від 12.12.2023 №ВН/13.4/2109-22 було запропоновано розглянути можливість переведення до новоутвореного органу та запропоновано про прийняте рішення та обрану посаду, письмово повідомити голову комісії з ліквідації протягом 30-ти календарних днів з моменту отримання листа (трек відправлення листа 344, відправлення вручено особисто 15.12.2023).

Проте, ОСОБА_1 не повідомив письмово голову комісії з ліквідації про прийняте рішення та обрану посаду, а без вивільнення працівників неможливо завершити процедуру ліквідації Управління. Відтак по спливу 30-денного терміну, наказом від 26.01.2024 № 286-к "Про звільнення ОСОБА_2 " його звільнено з посади 26.01.2024 у зв`язку з ліквідацією державного органу відповідно до пункту 1-1 частини першої статті 87 Закону "Про державну службу" (друге звільнення). Та з ним проведений остаточний розрахунок при другому звільненні.

Отже, третя особа вважає, що державним виконавцем правомірно винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 73990889 від 30.01.2024 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, 40 "Про виконавче провадження" в зв`язку з його виконанням.

06.03.2024 позивач подав відповідь на відзив, в якій спростовує доводи відповідача та третьої особи, зокрема, зазначає, що Управління Держпраці у Вінницькій області, видавши наказ від 21.06.2023 № 280-к про поновлення його на роботі, не забезпечило йому фактичного допуску до виконання попередніх обов`язків, визначених посадовою інструкцією начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно - правових актів Управління Держпраці у Вінницькій області.

Позивач зауважує, що наявність лише наказу про поновлення його на посаді, без фактичного допуску до виконання попередніх обов`язків визначених посадовою інструкцією начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Вінницькій області, не може свідчити про повне виконання рішення суду від 12.06.2023 у справі № 120/249/23, оскільки його порушене право на працю відновлено не було. Тому, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

07.03.2023 третя особа надала заперечення на відповідь на відзив, у яких зазначила, що постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.03.2024 по справі №120/249/23 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 28.12.2023 - без змін.

Тому, відсутні підстави вважати, що постанова ДВС про закінчення виконавчого провадження є протиправною.

11.03.2024 позивач подав заяву про розгляд справи без його участі.

11.03.2024 Управління Держпраці у Вінницькій області в особі Голови комісії з ліквідації Олександра Базяка подало заяву про розгляд справи без участі Управління.

Відтак, 11.03.2024 учасники процесу, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, натомість подали заяви про розгляд справи без їхньої участі. З огляду на це, суд доходить висновку про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи сторін, встановив наступне.

ОСОБА_1 згідно з наказом від 12.12.2022 № 263-к звільнено з посади начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно - правових актів Управління Держпраці у Вінницькій області, згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 87 Закону України "Про державну службу".

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 12.06.2023 у справі №120/249/23, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.11.2023, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Управління Держпраці у Вінницькій області №263-к від 12.12.2022 "Про звільнення ОСОБА_2 ".

Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Вінницькій області з 13.12.2022.

Стягнуто з Управління Держпраці у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 13.12.2022 по 12.06.2023 в сумі 84019 (вісімдесят чотири тисячі дев`ятнадцять) гривень, з вирахуванням при виплаті встановлених законом податків і зборів.

Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.

12.06.2023 судом видано виконавчий лист (негайне виконання) №120/249/23, строк пред`явлення якого до виконання до 13.06.2026.

На виконання рішення суду наказом голови комісії з ліквідації від 21.06.2023 № 280-к "Про поновлення на роботі ОСОБА_2 " позивача поновлено на посаді начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно - правових актів Управління Держпраці у Вінницькій області з 13.12.2022.

Крім того, наказом від 21.06.2023 № 281-к "Про оголошення простою" вирішено оголосити простій, не з вини працівника, ОСОБА_3 , з 22.06.2023 та дозволено йому не перебувати за місцем роботи до закінчення простою, здійснюючи нарахування заробітної плати на весь період простою в розмірі двох третин посадового окладу, встановленого штатним розписом Управління, введеним в дію з 01.01.2022.

Вважаючи, що рішення суду від 12.06.2023 у справі № 120/249/23 в повній мірі не виконано, позивач 24.01.2024 звернувся до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) із заявою, у якій просив винести постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа, виданого Вінницьким окружним адміністративним судом у справі № 120/249/23.

26.01.2024 Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Плахотнюк Н.Ю. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

26.01.2024 Управління Держпраці у Вінницькій області звернулося до відповідача із заявою про закриття виконавчого провадження.

У вказаній заяві Управління зазначило, що рішення суду виконано у повному обсязі в добровільному порядку, а саме з 13.12.2022 позивача поновлено на посаді начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Вінницькій області та виплачено всі належні суми встановлені рішенням.

Разом з цим, 22.12.2023 ОСОБА_1 до суду подано заяву, в порядку ст. 383 КАС України, в якій він просив:

- визнати протиправним та скасувати пункт 2 наказу Управління Держпраці у Вінницькій області від 21.06.2023 №280-к "Про поновлення на роботі ОСОБА_2 ";

- зобов`язати Управління Держпраці у Вінницькій області вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли неналежному виконанню ним рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12 червня 2023 року у справі №120/249/23 шляхом ініціювання перед Головою Державної служби України з питань праці питання щодо затвердження та введення в дію тимчасового штатного розпису Управління Держпраці у Вінницькій області з посадою начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно правових актів, чим забезпечити хронологію та послідовність дій, спрямованих на дотримання принципу законності при поновленні ОСОБА_1 на посаді державної служби з наступним переведенням на рівнозначну посаду державної служби наявну в Центрально-Західному міжрегіональному управлінні Державної служби з питань праці, яке з 06.12.2022 продовжило виконувати завдання та функції Управління Держпраці у Вінницькій області.

Ухвалою від 28.12.2023 заяву ОСОБА_1 , подану в порядку статті 383 КАС України, залишено без задоволення.

Суд зауважив, що наказ Управління Держпраці у Вінницькій області від 21.06.2023 №280-к, яким ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Вінницькій області з 13.12.2022 в повній мірі відповідає рішенню суду від 12.06.2023.

30.01.2024 Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Плахотнюк Н.Ю. винесено постанову про закриття виконавчого провадження.

Вважаючи зазначену постанову протиправною та з метою її скасування, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі Закон № 1404-VIII).

Відповідно до ст. 1 цього Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Також за замістом ч. 4 ст. 19 Закону №1404-VIII сторони виконавчого провадження зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення.

В силу приписів ч. 6 ст. 26 Закону № 1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Частинами першою та другою статті 63 Закону № 1404-VIII унормовано, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Водночас порядок виконання рішення суду про поновлення на роботі регламентується статтею 65 Закону № 1404-VIII, згідно з якою рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону.

Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Отже, в аспекті правовідносин, що пов`язані з виконанням судових рішень органами державної виконавчої служби, видання роботодавцем (боржником) відповідно до законодавства про працю наказу (розпорядження) про поновлення працівника (стягувача) на роботі є свідченням виконання рішення суду про поновлення на роботі та підставою для прийняття державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження.

При цьому варто зазначити, що Законом № 1404-VIII не надано повноважень державному виконавцю ставити під сумнів законність прийнятих боржником рішень на виконання рішення суду, разом з тим він зобов`язаний перевіряти виконання судового рішення у такий спосіб, як визначено у рішенні і виконавчому документі.

Крім того, до обов`язків державного виконавця не віднесено здійснення перевірки факту допущення стягувача до виконання трудових обов`язків, оскільки державний виконавець з`ясовує не фактичний допуск позивача до роботи, а фактичне та у повній відповідності до виконавчого документа виконання рішення суду.

Також необхідно врахувати, що Законом України № 1217-IX від 05.02.2021 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обліку трудової діяльності працівника в електронній формі" виключено обов`язок державного виконавця перевіряти факт внесення боржником відповідного запису про поновлення на роботі до трудової книжки стягувача, що додатково підтверджує відсутність повноважень державного виконавця з перевірки питання фактичного допуску працівника до роботи.

Судом встановлено, що висновок державного виконавця Відділу Плахотнюк Н.Ю. про наявність підстав для закінчення виконавчого провадження ВП № 73990889 за пунктом 9 частини першої статті 39 Закону № 1404-VIII ґрунтується на тому, що наказом Управління Держпраці у Вінницькій області від 21.06.2023 №280-к, ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Вінницькій області з 13.12.2022.

Отже, боржник поновив стягувача саме на тій посаді, яка була визначена рішенням суду від 12.06.2023 у справі № 120/249/23. Водночас повне та фактичне виконання рішення суду про поновлення на роботі підтверджується тим, що ухвалою суду від 28.12.2023 відмовлено у задоволенні заяви позивача (стягувача) про визнання протиправними рішень, дій або бездіяльності відповідача (боржника), вчинених на виконання такого рішення. В мотивувальній частині ухвали судом зазначено, що наказ Управління Держпраці у Вінницькій області від 21.06.2023 №280-к, яким ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Вінницькій області з 13.12.2022 в повній мірі відповідає рішенню суду від 12.06.2023.

Своєю чергою позивач вважає, що рішення суду від 12.06.2023 у справі № 120/249/23 не може вважатися виконаним, допоки його не буде фактично допущено до виконання попередніх обов`язків за посадою начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно - правових актів Управління Держпраці у Вінницькій області. Відтак, на думку позивача, видання наказу № 280-к від 21.06.2023 є недостатнім, оскільки боржник також має створити умови, за яких позивач зможе здійснювати свої посадові обов`язки в порядку, що мав місце до незаконного звільнення.

Втім, за обставин цієї справи суд не може погодитися з вищевказаними доводами позивача з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 12.01.2022 № 14 "Деякі питання територіальних органів Державної служби з питань праці" Уряд України постановив ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з питань праці за переліком згідно з додатком 1, в тому числі Управління Держпраці у Вінницькій області.

Пунктом 2 вказаної Постанови № 14 вирішено утворити як юридичні особи публічного права міжрегіональні територіальні органи Державної служби з питань праці за переліком згідно з додатком 2, в тому числі Центрально-Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці.

При цьому пунктом 3 Постанови № 14 установлено, що:

1) територіальні органи Державної служби з питань праці, які ліквідуються згідно з пунктом 1 цієї постанови, продовжують здійснювати повноваження та функції, покладені на зазначені органи, до завершення здійснення заходів, пов`язаних з утворенням міжрегіональних територіальних органів Державної служби з питань праці і прийняттям рішення про можливість забезпечення здійснення такими органами повноважень та функцій територіальних органів, що ліквідуються. Таке рішення приймається Державною службою з питань праці після здійснення заходів, пов`язаних із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань даних про міжрегіональні територіальні органи Державної служби з питань праці, що утворені згідно з пунктом 2 цієї постанови, затвердження положень про них, структур, штатних розписів, кошторисів та заповненням 30 відсотків вакансій;

2) здійснення заходів, пов`язаних з ліквідацією територіальних органів Державної служби з питань праці згідно з пунктом 1 цієї постанови та утворенням міжрегіональних територіальних органів Державної служби з питань праці згідно з пунктом 2 цієї постанови, покладається на Державну службу з питань праці;

3) міжрегіональні територіальні органи Державної служби з питань праці, що утворюються згідно з пунктом 2 цієї постанови, виконують завдання і функції територіальних органів Державної служби з питань праці, які ліквідуються згідно з пунктом 1, а саме:

Центрально-Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці завдання і функції Управління Держпраці у Житомирській області, Управління Держпраці у Хмельницькій області, Управління Держпраці у Вінницькій області.

На підставі Постанови № 14 та наказу Держпраці від 17.01.2022 № 26 "Про ліквідацію Управління Держпраці у Вінницькій області" Управління Держпраці у Вінницькій області () перебуває в стані припинення з 19.01.2022 (і станом на сьогодні не припинене як юридична особа публічного права).

Водночас на підставі наказу Держпраці від 05.12.2022 № 235 "Про можливість здійснення повноважень та виконання функцій" з 06.12.2022 припинено здійснення вказаним Управлінням повноважень та виконання функцій держави.

Отже, і на момент ухвалення судом рішення від 12.06.2023 у справі № 120/249/23, і на момент видання головою комісії з ліквідації Управління наказу від 21.06.2023 № 280-к "Про поновлення на роботі Сергія Товпиги", Управління Держпраці у Вінницькій області припинило здійснювати покладені на нього повноваження та функції, які були передані до новоутвореного органу Держпраці Центрально-Західного міжрегіонального управління.

Відтак суд відхиляє твердження позивача про те, що на виконання судового рішення боржник був зобов`язаний не лише видати наказ про поновлення позивача на посаді, але й також забезпечити фактичний допуск до виконання ним попередніх посадових обов`язків, визначених посадовою інструкцією начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Вінницькій області.

Суд зауважує, що виконання рішення суду у зазначений спосіб є неможливим з об`єктивних та незалежних волі боржника причин, які є загальновідомими та обумовлюються прийняттям низки нормативно-правових та інших актів, які були і залишаються чинними.

Поряд з цим, стверджуючи, що роботодавець має обов`язок з фактичного допуску працівника, поновленого на роботі рішенням суду, до виконання попередніх обов`язків за посадою начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів цього Управління, не заперечує, що орган, в якому він займав посаду, припинив здійснювати функції та повноваження на момент ухвалення судом рішення про поновлення на роботі.

Окрім того суд враховує, що наказом голови з ліквідації Управління від 21.06.2023 № 281-к "Про оголошення простою", у зв`язку з припиненням здійснення Управлінням повноважень та виконання функцій з реалізації державної політики у відповідних сферах, оголошено простій, не з вини працівника, ОСОБА_1 за відсутності можливості забезпечити виконання ним посадових обов`язків згідно з посадовою інструкцією, з наданням йому дозволу не перебувати за місцем роботи до закінчення простою.

Цим же наказом вирішено здійснювати нарахування ОСОБА_1 заробітної плати на весь період простою в розмірі двох третин посадового окладу, встановленого штатним розписом Управління, введеним в дію з 01.01.2022.

Позивач з вказаним наказом був ознайомлений 22.06.2023, однак у встановлений законом порядок та строк його не оскаржив, тобто погодився з наказом та з оголошеним простоєм і визначеними у зв`язку з цим умовами праці (можливістю не прибувати на робоче місце та з виплатою зарплатні у вищезазначеному (зменшеному) розмірі).

Відтак суд вважає безпідставними твердження позивача щодо незабезпечення йому умов для праці після поновлення на посаді за рішенням суду та щодо його недопущення до роботи, оскільки з урахуванням обставин, що склалися у зв`язку з припиненням діяльності державного органу, та відповідно до норм чинного законодавства роботодавець (Управління) оголосив простій, під час дії якого позивач звільнявся від виконання своїх трудових обов`язків (обов`язків за посадою).

На користь того, що рішення суду у справі № 120/249/23 виконано в належний спосіб вказує ухвала від 28.12.2023 у даній справі щодо розгляду заяви позивача, поданої в порядку статті 383 КАС України.

У мотивувальній частині цієї ухвали констатовано, що наказ Управління Держпраці у Вінницькій області від 21.06.2023 №280-к, яким ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Вінницькій області з 13.12.2022 в повній мірі відповідає рішенню суду від 12.06.2023.

Дана ухвала залишена без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.03.2024, у якій апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції, що наказ Управління Держпраці у Вінницькій області від 21.06.2023 №280-к, яким ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Вінницькій області з 13.12.2022 в повній мірі відповідає рішенню суду від 12.06.2023. При цьому, наведені позивачем обставини, які стосуються затвердження та введення в дію тимчасового штатного розпису Управління Держпраці у Вінницькій області, виходять за межі предмету, який досліджувався судом в межах розгляду справи №120/249/23, та вказують про існування між позивачем та Управлінням Держпраці у Вінницькій області іншого спору.

Відтак, суд, який і ухвалив рішення про поновлення позивача на роботі, не погодився з доводами позивача щодо неналежного виконання судового рішення та не встановив ознак протиправності рішень, дій чи бездіяльності відповідача-суб`єкта владних повноважень під час його виконання.

З огляду на вищевикладене та з урахуванням положень ст. 65 Закону №1404-VIII, в силу якої рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, суд робить висновок, що спірна постанова головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) від 30.01.2024 про закінчення виконавчого провадження ВП №73990889 з примусового виконання виконавчого листа № 120/249/23 є правомірною, тому відсутні підстави для її скасування.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, про відсутність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

Враховуючи, що у задоволенні вимог відмовлено, підстави для присудження в користь позивача понесених при розгляді справи судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 287, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 287 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

За змістом положень абз. 2 ч. 1 ст. 295 КАС України якщо справу розглянуто в порядку письмового провадження, строк апеляційного оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 );

Відповідач: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального упраління Міністерства юстиції (м. Київ) (код ЄДРПОУ - 43315602, вул. Хмельницьке шосе, 7 а/с 391, м. Вінниця, 21028);

Третя особа: Управління Держпраці у Вінницькій області в особі Голови комісії з ліквідації Олександра Базяка (, вул. Магістратська, 37, м. Вінниця, Вінницька область).

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна