Справа № 600/2792/23-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 р. м. Чернівці Справа № 600/2792/23-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брезіної Т.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень та вимоги про сплату боргу (недоїмки),-

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд винести рішення, яким визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 10.01.2023 року № 00000/201/ж10/24-13-24-04, № 00000/204/ж10/24-13-24-04 та вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 10.01.2023 року № Ф-00000/207/ж10/24-13-24-04.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржувані рішення прийняті на підставі висновків податкового органу щодо заниження оподатковуваного доходу за період з 01.01.2018 р. п 30.08.2018 р. на загальну суму 380828,25 грн за рахунок завищення витрат безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів. Однак, позивач вказує, що податковим органом безпідставно не були включені до складу документально підтверджуючих витрат, понесені витрати від оплати послуг фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 з ведення бухгалтерського обліку підприємницької діяльності позивача та витрати на обов`язкове страхування автотранспортних засобів, які позивач використовував при здійсненні своєї підприємницької діяльності. Позивач зазначає, що податковому органу було надано достатні документи на підтвердження понесених витрат у 2018 році, що пов`язані із підприємницькою діяльністю, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідач у відзиві на позов заперечує проти задоволення позову та зазначає, що позивачем безпідставно віднесено до складу документально підтверджуючих витрат, понесені витрати від оплати послуг з ведення бухгалтерського обліку підприємницької діяльності позивача та витрати на обов`язкове страхування автотранспортних засобів, які позивач вказав такими, що використовував при здійсненні своєї підприємницької діяльності. Відповідач зазначає, що перелік витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів фізичною особою підприємцем від провадження господарської діяльності на загальній системі оподаткування, визначено п. 177.4 ст. 177 ПК України. За твердженнями податкового органу позивач не має права віднести до складу витрат бухгалтерські послуги, надані на його користь іншими особами, оскільки перебуває на загальній системі оподаткування. Крім того, згідно наявною податковою інформацією встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_2 не отримував з 1 кварталу 2018 р. по 3 квартал 2018 р. (січень-вересень) доходів від ФОП ОСОБА_1 . Також, податковий орган зазначає, що зареєстровані за позивачем транспортні засоби не відповідають автомобілям, зазначеним у полісах обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на умовах міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена карта». За твердженнями відповідача, до передвіки позивачем не надано первинні документи на підтвердження витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, а тому оскаржувані рішення прийнято правомірно. Таким чином, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову.

Рух справи у суді

Ухвалою суду від 09.05.2023 року адміністративний позов залишено без руху. 16.05.2023 року позивачем виправлено недоліки адміністративного позову, у зв`язку із цим, судом відкрито провадження по справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників адміністративної справи.

Ухвалою суду від 29.05.2023 р. відмовлено у задоволенні заяви відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Відповідно до відомостей реєстраційних даних діяльності платника податку фізичної особи ОСОБА_1 визначено основний вид діяльності - вантажний автомобільний транспорт, інша допоміжна діяльність у сфері транспорту, технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів. (а.с. 17).

На підставі наказу Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 07.10.2022 р. №1321-п та повідомлення від 07.10.2022 р. 243/24-13-24-04, податковим органом проведено документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків фізичної особи ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів за період 01.01.2108 р. по 30.08.2018 р., з 03.09.2018 р. по 21.02.2019 р., з 06.03.2019 р. по 10.02.2022 р., з питань обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2018 р. по 30.08.2018 р., з 03.09.2018 р. по 231.02.2019 р., з 06.03.2019 р. по 10.02.2022 року, результати якої зафіксовано в акті №4100/ж5/24-13-24-04-06/ від 24.11.2022 р. (а.с. 15-34, 135-160).

23.12.2022 р. та 05.01.2023 р. до податкового органу надійшли заперечення позивача на акт №4100/ж5/24-13-24-04-06/ від 24.11.2022 р. (а.с. 35-37).

За результатами розгляду заперечень позивача на акт №4100/ж5/24-13-24-04-06/ від 24.11.2022 р. податковим органом складено листи від 05.01.2023 р. та від 09.01.2023 р., в яких відхилені зазначені заперечення та вказано на правомірність висновків акту проведеної перевірки від 24.11.2022 року. (а.с. 38-41).

На підставі акту перевірки №4100/ж5/24-13-24-04-06/ від 24.11.2022 р. податковим органом прийнято податкові повідомлення рішення:

- №00000/201/ж10/24-13-24-04 від 10.01.2023 р., яким збільшено позивачу суму грошових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 85686,35 грн, з яких 68549,08 грн за податковими зобов`язаннями та 17137,27 грн за штрафними санкціями;

- №00000/204/ж10/24-13-24-04 від 10.01.2023 р., яким збільшено позивачу суму грошових зобов`язань з військового збору в розмірі 7140,53 грн, з яких 5712,42 грн за податковими зобов`язаннями та 1428,11 грн за штрафними санкціями. (а.с. 10-11).

10.01.2023 р. податковим органом складено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-00000/207/Ж10/24-13-24-04 в сумі 83777,84 гривень. (а.с. 12).

25.01.2023 р. позивачем подано скарги на податкові повідомлення рішення від 10.01.2023 р. №00000/201/ж10/24-13-24-04, №00000/204/ж10/24-13-24-04 та вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-00000/207/Ж10/24-13-24-04. (а.с. 42-44).

24.03.2023 р. ДПС прийнято рішення за результатами розгляду скарги позивача від 25.01.2023 р. на податкові повідомлення рішення від 10.01.2023 р., яким зазначені податкові повідомлення-рішення від 10.01.2023 р. №00000/201/ж10/24-13-24-04, №00000/204/ж10/24-13-24-04 залишено без змін, а скаргу без задоволення. (а.с. 45-48).

28.03.2023 р. ДПС прийнято рішення за результатами розгляду скарги позивача від 25.01.2023 р. на вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-00000/207/Ж10/24-13-24-04 від 25.01.2023 р., яким зазначену скаргу залишено без задоволення. (а.с. 49-51).

На підтвердження понесених витрат від оплати послуг з ведення бухгалтерського обліку підприємницької діяльності позивач надав суду наступні докази: договір про надання послуг з бухгалтерського обліку №1/18 від 04.01.2018 р. між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 ; акти від 26.01.2018 р., 23.02.2018 р., 27.03.2018 р., 25.04.2018 р., 25.05.2018 р. 25.06.2018 р., 26.07.2018 р., 27.08.218 р., приймання-передачі наданих послуг до договору від 04.01.2018 р. №1/18; квитанції до прибуткового касового ордера за період з січня 2018 р. по серпень 2018 р.; копію витягу з реєстру платників єдиного податку щодо ОСОБА_2 (а.с. 52-61, 94)

На підтвердження понесених витрат від оплати послуг обов`язкового страхування автотранспортних засобів, які позивач використовував при здійсненні своєї підприємницької діяльності, позивач надав суду:

- поліси обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на умовах міжнародної системи автомобільного страхування «зелена картка» на автомобілі: днз НОМЕР_1 марка Volvo; днз НОМЕР_2 марка Volvo; днз НОМЕР_3 марка Trailor; днз НОМЕР_4 марка MERCEDES-BENZ; днз НОМЕР_5 марка Volvo; днз НОМЕР_5 марка MEUSBURGER;

- акти від 17.01.2018 р., 12.01.2018 р., 08.02.2018 р., 24.08.2018 р., виконаних робіт Чернівецькою обласною дирекцією ПрАТ УСК КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП по обов`язковому страхуванню цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів згідно договорів: UA 015 -13196747 від 17.01.2018 р.; UA 015 -13196713 від 12.01.2018 р.; UA 015 - 13219028 від 08.02.2018 р.; UA 015 - 13219028 від 08.02.2018 р.; UA 015 -13219031 від 08.02.2018 р.; UA 015 -13219031 від 08.02.2018 р.; UA 015 -13219030 від 08.02.2018 р.; UA 015 -13219029 від 08.02.2018 р.;

- платіжні інструкції про оплату позивачем коштів ПрАТ УСК КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП за період з 13.02.2018 р. по 22.05.2018 р.;

- свідоцтва про реєстрацію за позивачем транспортних засобів: днз НОМЕР_2 марка Volvo; днз НОМЕР_3 марка SOMMER; днз НОМЕР_1 марка Volvo; днз НОМЕР_4 марка MERCEDES-BENZ; днз НОМЕР_6 марка MEUSBURGER;

- договори купівлі-продажу та договори комісії на транспортні засоби: Volvo FM440 днз НОМЕР_7 ; SOMMER ZP-180T ПР-ПЛАТФОРМА-Е днз НОМЕР_3 ; MERCEDES-BENZ 2541L днз НОМЕР_4 ; Volvo FН 13.460 днз НОМЕР_8 ; MEUSBURGER W09CT2004Z0M49098 днз НОМЕР_6 ; Volvo FН 13.440 днз НОМЕР_9 . (а.с. 62-92).

Також, матеріли справи містять довідку Чернівецької обласної дирекції ПрАТ УСК КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП від 25.01.2023 р. в якій зазначено, що у зв`язку із допущеною помилкою в договорі №13219031 від 08.02.2018 р. та акту виконаних робіт до нього, вважати правильним державний номерний знак НОМЕР_10 (номер кузова НОМЕР_11 ) замість НОМЕР_5 . Також у зв`язку із допущеною помилкою в договорі №13196713 від 12.01.2018 р. та акту виконаних робіт до нього, вважати правильним державний номерний знак причіпа MEUSBURGER НОМЕР_12 (номер кузова НОМЕР_13 ) замість НОМЕР_14 . (а.с. 93)

Матеріали справи містять інформацію ТСЦ МВС №7341 від 12.05.2023 р. щодо транспортних засобів, які перебували у власності позивача:

- НОМЕР_3 SOMMER ZP-180 T 2005 р.в. 11.01.2018 р. по 02.10.2018 р.;

- НОМЕР_2 VOLVO FM 440 2009 р.в. 19.11.2013 р. по 28.12.2019 р.;

- НОМЕР_1 VOLVO FH 13.460 2012 р.в. 27.10.2016 р. по 15.09.2018 р.;

- НОМЕР_4 MERCEDEC-BENZ 2541 2006 р.в. 02.03.2013 р. по 16.10.2018 р.;

- НОМЕР_15 VOLVO FH 13.440 2008 р.в. 05.01.2013 р. по 02.10.2018 р.;

- НОМЕР_6 MEUSBURGER MCT-2 2001 р.в. 14.03.2007 р. по 15.09.2018 р. (а.с. 109).

Крім того, на підтвердження використання позивачем при здійсненні своєї підприємницької діяльності у 2018 році зазначених вище транспортних засобів до матеріалів справи долучено міжнародні товарно-транспортні накладні (форми CMR) №530435 від 06.07.2018 р., №596723 від 06.04.2018 р., №536147 від 21.03.2018 р., №536148 від 29.03.2018 р., №021294 від 15.08.2018 р., №597321 від 06.08.2018 р., №533206 від 02.03.2018 р., №597328 від 25.07.2018 р., №596749 від 20.02.2018 р., №596744 від 04.06.2018 р. (а.с. 110-114).

Згідно відповіді на запит податкового органу від 04.01.2023 р. зазначено, що за період з 1 кварталу 2018 року по 3 квартал 2018 року ОСОБА_3 отримував дохід від ТОВ «АРОМА ПАРФЮМ». (а.с. 178).

До матеріалів справи додано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2018 р. від 03.01.2019 р. та розрахунок податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів, отриманих самозайнятою особою за 2018 рік. (а.с. 179-182).

Мотивувальна частина

Згідно положень ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд перевіряє дотримання вказаних критеріїв суб`єктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваного рішення, вчиненні дій чи допущенні бездіяльності.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі ПК України).

За змістом п. 1.1 ст. 1 ПК України платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

У пп. 20.1.4. п. 20.1 ст. 20 ПК України визначено, що органи державної податкової служби мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

За приписами п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з пп. 75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України встановлено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Відповідно до пп. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

Судом встановлено, що зв`язку із поданням позивачем 10.02.2022 р. заяви про припинення підприємницької діяльності, на підставі наказу Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 07.10.2022 р. №1321-п та повідомлення від 07.10.2022 р. 243/24-13-24-04, податковим органом проведено документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків фізичної особи ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів за період 01.01.2108 р. по 30.08.2018 р., з 03.09.2018 р. по 21.02.2019 р., з 06.03.2019 р. по 10.02.2022 р., з питань обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2018 р. по 30.08.2018 р., з 03.09.2018 р. по 231.02.2019 р., з 06.03.2019 р. по 10.02.2022 року, результати якої зафіксовано в акті №4100/ж5/24-13-24-04-06/ від 24.11.2022 р.

Податковим органом зроблено висновки про порушення позивачем пп. 49.18.5 п. 49.18 ст. 49, пп. 164.1.1 п. 164.1, абз. 2 п. 164.1 ст. 164 та п. 177.1, п. 177.2, п. 177.4.4, 177.4.5 ст. 177 ПК України занижено суму податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 68549,08 грн за період з 01.01.2018 р. по 30.08.2018 р. Також зафіксовано порушення пп. 1.2, 1.4 п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України щодо не нарахування та неутримання військового збору з оподатковуваного (чистого доходу) за період з 01.01.2018 р. по 30.08.2018 р. на загальну суму 5712,42 гривень.

Згідно з пп. 164.1.1 п. 164.1, абз. 2 п. 164.1 ст. 164 ПК України базою оподаткування податку на доходи з фізичних осіб є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду. Загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом.

Відповідно до п. 177.1, п. 177.2 ст. 177 ПК України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

У п. 177.4 ст. 177 ПК України визначено перелік витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів.

Згідно з п. 177.4.4 п. 177.4 ст. 177 ПК України до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Відповідно до п. 177.4.5 п. 177.4 ст. 177 ПК України не включаються до складу витрат підприємця: витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою - підприємцем; витрати на придбання, самостійне виготовлення основних засобів та витрати на придбання нематеріальних активів, які підлягають амортизації; витрати на придбання та утримання основних засобів, визначених абзацами восьмим - десятим підпункту 177.4.6 цього пункту; документально не підтверджені витрати.

Аналіз положень п. 177.4.4 п. 177.4 ст. 177 ПК України дає підстави вважати, що придбання бухгалтерських послуг дає позивачу право віднести такі витрати до валових витрат господарської діяльності без застережень щодо перебування особи на загальній чи спрощеній системі оподаткування та звітності.

Таким чином доводи відповідача щодо неможливості віднесення до складу валових витрат фізичної особи-підприємця витрат на отримання бухгалтерських послуг не ґрунтується на нормах податкового законодавства.

Також, відповідач посилається на п. 44.6 ст. 44 ПК України та зазначає, що позивач під час перевірки, під час розгляду заперечень, не надав первинні документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності.

Згідно п.44.6 ст.44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Судом встановлено, що 23.12.2022 р. та 05.01.2023 р. до податкового органу надійшли заперечення позивача на акт №4100/ж5/24-13-24-04-06/ від 24.11.2022 р. До вказаних заперечень на акт перевірки податковому органу були надані документи на підтвердження оплати послуг з ведення бухгалтерського обліку підприємницької діяльності: договір про надання послуг з бухгалтерського обліку №1/18 від 04.01.2018 р. між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 ; акти приймання-передачі наданих послуг до договору від 04.01.2018 р. №1/18; квитанції до прибуткового касового ордера за період з січня 2018 р. по серпень 2018 р.

Таким чином, позивачем були надані відповідачу належні докази на підтвердження понесених витрат на отримання бухгалтерських послуг, однак податковим органом безпідставно не взято їх до уваги. Крім того, суд вважає також безпідставними посилання відповідача на те, що згідно податкової інформації встановлено неотримання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 з 01 кварталу 2018 р. по 3 квартал 2018 р. (січень-вересень) доходів від ФОП ОСОБА_1 , оскільки позивач не несе відповідальності за невиконання його контрагентами своїх податкових зобов`язань. Крім того, відповідачем не доведено належними та достатніми засобами доказування факту недійсності договору про надання послуг з бухгалтерського обліку №1/18 від 04.01.2018 р., а посилання лише на довідку податкової інформації не може позбавляти позивача права на віднесення до витрат отримання бухгалтерських послуг від ФОП ОСОБА_2 .

Щодо витрат позивача на обов`язкове страхування автотранспортних засобів, які позивач використовував при здійсненні своєї підприємницької діяльності, судом встановлено наступні обставини.

Згідно свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів та інформацією ТСЦ МВС №7341 від 12.05.2023 р. щодо транспортних засобів, які перебували у власності позивача, встановлено, що позивач у період здійснення перевірки був власником наступних транспортних засобів:

- НОМЕР_3 SOMMER ZP-180 T 2005 р.в. 11.01.2018 р. по 02.10.2018 р.;

- НОМЕР_2 VOLVO FM 440 2009 р.в. 19.11.2013 р. по 28.12.2019 р.;

- НОМЕР_1 VOLVO FH 13.460 2012 р.в. 27.10.2016 р. по 15.09.2018 р.;

- НОМЕР_4 MERCEDEC-BENZ 2541 2006 р.в. 02.03.2013 р. по 16.10.2018 р.;

- НОМЕР_15 VOLVO FH 13.440 2008 р.в. 05.01.2013 р. по 02.10.2018 р.;

- НОМЕР_6 MEUSBURGER MCT-2 2001 р.в. 14.03.2007 р. по 15.09.2018 р.

23.12.2022 р. та 05.01.2023 р. до податкового органу надійшли заперечення позивача на акт №4100/ж5/24-13-24-04-06/ від 24.11.2022 р. До вказаних заперечень на акт перевірки податковому органу були надані документи на підтвердження понесених витрат від оплати послуг обов`язкового страхування автотранспортних засобів, які позивач використовував при здійсненні своєї підприємницької діяльності, а саме: поліси обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на умовах міжнародної системи автомобільного страхування «зелена картка» на автомобілі: днз НОМЕР_1 марка Volvo; днз НОМЕР_2 марка Volvo; днз НОМЕР_3 марка Trailor; днз НОМЕР_4 марка MERCEDES-BENZ; днз НОМЕР_5 марка Volvo; днз НОМЕР_5 марка MEUSBURGER; акти від 17.01.2018 р., 12.01.2018 р., 08.02.2018 р., 24.08.2018 р., виконаних робіт Чернівецькою обласною дирекцією ПрАТ УСК КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП по обов`язковому страхуванню цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів згідно договорів: UA 015 -13196747 від 17.01.2018 р.; UA 015 -13196713 від 12.01.2018 р.; UA 015 - 13219028 від 08.02.2018 р.; UA 015 - 13219028 від 08.02.2018 р.; UA 015 -13219031 від 08.02.2018 р.; UA 015 -13219031 від 08.02.2018 р.; UA 015 -13219030 від 08.02.2018 р.; UA 015 -13219029 від 08.02.2018 р.; платіжні інструкції про оплату позивачем коштів ПрАТ УСК КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП за період з 13.02.2018 р. по 22.05.2018 р.; свідоцтва про реєстрацію за позивачем транспортних засобів: днз НОМЕР_2 марка Volvo; днз НОМЕР_3 марка SOMMER; днз НОМЕР_1 марка Volvo; днз НОМЕР_4 марка MERCEDES-BENZ; днз НОМЕР_6 марка MEUSBURGER; договори купівлі-продажу та договори комісії на транспортні засоби: Volvo FM440 днз НОМЕР_7 ; SOMMER ZP-180T ПР-ПЛАТФОРМА-Е днз НОМЕР_3 ; MERCEDES-BENZ 2541L днз НОМЕР_4 ; Volvo FН 13.460 днз НОМЕР_8 ; MEUSBURGER W09CT2004Z0M49098 днз НОМЕР_6 ; Volvo FН 13.440 днз НОМЕР_9 .

Також податковому органу позивач надав лист довідку Чернівецької обласної дирекції ПрАТ УСК КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП від 25.01.2023 р. в якій зазначено, що у зв`язку із допущеною помилкою в договорі №13219031 від 08.02.2018 р. та акту виконаних робіт до нього, вважати правильним державний номерний знак НОМЕР_10 (номер кузова НОМЕР_11 ) замість НОМЕР_5 . Також у зв`язку із допущеною помилкою в договорі №13196713 від 12.01.2018 р. та акту виконаних робіт до нього, вважати правильним державний номерний знак причіпа MEUSBURGER НОМЕР_12 (номер кузова НОМЕР_13 ) замість НОМЕР_14 .

Крім того, на підтвердження використання позивачем зазначених транспортних засобів у своїй господарській діяльності як перевізника, матеріали справи містять міжнародні товарно-транспортні накладні (форми CMR) №530435 від 06.07.2018 р., №596723 від 06.04.2018 р., №536147 від 21.03.2018 р., №536148 від 29.03.2018 р., №021294 від 15.08.2018 р., №597321 від 06.08.2018 р., №533206 від 02.03.2018 р., №597328 від 25.07.2018 р., №596749 від 20.02.2018 р., №596744 від 04.06.2018 р.

На підставі вказаного суд вважає, що позивач надав податковому органу належні та достатні докази на підтвердження понесених витрат на обов`язкове страхування автотранспортних засобів, які позивач використовував при здійсненні своєї підприємницької діяльності у 2018 році. Таким чином, прийняте позивачем податкове повідомлення-рішення від 10.01.2023 року № 00000/201/ЖІ0/24-13-24-04, яким збільшено позивачу суму грошових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 85686,35 грн є протиправним та підлягає скасуванню. Крім того, оскільки судом встановлено протиправним збільшення позивачу сум грошових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, суд вважає протиправними похідні висновки щодо збільшення позивачу сум грошових зобов`язань з військового збору та нарахування єдиного внеску, який підлягає нарахування з чистого оподатковуваного доходу. А тому, податкове повідомлення-рішення №00000/204/ж10/24-13-24-04 від 10.01.2023 р., яким збільшено позивачу суму грошових зобов`язань з військового збору в розмірі 7140,53 грн та вимога від 10.01.2023 р. про сплату боргу (недоїмки) №Ф-00000/207/Ж10/24-13-24-04 в сумі 83777,84 грн також визнаються судом протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Висновки за результатами розгляду справи

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено суду правомірність прийняття податкових повідомлень-рішень від 10.01.2023 року № 00000/201/ж10/24-13-24-04, № 00000/204/ж10/24-13-24-04 та вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 10.01.2023 року № Ф-00000/207/ж10/24-13-24-04, а тому суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Судові витрати

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження сум понесених витрат на правничу допомогу в сумі 5000 грн позивачем надано суду договір про надання правової допомоги від 21.04.2023 р. №1/04/23 та розрахункову квитанцію про сплату гонорару (винагороди) адвоката в сумі 5000 гривень.

Таким чином, матеріали справи містять належні докази щодо понесених витрат на правову допомогу, яка підлягає стягненню на користь позивача.

Крім того, у зв`язку із задоволенням позову, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 9, 14, 72, 73, 77, 90, 139, 241, 250, 257, 262 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 10.01.2023 року № 00000/201/ж10/24-13-24-04, № 00000/204/ж 10/24-13-24-04 та вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 10.01.2023 року № Ф-00000/207/ж10/24-13-24-04.

3. Стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 1766,10 грн згідно квитанції №26-868821/1 від 26.04.2023 р., в сумі 883 грн згідно квитанції №12-877204/1 від 12.05.2023 р. та витрати на правову допомогу в сумі 5000 гривень.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_16 );

відповідач: Головне управління ДПС у Чернівецькій області (вул. Героїв Майдану, 200-А, м. Чернівці, 58013, ).

Суддя Т.М. Брезіна