Справа № 500/8079/23
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2024-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/8079/23

07 березня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Мандзія О.П. за участю:

секретаря судового засідання Порплиці Т.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача Ярмуся В.Д.

представника відповідача Левківа П.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), в якій просить:

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення та додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" №168 від 28.02.2022;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення премію за квітень 2022 року;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" № 168 від 28.02.2022, за період з 01.03.2022 по 31.03.2022, з 01.04.2022 по 30.04.2022, з 01.05.2022 по 17.05.2022 (включно) в розрахунку до 100000,00 грн. на місяць.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в період з 24.02.22 по 18.05.2022, солдат ОСОБА_1 перебував у службовому відрядженні до оперативного угруповання військ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " з метою забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, і відсічі і стримування збройної агресії, перебував безпосередньо в районах бойових дій в зв`язку з військовою агресією російської федерації. Факт виконання зазначених завдань дає право позивачу на отримання доплати до грошового забезпечення в збільшеному розмірі до 100000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" № 168 від 28.02.2022 (далі Постанова №168). ОСОБА_1 як військовослужбовцю, який брав безпосередню участь у бойових діях за період з 24.02.2022 по 18.05.2022 було частково виплачено додаткову винагороду, згідно Постанови № 168, а саме: в лютому 2022 року 17857,15 грн. та в травні 2022 року 30000,00 грн. Також, ОСОБА_1 за квітень 2022 року не нарахована та не виплачена премія в сумі 6768,00 грн.

Позивач вважає, що підстав для не виплати грошового забезпечення та додаткової винагороди за період з 01.03.2022 по 18.05.2022 не було, так як постановою Малинського районного суду Житомирської області від 13.07.2022 по справі № 283/1080/22 провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Під час розгляду справи №283/1080/22, не було встановлено фактів невиконання командира чи будь-яких інших порушень які б слугували підставою для не виплати додаткової винагороди.

Ухвалою суду від 25.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено у справі судове засідання.

На виконання вимог вказаної ухвали, Військовою частиною НОМЕР_1 подано до суду відзив. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що 29.03.2022 солдат ОСОБА_1 , водій-електрик відділення управління старшого офіцера 10 артилерійської батареї першого артилерійського взводу 4 артилерійського дивізіону Військової частини НОМЕР_1 , відмовився виконувати наказ безпосереднього командира, а саме заступати в наряд по охороні району розташування підрозділу, чим вчинив правопорушення проти встановленого порядку проходження військової служби, яке містить ознаки адміністративного правопорушення. Позбавлення частини грошового забезпечення та додаткової винагороди відбулось на підставі наказів командира Військової частини НОМЕР_1 від 14.04.2022 №142, 03.05.2022 №477, 03.05.2022 №478. Правове регулювання вчинення адміністративного правопорушення може бути підставою для застосування заходів дисциплінарного впливу й не ставиться у залежність від того, чи притягнута особа до адміністративної відповідальності. Водночас, для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності необхідно з`ясувати обставини скоєного, його причини та наслідки, а також вину особи, що і було доведено.

Крім того, у відповідності до п.1 наказу Головнокомандуючого Збройних Сил України від 30.04.2022 №125, Волинська та Рівненська області (місця дислокації оперативного угруповання військ " ІНФОРМАЦІЯ_2 ") визначені як райони ведення воєнних (бойових) дій з 01.04.2022 по 20.04.2022. Після 20.04.2022 оперативне угрупування військ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " у районах ведення воєнних (бойових) дій не перебувало.

У відповіді на відзив позивач вказав, що за наданим відповідачем наказом командира Військової частини НОМЕР_1 за №142 від 14.04.2022 про нібито притягнення до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення "сувора догана" та позбавлення премії за квітень 2022 року позивача не ознайомлювали та не попереджали про подвійне покарання. Наказ командира Військової частини НОМЕР_1 за №142 від 14.04.2022 вважає недійсним, що даний наказ не видавався та не приймався 14.04.2022, так в даному наказі відсутній підпис позивача про ознайомлення з наказом, а також відповідач не надав пояснень, в який спосіб було ознайомлено про прийняття такого наказу та його оголошення позивачу. У випадку з позивачем за ніби відмову виконувати наказ безпосереднього командира ОСОБА_2 не підтвердилась, а суд закрив провадження по справі за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення. Вказані обставини підтверджуються постановою Малинського районного суду Житомирської області від 13.07.2022 по справі № 283/1080/22 . Відповідач не вправі накладати інше стягнення "сувора догана" за одне і те ж порушення.

Разом з цим, відповідач не надав до суду жодного належного та допустимого доказу щодо порушення позивачем вимог ст.11, 12, 16, 17 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.4, 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, що мало наслідком не нараховувати та виплачувати ОСОБА_1 додаткову винагороду, відповідно до Постанови № 168.

У запереченні відповідач зазначив, що твердження позивача, про недійсність наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 14.04.2022 №142 у зв`язку з відсутністю підпису позивача на даному наказі, суперечить нормі п.97 Дисциплінарного статуту. Також в матеріалах доданих до акту підсумків службового розслідування за фактом відмови несення служби по охороні базового табору військовослужбовцем військової служби за контрактом солдата ОСОБА_1 , містить пояснення останнього щодо обставин відмови несення служби по охороні базового табору.

Ухвалою суду від 07.03.2024 визнано поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду та поновлено його. Відмовлено у задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про залишення позову без розгляду.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, з мотивів викладених у позовній заяві та відповіді на відзив, просили позов задовольнити в повному обсязі. Позивач відзначив, що усім хто був з ним у Житомирській області в березні квітні 2022 року було виплачено додаткову винагороду 100000 грн.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав, з підстав наведених у відзиві та запереченні, просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представників сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, суд при прийнятті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено, що 28.11.2019 ОСОБА_1 підписав контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах У країни на посадах осіб рядового складу.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.02.2022 №37, солдат ОСОБА_1 24.02.2022 убув у службове відрядження до оперативного угруповання військ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " з метою здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації.

Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.03.2022 №48, солдат ОСОБА_1 07.03.2022 прибув з оперативного угруповання військ " ІНФОРМАЦІЯ_2 ".

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.03.2022 №54, солдат ОСОБА_1 13.03.2022 убув у службове відрядження до оперативного угруповання військ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " з метою здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації.

Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.05.2022 №120, солдат ОСОБА_1 20.05.2022 прибув з району виконання завдань за призначенням.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 23.03.2022 №306 та наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 02.04.2022 №344 передбачено виплатити солдату ОСОБА_1 додаткову винагороду на період дії воєнного стану у розмірі 30000,00 грн. пропорційно дням участі за березень 2022 року.

29.03.2022, на думку відповідача, солдат ОСОБА_1 , водій-електрик відділення управління старшого офіцера 10 артилерійської батареї першого артилерійського взводу 4 артилерійського дивізіону Військової частини НОМЕР_1 , відмовився виконувати наказ безпосереднього командира, а саме заступати в наряд по охороні району розташування підрозділу, чим вчинив правопорушення проти встановленого порядку проходження військової служби, яке містить ознаки адміністративного правопорушення. Наведені обставини викладеною у письмовому рапорті підполковника ОСОБА_3 , командира 4 артилерійського дивізіону Військової частини НОМЕР_1 від 10.04.2022 за №2719.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 10.04.2022 №372 за фактом відмови несення служби по охороні базового табору військовослужбовцем військової служби за контрактом солдата ОСОБА_1 проведено службове розслідування.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 14.04.2022 №142 визначено службове розслідування, призначене наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 10.04.2022 №372, вважати завершеним. За порушення вимог ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого, Законом України від 24.03.1999 №548-XIV та вимог ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, військовослужбовця військової служби за контрактом солдата ОСОБА_1 , водія-електрик відділення управління старшого офіцера 10 артилерійської батареї першого артилерійського взводу 4 артилерійського дивізіону Військової частини НОМЕР_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності та накласти дисциплінарне стягнення "сувора догана" та позбавити премії за квітень 2022 року. Підполковнику ОСОБА_3 , командира 4 артилерійського дивізіону скласти протокол про військове адміністративне правопорушення передбачене за ч.2 ст.172-10 КУпАП відносно солдата ОСОБА_1 , водія-електрик відділення управління старшого офіцера 10 артилерійської батареї першого артилерійського взводу 4 артилерійського дивізіону Військової частини НОМЕР_1 (а.с. 57).

Командир 4 артилерійського дивізіону Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 14.04.2022 склав протокол №58 про військове адміністративне правопорушення передбачене за ч.2 ст.172-10 КУпАП відносно солдата ОСОБА_1 , водія-електрик відділення управління старшого офіцера 10 артилерійської батареї першого артилерійського взводу 4 артилерійського дивізіону Військової частини НОМЕР_1 .

Постановою Малинського районного суду Житомирської області від 13.07.2022 у справі № 283/1080/22 - провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 172-10 КУпАП закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 03.05.2022 №477, військовослужбовцю військової служби за контрактом солдату ОСОБА_1 визначено не виплачувати щомісячну премію за підсумками роботи за квітень 2022 року (а.с. 60).

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 03.05.2022 №478, внесено зміни до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 23.03.2022 №306 "Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 та запасної батареї Військової частини НОМЕР_1 на період дії воєнного стану" та до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 02.04.2022 №344 "Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 та запасної батареї Військової частини НОМЕР_1 на період дії воєнного стану" згідно якими, військовослужбовець військової служби за контрактом солдат ОСОБА_1 позбавлений додаткової винагороди в розмірі 30000 грн. на період дії воєнного стану за березень 2022 року у повному обсязі на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 14.04.2022 №142 у зв`язку з ознаками адміністративного правопорушення (а.с. 62-65).

З довідки про грошове забезпечення солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 за період з січня 2022 року по липень 2022 року видно, що позивачу у спірний період не здійснювалося нарахування премії за квітень 2022 року та додаткової винагороди з розрахунку 100000,00 грн. за березень, квітень, травень 2022 року.

Не погоджуючись із бездіяльністю відповідача щодо ненарахування та невиплати премії за квітень 2022 року та додаткової винагороди, відповідно до Постанови № 168 за період з 01.03.2022 по 17.05.2022 (включно) в розрахунку до 100000,00 грн. на місяць, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Згідно з ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість дій відповідача на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснює Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі - Закон № 2232-ХІІ).

Частиною 1 статті 1 Закону №2232-ХІІ визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Згідно ч.1 ст.2 Закону № 2232-XII проходження військової служби здійснюється, зокрема, громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" № 2011-XII від 20.12.1991 (далі Закон №2011-XII) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з ч.4 ст.9 Закону №2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

За приписами п.2, 3 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08. 2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (державні органи).

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію" Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв Постанову №168"Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", в п.1 якої, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, установив, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми "є Підтримка", виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Аналіз наведеної законодавчої норми дозволяє виявити обов`язкові умови виплати передбаченої нею додаткової винагороди військовослужбовцями у розмірі до 100000,00 грн: період дії воєнного стану; беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) безпосередньо в районах воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів; наявність наказу командира.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793 внесені зміни до Постанови №168, зокрема, доповнено п.2-1 такого змісту: "Установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.".

Порядок та умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги військовослужбовцям Збройних Сил України у спірному періоді, встановлений рішенням Міністра, доведеним телеграмою від 25.03.2022 № 248/1298 (далі Телеграма).

Суд зазначає, що під терміном "безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів" (бойові дії або заходи) необхідно розуміти виконання військовослужбовцем: бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка(який) веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій; бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових(спеціальних) завдань військовою частиною(підрозділом, утому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу(контрнаступу, контратаки)) підчас перебування у складі органу військового управління, штабу угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави; бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення діючих угрупувань військ(сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями; бойових завдань зведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; завдань зведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою; бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб); здійснення польотів у районах ведення воєнних дій, ведення повітряного бою; здійснення заходів з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту; виконання бойових (спеціальних) завдань кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії.

Відповідно до п.2 Телеграми визначено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам вищих військових навчальних закладів і військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти) встановлювати виплату щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірах: 100000 гривень - військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах); 30000 гривень - іншим військовослужбовцям (із дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку зі звільненням з військової служби).

Згідно з п.3 Телеграми райони ведення бойових дій визначати відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України, а склад діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави-відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України або начальника Генерального штабу Збройних Сил України. Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі бойових наказів (бойове розпорядження), журналів бойових дій (вахтовий, журнал) або журналів ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постових відомостей (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапортів (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань. Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

Відповідно до п.4 цієї ж Телеграми командирам військових частин (установ), до яких відряджені військовослужбовці інших органів військового управління та військових частин (установ), щомісячно до 5 числа повідомляти військові частини (установи) за місцем штатної служби цих військовослужбовців про підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах за минулий місяць за формою, наведеною в додатку до цієї телеграми.

Пунктом 5 Телеграми визначено, що виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень або 30000 гривень здійснювати на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) (військових частини) - особовому складу військової частини; керівника вищого органу військового управління - командиром (начальником) військових частин. В цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100000 гривень за місяць обов`язково зазначити підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо (зразок наведено в додатку № 2 до цієї телеграми).

Пунктом 6 Телеграми передбачено, що накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видавати до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.

За приписами п.10 Телеграми до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень або 30000 гривень не включати військовослужбовців, які, зокрема: відмовились виконувати бойові накази (розпорядження) за місяць, у якому здійснено таке порушення; у разі вчинення інших дій (бездіяльності), які мають ознаки адміністративного або кримінального правопорушення за місяць, у якому здійснено таке порушення.

Отже, згідно з вказаних вище п, 5 та 6 виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) (військових частини) - особовому складу військової частини; керівника вищого органу військового управління - командиром (начальником) військових частин. Такі накази видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.

Крім того, рішенням Міністра оборони України від 18.04.2022 №248/1529, п.4 та додаток № 1 Телеграми було викладено в новій редакції за якою, командирам тих військових частин (установ), що входять до складу створених (діючих) військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) та виконують завдання в районі ведення воєнних (бойових) дій, та до яких відряджені військовослужбовці інших органів військового управління та військових частин (установ), щомісячно до 5 числа повідомляти військові частини (установи) за місцем штатної служби цих військовослужбовців про підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах за минулий місяць за формою, наведеною у додатку № 1 до цієї телеграми та у підставах про видання такої довідки (додаток № 1) обов`язково зазначати документи, визначені абзацом 3 або 4 та абзацом 5 пункту 3 цієї телеграми.

Зокрема, за п.3 такої Телеграми райони ведення бойових дій та склад створених (діючих) угрупувань військ (сил) Сил оборони держави визначаються відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України. Відповідно, має бути документальне підтвердження у вигляді: бойового наказу (бойове розпорядження); журналу бойових дій (вахтовий журнал) або журналу ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постанова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорту (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих оперативно підпорядкованих підрозділі) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань. Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах має надаватись довідка командира військової частини (установи) до якої відряджений військовослужбовець.

Таким чином, рішення Міністра, яке доведено Телеграмою, з урахуванням рішення від 18.04.2022 №248/1529, усіма підрозділами Міністерства оборони України та Збройних Сил України підлягають виконанню, оскільки ними унормовано порядок виплати додаткової винагороди, в той час як умови її виплати передбачено саме Постановою №168 та встановлено, що остання виплачується виходячи з розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

З матеріалів справи видно, що згідно із витягів із наказів командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.02.2022 №37, від 07.03.2022 №48, від 13.03.2022 №54, від 20.05.2022 №120, позивач в періоди:

з 24.02.2022 по 06.03.2022 (включно) перебував у службовому відрядженні у складі оперативного угрупування військ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " та оперативного угрупування військ " ІНФОРМАЦІЯ_2 ";

з 07.03.2022 по 12.03.2022 (включно) перебував в пункті постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 ;

з 13.03.2022 по 16.05.2022 (включно) перебував у службовому відрядженні у складі оперативного угрупування військ " ІНФОРМАЦІЯ_2 ";

з 17.05.2022 по 31.05.2022 (включно) перебував в пункті постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 .

Відповідно до витягів із журналу бойових дій 4 артилерійського дивізіону Військової частини НОМЕР_1 та рапортів командира 4 артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 на виплату додаткової винагороди за березень, квітень 2022 року, солдат ОСОБА_1 у складі 10 артилерійської батареї 4 артилерійського дивізіону Військової частини НОМЕР_1 в періоди:

з 01.03.2022 по 06.03.2022 (включно) та з 13.03.2022 по 31.03.2022 виконував завдання за призначенням в Житомирській області;

з 01.04.2022 по 30.04.2022 (включно) виконував завдання за призначенням в Житомирській області;

з 01.05.2022 по 16.05.2022 (включно) виконував завдання за призначенням в Житомирській області.

Наказами Головнокомандувача Збройних Сил України від 13.03.2022 №84, від 30.03.2022 №101, від 01.04.2022 №102 визначено райони ведення воєнних (бойових) дій, відповідно до яких у період з 01.03.2022 по 31.03.2022 Житомирська область входила до районів ведення бойових дій.

Наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 30.04.2022 №125 визначено, що Житомирська область відноситься до районів ведення бойових дій у період з 01.04.2022 по 20.04.2022 включно.

У відповідності до наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 02.06.2022 №157 Житомирська область не входила до районів ведення бойових дій у травні 2022 року.

Наявність вказаних наказів командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині), витягів із журналу бойових дій, з урахуванням наказів Головнокомандувача Збройних Сил України, в своїй сукупності є достатнім підтвердженням факту безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів у періоди з 01.03.2022 по 06.03.2022, з 13.03.2022 по 31.03.2022 та з 01.04.2022 по 20.04.2022.

Натомість доказів про безпосередню участь в бойових діях або в забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, з безпосереднім перебуванням в районах здійснення зазначених заходів в заявлений період з 21.04.2022 по 17.05.2022 в повному обсязі позивачем не представлено.

Відповідачем не оспорюється, що позивач, будучи військовослужбовцем Військової частини НОМЕР_1 , у періоди з 01.03.2022 по 06.03.2022, з 13.03.2022 по 31.03.2022 та з 01.04.2022 по 20.04.2022 перебував у складі оперативного угрупування військ, які залучалися та брали безпосередню участь в угрупуванні об`єднаних сил для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, з метою виконання службових (бойових) завдань.

Позбавлення позивача частини грошового забезпечення та додаткової винагороди відбулось на підставі наказів командира Військової частини НОМЕР_1 від 14.04.2022 №142, 03.05.2022 №477, 03.05.2022 №478.

Як встановлено судом, наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 14.04.2022 №142 визначено службове розслідування, призначене наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 10.04.2022 №372, вважати завершеним. За порушення вимог ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого, Законом України від 24.03.1999 №548-XIV та вимог ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, військовослужбовця військової служби за контрактом солдата ОСОБА_1 , водія-електрик відділення управління старшого офіцера 10 артилерійської батареї першого артилерійського взводу 4 артилерійського дивізіону Військової частини НОМЕР_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності та накласти дисциплінарне стягнення "сувора догана" та позбавити премії за квітень 2022 року. Підполковнику ОСОБА_3 , командира 4 артилерійського дивізіону скласти протокол про військове адміністративне правопорушення передбачене за ч.2 ст.172-10 КУпАП відносно солдата ОСОБА_1 , водія-електрик відділення управління старшого офіцера 10 артилерійської батареї першого артилерійського взводу 4 артилерійського дивізіону Військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 03.05.2022 №477, військовослужбовцю військової служби за контрактом солдату ОСОБА_1 визначено не виплачувати щомісячну премію за підсумками роботи за квітень 2022 року.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 03.05.2022 №478, внесено зміни до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 23.03.2022 №306 "Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 та запасної батареї Військової частини НОМЕР_1 на період дії воєнного стану" та до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 02.04.2022 №344 "Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 та запасної батареї Військової частини НОМЕР_1 на період дії воєнного стану" згідно якими, військовослужбовець військової служби за контрактом солдат ОСОБА_1 позбавлений додаткової винагороди 30000 на період дії воєнного стану за березень 2022 року у повному обсязі на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 14.04.2022 №142 (причина - ознаки адміністративного правопорушення).

Правомірність притягнення до дисциплінарної відповідальності, у вигляді суворої догани, за невиконання бойового наказу та наказів про позбавлення щомісячної премії позивачем не оскаржено.

Будь-яких доказів на підтвердження того, що накази командира Військової частини НОМЕР_1 від 14.04.2022 №142 та від 03.05.2022 №477 про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани та позбавлення премії за квітень 2022 року скасовано, суду не надано.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність ознак протиправної бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу грошового зобов`язання - премії і 30000 тис. за час перебування у м. Тернополі, а тому позовні вимоги про зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення премію за квітень 2022 року є необґрунтованими.

Разом з тим, позбавлення позивача додаткової грошової винагороди не є видом дисциплінарного стягнення, передбаченим Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.

Суд враховує, що на час, коли позивач брав безпосередню участь в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Постанова №168 не містила жодної норми, якою б передбачалося, що порядок і умови виплати передбачених цією постановою видів додаткової винагороди, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Відповідні зміни були внесені лише постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793.

Відповідно, на момент виникнення спірних правовідносин діяла така редакція Постанови № 168, яка лише встановлювала право на отримання додаткової винагороди за безпосередню участь в бойових діях або в забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, з безпосереднім перебуванням в районах здійснення зазначених заходів.

Оскільки в такій редакції не містилося жодних норм про затвердження порядку та умов виплати додаткової винагороди керівниками відповідних міністерств та державних органів, то на момент виникнення спірних правовідносин телеграми Міністра могли застосовуватися лише в порядку та у спосіб, який відповідає положенню Постанови №168 та спрямовані на її виконання. Правозастосування таких телеграм у спосіб, який за змістом є позбавленням особи права на отримання відповідної додаткової винагороди, є протиправним та не відповідає змісту та призначенню відповідного нормативно-правового акту.

Так як у періоди з 01.03.2022 по 06.03.2022, з 13.03.2022 по 31.03.2022 та з 01.04.2022 по 20.04.2022 постанова Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793, що включила до Постанови № 168 відповідну відсилочну норму про встановлення порядку та умов виплати додаткової винагороди керівниками відповідних міністерств та державних органів, не була і не могла бути прийнята, в той час, як сама по собі Постанова № 168 прямо передбачала право на таку винагороду, то позивач мав право на отримання вказаної додаткової винагороди за період безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

Більше того, позивача позбавили додаткової винагороди згідно наказ від 03.05.2022 №478 який видано з причини (ознаки адміністративного правопорушення), вчинення якого свого підтвердження в результаті судового розгляду не знайшло.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 21.11.2018 року у справі № 824/166/15-а, держава не може відмовляти у здійсненні особі певних виплат у разі чинності законодавчої норми, яка їх передбачає та відповідності особи умовам, що ставляться для їх отримання.

Таким чином, аналізуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльність щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди є підставними та підлягають задоволенню частково шляхом зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду на підставі п.1 Постанови №168 за періоди безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії з 01.03.2022 по 06.03.2022, з 13.03.2022 по 31.03.2022 та з 01.04.2022 по 20.04.2022 в розрахунку до 100000,00 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності оскаржуваної бездіяльності.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).

Судом також враховується п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, згідно якого обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

Керуючись ст.139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність стосовно неповного нарахування та виплати ОСОБА_1 збільшеної до 100000 грн. додаткової винагороди, у відповідності до п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022р. №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, за період з 01 березня по 06 березня 2022 року, з 13 березня по 31 березня 2022 року та з 01 квітня по 20 квітня 2022 року.

Зобов`язати Військова частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити у відповідності до п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022р. №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, збільшення додаткової винагороди, з врахуванням сплати податків і зборів, за період з 01 березня по 06 березня 2022 року, з 13 березня по 31 березня 2022 року та з 01 квітня по 20 квітня 2022 року в розрахунку до 100000,00 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях.

В задоволенні інших вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 11 березня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач: - ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач: - Військова частина НОМЕР_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_3 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 );

Головуючий суддя Мандзій О.П.