Справа № 140/1015/24
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2024-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

11 березня 2024 року ЛуцькСправа № 140/1015/24

Суддя Волинського окружного адміністративного суду Каленюк Ж.В., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання противоправною бездіяльності щодо ненарахування та невиплати за період з 29 квітня 2022 року по 12 вересня 2023 року грошового забезпечення, а також виплачених за вказаний період: матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги для оздоровлення, грошової премії, визначивши їх розмір з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01 січня 2022 року, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01 січня 2023 року, на відповідні тарифні коефіцієнти згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова №704) із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44 (далі Порядок №44); зобов`язання здійснити перерахунок грошового забезпечення за період з 29 квітня 2022 року по 12 вересня 2023 року, а також виплачених за вказаний період: матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги для оздоровлення, грошової премії, визначивши їх розмір з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01 січня 2022 року, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01 березня 2023 року, на відповідні тарифні коефіцієнти згідно з пунктом 4 Постанови №704 (з урахуванням раніше виплачених сум), із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку №44; зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення, визначеного, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року, за період з 29 квітня 2022 року по день фактичної виплати.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2024 року позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, вказавши інші підстави для поновлення строку та надавши відповідні докази на їх підтвердження.

Ухвалою судді від 26 лютого 2024 року продовжено процесуальний строк, встановлений ухвалою від 05 лютого 2024 року, з врахуванням приписів статті 233 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) (до і після 19 липня 2022 року) з огляду на те, що позивач звільнений зі служби з виключенням зі списків особового складу частини та всіх видів грошового забезпечення 12 вересня 2023 року (наказ від 10 вересня 2023 року №585-ос).

Представник позивача Єрьоміна В.А. (якою і підписано позов) ухвалу про продовження процесуального строку отримала 28 лютого 2024 року, про що свідчить довідка про доставку електронного листа, проте станом на 04 березня 2024 року (останній день строку для подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду) така заява до суду не надійшла.

Позовна заява підлягає поверненню з огляду на таке.

Згідно з пунктам 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

За приписами частин першої, другої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Частиною першою статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Спір щодо стягнення належного грошового забезпечення (належної працівникові заробітної плати) є спором, пов`язаним з недотриманням законодавства про оплату праці.

Умови проходження більшості видів публічної служби, у тому числі питання щодо оплати праці, регулюються як спеціальним законодавством, так і загальними нормами трудового законодавства, зокрема, статтею 233 КЗпП України.

Відповідно до частини другої статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України від 19 липня 2022 року №2352-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин»; далі - Закон №2352-ІХ) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Однак згідно з частиною першою статті 233 КЗпП України (в чинній редакції згідно із Законом №2352-ІХ) працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

У частині другій наведеної статті встановлено, що із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

З військової служби позивач звільнений та наказом від 10 вересня 2023 року №585-ос з 12 вересня 2023 року виключений зі списків особового складу і всіх видів забезпечення.

Із цим позовом представник позивача Єрьоміна В.В. звернулася до суду 17 січня 2024 року (дата на конверті, у якому надійшла позовна заява) із пропуском тримісячного строку звернення до суду (встановленого як частиною першою, так і частиною другою статті 233 КЗпП України).

При цьому з комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» встановлено, що ОСОБА_1 16 жовтня 2023 року вже звертався до суду за вирішенням спору із Військовою частиною НОМЕР_1 щодо виплати належних йому сум грошового забезпечення (справа №140/32053/23). Це вказує на те, що позивачу було відомо про нараховані та виплачені суми грошового забезпечення за час проходження ним військової служби. Наступні запити представника позивача до Військової частини НОМЕР_1 щодо грошового забезпечення, яке виплачувалося ОСОБА_1 під час проходження ним служби (як і про конкретний розмір посадового окладу), не можуть змінювати строк звернення до суду у цьому разі.

На пропозицію суду заяву про поновлення строку звернення до суду позивач, його представник не подали, доказів наявності обставин, які перешкоджали своєчасному зверненню до суду, не надали.

Оскільки у встановлений судом строк позивачем не подано заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій необхідно було вказати інші підстави для поновлення строку та надати відповідні докази на підтвердження поважності причин пропуску цього строку, то позовну заяву відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 КАС України слід повернути позивачеві.

Згідно з частинами п`ятою, шостою статті 169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху або про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення. Копія позовної заяви залишається в суді.

Відповідно до частини восьмої статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись пунктом 9 частини четвертої, частиною п`ятою статті 169, статтею 248 КАС України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії повернути позивачеві.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, разом із позовною заявою та доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ж.В. Каленюк