Справа № 320/5212/20
Суддя: Скрипка І.М.
Дата ухвалення: 2024-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2024 року Київ № 320/5212/20

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Скрипки І.М., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Петропавлівський квартал» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Петропавлівський квартал» (позивач, ТОВ «Петропавлівський квартал») звернулось до суду з вказаним адміністративним позовом в порядку оскарження податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області (відповідач, податковий орган) від 27.05.2020 № на загальну суму 11477, 40 грн.

Відповідно до ухвали від 13.08.2020 (суддя Журавель В.О.) судом відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Згідно із частиною першою статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України справа, розгляд якої розпочато одним суддею, повинна бути розглянута цим самим суддею, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи.

У силу вимог частини дев`ятої статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України, невирішені судові справи за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду, що додається до матеріалів справи, передаються для повторного автоматизованого розподілу справ виключно у разі, коли суддя не може продовжувати розгляд справи більше чотирнадцяти днів, що може перешкодити розгляду справи у строки, встановлені цим Кодексом.

На підставі розпорядження керівника апарату Київського окружного адміністративного суду було проведено повторний автоматизований розподіл вказаної справи з підстав, зазначених у ньому.

Внаслідок автоматизованого розподілу 01.02.2024 матеріали справи передані для розгляду судді Скрипці І.М.

Ухвалою суду від 06.02.2024 цю справу прийнято до провадження за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Замінено відповідача Головне управління ДПС у Київській області () на процесуального правонаступника - Головне управління ДПС у Київській області (код ЄДРПОУ ВП: 44096797; місцезнаходження: 03151, м. Київ, вул. Святослава Хороброго, буд. 5, корпус «А»).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірне рішення є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки прийняте відповідачем безпідставно, за відсутності з боку позивача порушень вимог податкового законодавства України, у зв`язку із чим підлягає скасуванню.

Від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що спірне рішення прийняте відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені податковим законодавством, за результатами камеральної перевірки позивача, якою виявлені порушення вимог Податкового кодексу України, а саме - несвоєчасна сплата узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість, тож є правомірним та скасуванню не підлягає. Відповідачем також були подані додаткові пояснення.

Від представника позивача відповіді на відзив не надійшло.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Петропавлівський квартал» є юридичною особою, що підтверджено даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом в .

Головним управлінням ДПС у Київській області було проведено камеральну перевірку сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) за січень 2019 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Петропавлівський квартал» (), за наслідками якої складено акт від 10.04.2020 № 1667/10-36-54-04/39950830.

Перевіркою встановлено та в акті зафіксовано порушення позивачем вимог пункту 203.2 статті 203 Податкового кодексу України, у зв`язку з несплатою узгодженої суми податкового зобов`язання протягом граничних строків, відповідальність за яке передбачена пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України.

Так, контролюючим органом встановлено несвоєчасну сплату податку на додану вартість (далі - ПДВ) відповідно до податкової декларації з ПДВ № 15576304 (дата документа 15.02.2019, дата операції 09.04.2019), кількість днів - 39, % - 20, сума боргу 1 грн., сума штрафу 0,2 грн., а також податкової декларації з ПДВ № 15576304 (дата документа 15.02.2019, дата операції 09.04.2019), кількість днів - 39, % - 20, сума боргу 57386 грн., сума штрафу 11477, 20 грн. Всього 11477, 40 грн.

Позивачем були подані заперечення на акт перевірки, за наслідками розгляду яких відповідач листом від 25.05.2020 висновки акта камеральної перевірки залишив без змін.

У цьому ж листі контролюючий орган зазначив, що 15.02.2019 позивачем подано податкову декларацію з ПДВ за січень 2019 року з визначеним податковим зобов`язанням до сплати в бюджет у сумі 57 387, 00 грн. Податкові зобов`язання за січень 2019 року платником у терміни, визначені пунктом 203.2 статті 203 Податкового кодексу України не сплачені, що спричинило виникнення податкового боргу у сумі 57 387, 00 грн.

Зазначено, що погашення суми податкового боргу відбулось 09.04.2019 частково за рахунок надходження коштів з рахунку в системі електронного адміністрування в сумі 1,00 грн. та за рахунок надання уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ № 17842135 від 09.04.2020 за січень 2019 року зі зменшенням суми податкових зобов`язань у розмірі 57 387, 00 грн.

На підставі акта камеральної перевірки відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення від 27.05.2020 № на загальну суму штрафу у розмірі 11477, 40 грн. за платежем ПДВ із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг).

Вважаючи прийняте відповідачем рішення протиправним, позивач звернувся з позовом до суду про його скасування.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходив із такого.

За приписами частини першої статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI (ПК України), у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до статей 19, 20 ПК України контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, окрім іншого: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків; контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів.

Контролюючі органи мають право, зокрема: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення (підпункт 20.1.4 пункту 20.1); визначати у порядку, встановленому цим Кодексом, суми податкових та грошових зобов`язань платників податків (підпункт 20.1.18 пункту 20.1); застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи (підпункт 20.1.19 пункту 20.1 ПК України).

Водночас, посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані, окрім іншого: дотримуватись Конституції України та діяти виключно у відповідності із цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій (підпункти 21.1.1, 21.1.4 пункту 21.1 статті 21 ПК України).

За приписами пункту 75.1 статті 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Згідно з підпунктами 16.1.3 та 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За нормами пункту 31.1 статті 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку зі сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Пунктом 54.1 статті 54 ПК України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з пунктом 57.1 статті 57 ПК України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами пункту 180.1 статті 180 ПК України платником податку на додану вартість є будь-яка особа, що зареєстрована або підлягає реєстрації як платник податку.

Пунктом 203.1 статті 203 ПК України встановлено, що податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації (пункт 203.2 статті 203 ПК України).

Згідно з пунктом 38.1 статті 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

За визначенням у підпункті 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 87.9 статті 87 ПК України врегульовано, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Згідно з пунктом 131.2 статті 131 ПК України при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені.

Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.

За несплату платником самостійно визначеного грошового зобов`язання протягом строків, визначених ПК України, відповідальність передбачена статтею 126 ПК України.

Так, пунктом 126.1 статті 126 ПК України передбачено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Отже, платники податків зобов`язані своєчасно та в повному обсязі здійснювати сплату податків та зборів.

При цьому, у разі несплати або несвоєчасної сплати узгодженої суми грошового зобов`язання, такому платнику податків нараховується штраф у розмірах, які визначені приписами чинного законодавства.

Як зазначено вище, підставою прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення є висновок контролюючого органу про несвоєчасну сплату позивачем податкового зобов`язання з ПДВ за січень 2019 року.

Судом установлено та не заперечується учасниками справи, що 15.02.2019 позивачем подано податкову декларацію з ПДВ за січень 2019 року з визначеним податковим зобов`язанням до сплати в бюджет у сумі 57 387, 00 грн..

Відповідач стверджував, що податкові зобов`язання за січень 2019 року платником у терміни, визначені пунктом 203.2 статті 203 ПК України, не сплачені, що спричинило виникнення податкового боргу у сумі 57 387, 00 грн.

У свою чергу, позивач стверджував і це встановлено у ході судового розгляду, станом на 01.01.2019, згідно податкової декларації з ПДВ за грудень 2018 року, яка наявна в матеріалах справи та досліджена судом, задекларовано податковий кредит в сумі 57 386, 00 грн., рядок 21 (сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, що переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду), згідно порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ.

Позивач вказав, і це не оспорюється відповідачем, що податковий кредит було сформовано в результаті господарської діяльності на підставі первинних документів та належним чином оформлених та зареєстрованих податкових накладних.

Зазначено, що у січні 2019 року відбулось постачання послуг на суму 344 320, 80 грн., у т.ч. ПДВ 57 386, 80 грн. За результатами операції з постачання послуг видана податкова накладна № 1 від 30.01.2019 та зареєстрована в СЕА ПДВ 07.02.2019.

Позивач пояснив, що у податковій декларації за січень 2019 року помилково не перенесено суму з рядка 21 податкової декларації з ПДВ за грудень 2018 року, що призвело до викривлення розрахунків податкового зобов`язання за період січень 2019 року.

Ця помилка була виправлена позивачем шляхом подання уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 09.04.2019.

Відповідачем зазначено, що погашення суми податкового боргу відбулось 09.04.2019 частково за рахунок надходження коштів з рахунку в системі електронного адміністрування в сумі 1,00 грн. та за рахунок надання уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ № 17842135 від 09.04.2020 за січень 2019 року зі зменшенням суми податкових зобов`язань у розмірі 57 387, 00 грн.

Із урахуванням викладеного, відповідачем не доведено, а судом не встановлено факту несплати позивачем ПДВ, так як станом на 20.01.2019 згідно податкової декларації з ПДВ за грудень 2018 року було задекларовано податковий кредит в сумі 57 386, 00 грн., рядок 21 (сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, що переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду), згідно порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ.

Тому у податковій декларації за січень 2019 року позивачем фактично помилково не перенесено суму з рядка 21 податкової декларації з ПДВ за грудень 2018 року, що призвело до викривлення розрахунків податкового зобов`язання за період - січень 2019 року.

Судом установлено, що ця помилка була самостійно виправлена позивачем шляхом подання уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 09.04.2019.

Крім того, позивач зазначив про порушення відповідачем процедури розгляду заперечень на акт камеральної перевірки, із посиланням на пункт 86.7 статті 86 ПК України, відповідно до якого у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.

У разі якщо платник податків виявив бажання брати участь у розгляді його заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів, зазначивши про це в запереченні та/або листі про надання додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, контролюючий орган зобов`язаний повідомити такому платнику податків про місце і час проведення такого розгляду. Таке повідомлення надсилається платнику податків не пізніше наступного робочого дня з дня отримання від нього заперечень та/або листа про надання додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, але не пізніше ніж за чотири робочі дні до дня їх розгляду. Повідомлення має бути надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Участь керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу у розгляді заперечень платника податків до акта перевірки є обов`язковою. Такі заперечення є невід`ємною частиною акта (довідки) перевірки.

Із заперечень позивача на акт перевірки вбачається, що позивач виявив бажання на участь у їх розгляді, про що просив заздалегідь повідомити товариство про час і місце розгляду цих заперечень.

Натомість, як установлено судом та не спростовано відповідачем, контролюючий орган про розгляд заперечень повідомив позивача 12.06.2019, тобто вже після їх фактичного розгляду, який відбувся 25.05.2019, що підтверджено листом відповідача (а.с. 25-29).

Із урахуванням наведеного, зазначені доводи позивача щодо незабезпечення позивачу участі у розгляді його заперечень на акт камеральної перевірки, знайшли своє підтвердження у ході розгляду справи та жодними документальними доказами не спростовані відповідачем.

Таким чином, зважаючи на викладене, суд констатує, що стверджуване податковим органом порушення строків сплати податкового зобов`язання з податку на додану вартість позивачем не знайшло свого підтвердження у ході судового розгляду (мала місце помилка у податковій звітності, яка була виправлена товариством шляхом подання уточнюючого розрахунку), до того ж, відповідачем не було дотримання процедури розгляду заперечень на акт перевірки.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Водночас, відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані, як докази у справі.

Разом із тим, відповідачем належними та допустимими доказами не доведено правомірності прийнятого ним рішення. У той же час, позивачем документально підтверджено наведені ним у позові доводи та обставини, які відповідачем не спростовані.

У підсумку, з урахування зазначеного в сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Із матеріалів справи вбачаєтеся, що позивачем сплачено судовий збір у сумі 2102, 00 грн. відповідно до платіжного доручення від 19.06.2020 № 226, який підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 7, 9, 14, 73-78, 90, 139, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Петропавлівський квартал» - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 27.05.2020 № .

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Петропавлівський квартал» (; місцезнаходження: 08141, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Святопетрівське, бульв. Тараса Шевченка, буд. 10, офіс 109) сплачений судовий збір у сумі 2102, 00 грн. (дві тисячі сто дві гривні 0 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області (; місцезнаходження: 03151, м. Київ, вул. Святослава Хороброго, буд. 5, корпус «А»).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Скрипка І.М.