Справа № 200/20/24
Суддя: Крилова М.М.
Дата ухвалення: 2024-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про поновлення строку звернення до суду

11 березня 2024 року Справа №200/20/24

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Крилова М.М., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

01 січня 2024 року до Донецького окружного адміністративного суду, через систему «Електронний суд», надійшов позов адвоката Лозінської О.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі Відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі Відповідач-2), Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі Відповідач-3) про:

-визнання протиправними та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 31.05.2023 року № 15, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 17.05.2023 року № 15, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 02.12.2022 року №15, щодо відмови в нарахуванні та виплаті пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () нарахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , за період з 27.10.2022 р по 11.06.2023 р.;

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () зарахувати до пільгового стажу за списком №1(підземні) період навчання з 01.09.1990 р. по 18.05.1993 р., з 01.07.1993 р. по 11.01.1994 р., з 12.02.1994 р. по 14.06.1994 р., період роботи з 27.12.1996 р. по 31.01.1997 р.; з 27.02.1997 р. по 28.02.1997 р.; з 01.04.1997 р. по 30.04.1997 р.; з 05.05.1997 р. по 17.05.1997 р.; з 19.05.1997 р. по 30.05.1997 р.; з 02.06.1997 р. по 30.07.1997 р.; з 08.09.1997 р. по 30.09.1997 р.; з 01.08.2003 р. по 03.08.2003 р.; з 30.04.2016 р. по 30.04.2016 р.; з 28.08.2019 р. по 28.08.2019 р. відповідно до ст.14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення». (відповідно до уточнених позовних вимог)

Ухвалою суду від 05 січня 2024 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 16 січня 2024 року відкрито провадження по адміністративній справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано копії та докази, вирішено клопотання про поновлення строку звернення розглянути під час розгляду справи по суті.

07 лютого 2024 року від Відповідача-1 надав відзив на адміністративний позов за змістом якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 26 лютого 2024 року у задоволенні заяви представника позивача про поновлення строку звернення до суду відмовлено, позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 07 березня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 02.12.2022 року №15 залишено без розгляду.

На виконання вимог ухвали суду від 26 лютого 2024 року позивачем надано клопотання про поновлення строку звернення до суду.

В обґрунтування клопотання зазначено, що спірні рішення позивач не отримував, відповідь про відмову у нарахуванні пенсії за період з 27.10.2022 року по 11.06.2023 року позивач отримав 05.12.2023 року. По заяві про призначення пенсії від 27.10.2022, протягом тривалого часу проводились перевірки пільгових довідок. У травні 2023 року позивач дізнався, що до УПФУ надійшов акт перевірки від 10.02.2023 року за №0500-1004-1/196 і треба повторно подати заяву. 10.05.2023 року позивач надав заяву на призначення пенсії, проте Відповідач-1 склав ще одну Службову записку№99809. Вказує, що 24.05.2023 року у позивача повторно взяли документи для пенсії та в подальшому він неодноразово звертався до Пенсійного фонду, щодо призначення пенсії та лише 26.07.2023 року було прийнято рішення про призначення позивачу пенсії за віком, проте за віком була нарахована з 19.07.2023 року. Просить поновити строк звернення до суду

При вирішення питання щодо дотримання/недотримання позивачем строку звернення до суду із даним позовом суддя виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Суд наголошує на тому, що пенсійні виплати є періодичним та фіксованим платежем, а тому в будь-якому разі отримання чи не отримання пенсії відомо особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про підставу здійснення виплати, її розмір, як вона обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів було здійснено/не здійснено виплату.

На думку Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Верховного Суду, викладеної у постанові від 31 березня 2021 року у справі №240/12017/19, позивачу недостатньо лише посилатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Суд зазначає, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому, суд враховує, що Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Верховного Суду у справі № 240/12017/19 від 31 березня 2021 року відступила від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29 жовтня 2020 року у справі №816/197/18 (касаційне провадження К/9901/50050/18), від 20 жовтня 2020 року у справі №640/14865/16-а (касаційне провадження К/9901/36805/18), від 25 лютого 2021 року у справі №822/1928/18 (касаційне провадження К/9901/1313/18) щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах, та дійшла такого висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України у спорах цієї категорії:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів; позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду; в той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно, а відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

Судом встановлено, що рішення №15 прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області 17 травня 2023 року на підставі заяви позивача від 10.05.2023 року, рішення №15 прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області 31 травня 2023 року за наслідком розгляду заяви позивача від 24.05.2023 року, заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах подавались до Пенсійного органу особисто позивачем.

Не отримавши спірні рішення позивач неодноразово звертався до Пенсійного органу 19.05.2023 року (усне консультування), 30.05.2023 року (усне консультування), 01.06.2023 року (усне консультування), 05.06.2023 року (усне консультування), 06.06.2023 року усне консультування) щодо призначення пенсії, що підтверджується скрін-шотами з особистого кабінету ПФУ позивача.

Крім того, після переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах, дізнавшись, що пенсія призначена не з дати набуття права, позивач звертався зі скаргами до Пенсійного органу, що також підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи те, що доказів отримання позивачем рішень Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 31.05.2023 року № 15 та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 17.05.2023 року № 15 до суду не надано, позивач вживав активні дії, щодо отримання інформації про стан розгляду його заяв про призначення пенсії та те, що позивачем пропущенний незначний строк звернення до суду, суд вважає за можливе визнати поважними причини пропуску звернення до суду в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 31.05.2023 року № 15 та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 17.05.2023 року № 15 та поновити строк звернення до суду.

Керуючись статтями 2, 5, 12, 32, 77, 80, 121, 123, 126, 133, 160, 161, 171-176, 248, 251, 256, 257, 261, 263 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Визнати поважними причини пропуску звернення до суду.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з цим адміністративним позовом.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя М.М. Крилова