Справа № 460/20952/23
Суддя: К.М. Недашківська
Дата ухвалення: 2024-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді К.М.Недашківської, розглядаючи у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинення певних дій,
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 15.11.2023 у справі №460/20952/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячної доплати в сумі 2000 грн відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» з 01.07.2021, з врахуванням рішень Рівненського окружного адміністративного суду від 24.03.2021 у справі №460/1024/21 та від 13.07.2022 у справі №460/15936/22, без обмеження максимального розміру та з урахуванням проведених виплат; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з урахуванням індексації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» №118 від 16.02.2022 та постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» №168 від 24.02.2023, починаючи з 01.12.2022 без обмеження її максимального розміру, з урахуванням проведених виплат.

Позивач подав до суду заяву у порядку статті 383 КАС України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до статті 229 КАС України.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання судового рішення, суд зазначає таке.

За правилами статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини першої статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі №806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звертав увагу, що статті 382 і 383 Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Постановою Верховного Суду від 30.04.2020 у справі №804/2076/17 встановлена наступна позиція Верховного Суду: «Сам факт відсутності певного результату (виплати коштів за судовим рішенням) не може бути достатнім підтвердженням того, що суб`єкт владних повноважень допустив саме протиправну бездіяльність. Про протиправність може свідчити, зокрема, те, що суб`єкт владних повноважень бездіяв за обставин, коли мав реальну можливість реалізувати свої повноваження, повинен був це зробити, але не зробив (чи зробив несвоєчасно, з порушенням процедури чи інших вимог), що спричинило порушення прав та інтересів особи».

Судом встановлено, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 15.11.2023 по справі № 460/20952/23, в тому числі зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» №168 від 24.02.2023, починаючи з 01.12.2022 без обмеження її максимального розміру, з урахуванням проведених виплат.

Згідно з наявними протоколами перерахунків пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2023 та з 01.01.2024 у складі пенсійної виплати відображено нарахування індексації 2022 року (14%) в розмірі 2728,38 грн та індексації 2023 року (19,7%) в розмірі 1500 грн. а також вказано загальну суму нарахованої пенсії - 25 716,80 грн, однак до виплати відображено іншу (меншу) суму пенсії - 24 216,80 грн.

Тобто, позивачу виплачується пенсія у розмірі 24 216,80 грн, що на 1500 грн менше, ніж сума нарахованої йому пенсії (25 716,80 грн). Таким чином, сума індексації пенсії починаючи з 01.03.2023 в розмірі 1500 грн (щомісячно) позивачу так і не виплачується.

У самому листі від 12.02.2024 ГУ ПФУ в Рівненській області зазначає, що розмір проіндексованої пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2023 складає 25 716,80 грн, в т. ч. 1500 грн - індексація згідно постанови Кабінету Міністрів України № 168. Однак, далі у відповіді пенсійний орган констатує, що розмір пенсії ОСОБА_1 , перерахований на виконання вищевказаного судового рішення станом на 01.01.2024 складає лише 24 216,80 грн. При цьому, ГУ ПФУ в Рівненській області стверджує, що начебто «станом на 12.02.2024 судові рішення щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області провести індексацію та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2023 понад встановлений розмір пенсії не надходили» і що підстав для вчинення інших дій у Головного управління немає».

Таким чином, відповідач у даній справі фактично не виконав в повному обсязі рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 15.11.2023 в справі № 460/20952/23 про зобов`язання ГУ ПФУ в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з урахуванням обох індексацій, які відбувалися послідовно: спочатку за постановою Кабміну № 118 (з 01.03.2022), а згодом за постановою Кабміну № 168 (з 01.03.2023).

Індексація пенсії за постановою КМУ№ 168 починаючи з 01.03.2023 не виплачується. Тобто згадане рішення суду не виконане в повному обсязі.

Таким чином, судом встановлено, що дійсно відповідач, виконуючи рішення суду від 15.11.2023 у справі №460/20952/23, здійснив перерахунок пенсії позивача з врахуванням індексації, разом з тим відповідач зменшив загальну суму нарахованої пенсії в сумі 25716,8 грн на суму нарахованої індексації 1500 грн, і сума пенсії до виплати склала 24216,8 грн, що є протиправним.

Тобто, ігноруючи рішення суду, яке набрало законної сили, та є обґрунтованим і зрозумілим, відповідач зменшує розмір пенсії позивача на свій власний розсуд, що є порушенням прав останнього, підтверджених рішенням суду.

У Рішенні від 30.06.2009 № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі Шмалько проти України, заява №60750/00, від 20.07.2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.

Враховуючи викладене, такі дії суб`єкта владних повноважень на виконання рішення суду розцінюються як недобросовісні, оскільки полягають у порушенні процесуального обов`язку, який передбачений статтею 370 КАС України, суперечать завданню адміністративного судочинства та мають наслідком породження нових спорів у сфері соціального захисту населення, зокрема, пенсійного забезпечення.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про порушення відповідачем норм чинного законодавства при виконанні рішення суду у справі №460/20952/23, а тому у даному випадку наявні усі правові підстави для застосування заходів судового контролю, визначених статтею 383 КАС України.

З метою належного захисту прав щодо виконання судових рішень законодавцем нормативно врегульовано питання судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах, зокрема, одним із способів судового контролю є порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду, регламентований статтею 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частин першої, шостої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

В свою чергу, статтею 249 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено постановлення лише окремих ухвал при виявленні під час розгляду справи порушення закону.

Отже, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України є можливим у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.

В матеріалах справи наявні докази того, що відповідачем неналежним чином виконане рішення Рівненського окружного адміністративного суду по справі №460/20952/23, а тому суд з урахуванням приписів статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України, приходить до висновку, що відповідачем порушено положення статті 129-1 Конституції України та частини другої статті 14, частини першої статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: не виконано у повному обсязі судове рішення, яке набрало законної сили, що зумовлює необхідність постановлення окремої ухвали і направлення її до відповідача для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Керуючись статтями 241, 248, 249, 294, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинення певних дій задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 15.11.2023 по справі №460/20952/23 щодо невиплати ОСОБА_1 індексації пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» №168 від 24.02.2023.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 15.11.2023 по справі №460/20952/23.

Установити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Рівненській області трицятиденний строк з дня отримання (вручення) копії цієї ухвали для подання до суду доказів вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні судового рішення від 15.11.2023 по справі №460/20952/23.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складений 11 березня 2024 року.

Суддя К.М. Недашківська