Справа № 500/477/24
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2024-03-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/477/24

08 березня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Баб`юка П.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі - позивач) звернулося до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови від 10.01.2024 ВП НОМЕР_1 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Позов обґрунтовано тим, що 18.01.2024 позивач отримав постанову від 10.01.2024 ВП НОМЕР_1 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн за невиконання виконавчого листа №500/4150/22 від 23.10.2023, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом. Позивач зазначає, що така постанова винесена державним виконавцем протиправно, без з`ясування всіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення, що і слугувало підставою для звернення до суду із відповідним позовом.

Ухвалою судді від 30.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Даною ухвалою встановлено позивачу у семиденний термін з моменту отримання даної ухвали надати суду належним чином завірену копію повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 23.01.2024 №1900-0902-53674 про виконання рішення суду, відповідачу 7-денний строк, з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Станом на момент ухвалення даного рішення ні відзиву на позовну заяву ні будь-яких клопотань від відповідача до суду не надійшло.

Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у позовній заяві, суд встановив наступні обставини.

В провадженні Тернопільського окружного адміністративного суду перебувала справа №500/4150/22 за позовом ОСОБА_1 до Борщівського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Тернопільський області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням суду від 16.01.2023 у справі №500/4150/22, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.06.2023, позов задоволено. Визнано протиправними дії Борщівського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Тернопільській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 страхової виплати відповідно до частини 6 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" у вигляді одноразової допомоги сім`ї потерпілого у сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату, у зв`язку зі смертю чоловіка ОСОБА_2 .

Зобов`язано Борщівське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Тернопільській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 страхову виплату відповідно до частини 6 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" у вигляді одноразової допомоги сім`ї потерпілого у сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату, у зв`язку зі смертю чоловіка ОСОБА_2 .

На виконання вказаного рішення Тернопільський окружним адміністративним судом 02.08.2023 видано виконавчий лист щодо стягнення судового збору та 23.10.2023 виконавчий лист зобов`язального характеру.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 13.11.2023, зокрема, Заяву ОСОБА_1 про заміну боржника у виконавчих листах задоволено.

Замінено боржника (Борщівське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України) у виконавчому листі зобов`язального характеру №500/4150/22, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом 23.10.2023, на Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (Майдан Волі, 3, м. Тернопіль, 46001, ).

27.11.2023 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1, з виконання виконавчого листа від 23.10.2023 (арк. справи 6 зворот).

20.12.2023 старшим державним виконавцем складено вимогу №15349/03.1/1-25 до Головного управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області про виконання рішення суду з примусового виконання виконавчого листа №500/4150/22 від 23.10.2023 в повному обсязі (з наданням підтверджуючих документів) протягом десяти днів (арк. справи 8).

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області листом від 03.01.2024 повідомило відповідача, що на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 січня 2023 року у справі №500/4150/22 за позовом ОСОБА_1 Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області звернулося з листом та копіями судових рішень до Пенсійного фонду України за допомогою щодо технічного вирішення питання нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової допомоги сім`ї потерпілого в розмірі 260000,00 гривень, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права (арк. справи 7).

10.01.2024 старшим державним виконавцем складено вимогу №194/03.1/1-25 до Головного управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області про виконання рішення суду з примусового виконання виконавчого листа №500/4150/22 від 23.10.2023 в повному обсязі (з наданням підтверджуючих документів) протягом десяти днів (арк. справи 9 зворот).

Також, 10.01.2024 старшим державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу ВП НОМЕР_1, якою за невиконання рішення суду та вимог державного виконавця накладено на боржника штраф у розмірі 5100,00 грн. Зобов`язано боржника протягом 10 робочих днів виконати рішення суду (арк. справи 10 зворот).

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області листом від 17.01.2024 повідомило відповідача, що здійснить призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової допомоги сім`ї в разі смерті потерпілого в розмірі 260000,00 гри після отримання технічної допомоги.

Зазначено, що для оперативнішого вирішення даного питання ОСОБА_3 може особисто звернутися до найближчого сервісного центру та подати заяву на призначення страхової виплати (арк. справи 8 зворот).

Не погоджуючись із постановою старшого державного виконавця від 10.01.2024 ВП НОМЕР_1 про накладення штрафу, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Основного Закону судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частинами другою, четвертою статті 372 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження".

Відповідно до частини першої статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів". (частина перша статті 5 Закон №1404-VIII).

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (пункт перший частини першої статті 3 Закону №1404-VIII).

Частинами першою, п`ятою, шостою статті 26 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно з частиною першою статті 18 зазначеного Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як встановлено пунктами 1, 3 частини другої статті 18 Закон №1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Водночас, відповідно до частини третьої наведеної статті виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (частина четверта статті 18 Закон №1404-VIII).

Частина четверта статті 19 Закону №1404-VIII зобов`язує сторони невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи. Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій частина восьма статті 19 цього ж Закону).

Так, предметом оскарження у даній справі є постанова державного виконавця про накладення на позивача штрафу, винесена в межах процедури виконання судового рішення, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії.

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, визначений статтею 63 Закону №1404-VIII. Так за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Отже, законодавець передбачив негативні наслідки (накладення штрафу) за невиконання у встановлений строк відповідного рішення, за умови його невиконання без поважних причин.

Спірна постанова містить посилання на статті 63 та 75 Закону №1404-VIII як на правову підставу накладення штрафу.

Відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, передбачена статтею 75 наведеного Закону. За цією нормою у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. Умовою застосування до боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. Залежно від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, що створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Таким чином, підставою для прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу є встановлення факту невиконання боржником судового рішення без поважних причин - об`єктивних причин, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Як зазначалося вище, на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 січня 2023 року у справі №500/4150/22 за позовом ОСОБА_1 Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області звернулося з листом та копіями судових рішень до Пенсійного фонду України за допомогою щодо технічного вирішення питання нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової допомоги сім`ї потерпілого в розмірі 260000,00 гривень, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права.

Також, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повідомляло відповідача про те, що здійснить призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової допомоги сім`ї в разі смерті потерпілого в розмірі 260000,00 гри після отримання технічної допомоги.

Суд зазначає, що у відповідності до ч.8 ст.19 Закону України "Про виконавче провадження", особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Як слідує із листів Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, що надсилались відповідача (арк. справи 7, 8 зворот) а також надані позивачем суду на виконання вимог ухвали про відкриття провадження (арк. справи 17), Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повідомляло, що для оперативнішого вирішення даного питання ОСОБА_1 необхідно звернутися до найближчого сервісного центру та подати заяву на призначення страхової виплати, однак останньою цього зроблено не було.

Відтак, позивачем не виконано рішення суду не з його вини, а за відсутності відповідної заяви ОСОБА_1 на призначення страхової виплати, що спричиняє технічну неможливість для виконання позивачем рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 січня 2023 року у справі №500/4150/22 та, відповідно, затягування відновлення прав стягувача.

Додатково слід зазначити, що у виконавчому провадженні було замінено боржника на Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області у зв`язку з правонаступництвом.

Тобто, до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області позивач заяву про виплату допомоги не подавав, так як раніше виплату такої допомоги проводило Борщівське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України.

У зв`язку з цим, без звернення стягувача із відповідною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області виконання рішення суду є ускладненим, у зв`язку з технічними проблемами його реалізації.

Вказане зумовило звернення боржника (позивача у даній справі) до вищестоящого органу пенсійного органу з метою вирішення зазначеного питання.

Таким чином, враховуючи, що позивачем рішення суду від 16 січня 2023 року у справі №500/4150/22 не виконано не з його вини, що не враховано державним виконавцем, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова про накладення штрафу від 10.01.2024 ВП НОМЕР_1 є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, а позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Оскільки позов підлягає до задоволення, то до відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачена сума судового збору у розмірі 3028,00 грн.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 10.01.2024 ВП НОМЕР_1 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області судовий збір у розмірі 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім грн. 00 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 08 березня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: майдан Волі, 3, м. Тернопіль, Тернопільська обл., Тернопільський р-н, 46001, );

відповідач:

- Відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місцезнаходження: вул. Галицька, 45, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська обл., Івано-Франківський р-н, 76019, ).

Головуючий суддя Баб`юк П.М.