Справа № 480/5101/23
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2024-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 березня 2024 року Справа № 480/5101/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Кунець О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/5101/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі відповідач-1, ГУ ПФУ в Закарпатській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі відповідач-2, ГУ ПФУ в Сумській області), в якій просить:
- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 по досягненню 50 річного віку протиправними;
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про відмову у призначенні пенсії по досягненню пенсійного віку № НОМЕР_1 від 17.03.2023 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком № 2 період роботи з 15.08.1990 по 01.01.1995 та з 01.01.1995 по 25.04.2004 в Казенному підприємстві "Шосткинський казенний завод «Зірка» на посаді електрослюсар з обслуговування автоматики та засобів вимірювання котельного та турбінного цехів, електрослюсар з ремонту та обслуговування автоматики та засобів вимірювання котельного та турбінного устаткування, що відноситься до Списку № 2 розділу XIII та період навчання з 01.09.1986 по 01.07.1990 в Шосткинському хіміко - технологічному технікумі по спеціальності № 0626 «Експлуатація автоматичних обладнань хімічних виробництв»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах за Списком № 2 на підставі пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02 березня 2015 року № 213-УІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" з 09 березня 2023 року.
Позивач не погоджується із рішенням відповідача-1 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 та, з покликанням на рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020, вказує, що вона досягла необхідного віку 50 років, набула більше 30 років страхового стажу та має більше 10 років пільгового стажу роботи за Списком № 2 (0 років 9 місяців 7 днів (визнаний ПФУ) + 8 років 4 місяці 5 днів роботи в КЗ ШКЗ «Зірка» + 3 роки 10 місяців 0 днів навчання в Шосткинському ХТТ), а тому відмова в призначенні пенсії є незаконною. При цьому, зазначила, що відповідач під час розгляду її документів, які були додані до заяви про призначення пенсії, не проаналізував записи її трудової книжки, не перевірив наявність посад, які дають право про призначення пенсії на пільгових умовах у Списках №№ 1 чи 2, відповідач у спірному рішення не ставить під сумнів факт праці позивача за Списком № 2, але відмовив у зарахуванні періодів роботи з 15.08.1990 по 25.04.2004 лише через відсутність у довідці деяких записів.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 02.06.2023 позовну заяву залишено без руху.
Після усунення позивачем недоліків позовної заяви, ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 19.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
У відзиві на позовну заяву представник відповідача-1 заперечує проти даного позову та просить у задоволенні позову відмовити. Вказує, що позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Розглянувши вказану заяву з доданими до неї документами, рішенням ГУ ПФУ у Закарпатській області позивачу відмовлено в призначення пенсії з наступних підстав. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-ІV право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Відповідно до наданих до заяви документів, страховий стаж позивача становить 33 роки 8 місяців 14 днів, пільговий стаж становить 0 років 9 місяців 7 днів; до пільгового стажу не зараховано періоди роботи згідно довідки №106 від 16.06.2022, оскільки у даній довідці невірно вказано код професії та не зазначено посилання на пункт розділу ХІІІ. Зазначає, що до спірних правовідносин пункт «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі -Закон №1788-XII) не застосовуються, оскільки спірні правовідносини регулюються виключно Законом №1058-ІV. З наведених підстав просив у задоволенні позову відмовити повністю.
Відповідач - ГУ ПФУ в Сумській області отримав копію ухвали суду від 19.06.2023 разом з позовною заявою з додатками 20.06.2023, проте у встановлений судом строк відзив на позов не подав.
Згідно із частиною шостою статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується записами паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданим 21.11.1996 Шосткинським МВ УМВС України в Сумській області.
09.03.2023 позивач звернулася до ГУ ПФУ в Сумській області (за місцем свого проживання) із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.
Не погоджуючись з рішенням ГУ ПФУ в Закарпатській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, позивач звернулася з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно із пунктом «б» частини першої статті 13 Закону № 1788-ХІІ (в редакції, чинній до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII (далі - Закон № 213-VIII), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:
працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Законом № 213-VIII (набрав чинності 01.04.2015) стаття 13 Закону № 1788-ХІІ була викладена в новій редакції, відповідно до якої на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 50 років - по 31 березня 1965 року включно; 50 років 6 місяців - з 1 квітня 1965 року по 30 вересня 1965 року; 51 рік - з 1 жовтня 1965 року по 31 березня 1966 року; 51 рік 6 місяців - з 1 квітня 1966 року по 30 вересня 1966 року; 52 роки - з 1 жовтня 1966 року по 31 березня 1967 року; 52 роки 6 місяців - з 1 квітня 1967 року по 30 вересня 1967 року; 53 роки - з 1 жовтня 1967 року по 31 березня 1968 року; 53 роки 6 місяців - з 1 квітня 1968 року по 30 вересня 1968 року; 54 роки - з 1 жовтня 1968 року по 31 березня 1969 року; 54 роки 6 місяців - з 1 квітня 1969 року по 30 вересня 1969 року; 55 років - з 1 жовтня 1969 року по 31 грудня 1970 року.
За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців у чоловіків і не менше 20 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років у чоловіків і не менше 21 року у жінок; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців у чоловіків і не менше 21 року 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років у чоловіків і не менше 22 років у жінок; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців у чоловіків і не менше 22 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років у чоловіків і не менше 23 років у жінок; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців у чоловіків і не менше 23 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років у чоловіків і не менше 24 років у жінок; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців у чоловіків і не менше 24 років 6 місяців у жінок.
Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.
Рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020 у справі № 1-5/2018(746/15) за конституційним поданням 49 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу I, пункту 2 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII (далі - рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020):

визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII;

стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б»-«г» статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:

«На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінкам».

Згідно із пунктом 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається:

працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Отже, на час виникнення спірних правовідносин у даній справі була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ (з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020) з одного боку, та Законом № 1058-IV - з іншого, в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах за Списком № 2 для жінок, а саме перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий - у 55 років.

При вирішенні даного спору суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2021 у зразковій справі №360/3611/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, яке є правонаступником Управління ПФУ в Попаснянському районі Луганської області, про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання призначити пенсію, які полягають у такому.

Норми Законів № 1788-ХІІ та № 1058-IV регулюють одне і те ж коло відносин, явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України»). Оскільки у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи (такий правовий висновок сформований у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а), тому застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020, а не Закону № 1058-IV.

Отже, право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 на підставі Закону № 1788-ХІІ (з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020) мають жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах, які працювали до 01.04.2015 на посадах, визначених у вказаних нормах.

З матеріалів цієї справи вбачається, що на час звернення за призначенням пенсії (09.03.2023) позивач ОСОБА_1 , досягла віку 50 років, відтак відмова в призначені пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 з підстав недосягнення позивачкою пенсійного віку є протиправною.

Щодо страхового стажу слід зазначити, що відповідач ГУ ПФУ в Закарпатській області у рішенні від 17.03.2023 №36 визнає загальний страховий стаж позивача 33 роки 8 місяців 14 днів, що є достатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Щодо не зарахування до пільгового стажу позивача за Списком №2 періодів роботи згідно з довідкою №106 від 16.06.2022, суд зазначає таке.

Статтею 62 Закону №1788-XII встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 3, 10 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992. Для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку №637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Отже, аналіз наведених вище норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Судом, із долучених до матеріалів справи копій трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 від 06.07.1989 встановлено, що позивач в період з 15.08.1990 по 30.06.2000 працювала електрослюсарем з обслуговування автоматики і засобів вимірювання котельного і турбінного цехів, з 01.07.2000 по 25.04.2004 працювала електрослюсарем з ремонту і обслуговування автоматики і засобів вимірювання котельного і турбінного устаткування по 2 розряду (записи №6,9).

Як вбачається з довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 16.06.2022 №106, виданою Казенним підприємством Шосткинським казенним заводом «Зірка», ОСОБА_1 працювала повний робочий день на даному підприємстві і за період з 15.08.1990 до 01.01.1995, з 01.01.1995 по 25.04.2004 виконувала роботи з обслуговування та ремонту засобів вимірювання та автоматики котельного та турбінного устаткування (енергетичний цех); електростанції, енергопотяги, паросилове господарство; за професією електрослюсар з обслуговування автоматики та засобів вимірювання котельного та турбінного цехів, електрослюсар з ремонту та обслуговування автоматики та засобів вимірювання котельного та турбінного устаткування, що передбачено Списком 2 розділ ХІІІ код КП 2140000а-18455 підстава Постанова Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36.

Копії наказів ШКЗ «Зірка» від 29.09.1994 №411 та від 30.09.1999 №387 засвідчують проведення атестації робочих місць на підприємстві.

Таким чином, спірний пільговий стаж позивача за Списком №2 з 15.08.1990 по 01.01.1995, з 01.01.1995 по 25.04.2004 підтверджується записами в її трудовій книжці, достовірність та порядок оформлення якої, відповідачем під сумнів не ставиться, а також довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 16.06.2022 №106, в якій зазначено відомості, що в цілому відповідають вимогам пункту 20 Порядку №637.

Відповідач ГУ ПФУ в Закарпатській області, як на підставу для незарахування до пільгового стажу позивача спірних періодів роботи згідно довідки від 16.06.2022 №106, вказує, що у такій довідці зазначено невірно код професій та не вказано посилання на пункт розділу ХІІІ.

В той же час суд зазначає, що у довідці від 16.06.2022 №106 перелічені періоди роботи позивача, що зараховуються до спеціального стажу, професія/посада, характер виконуваної роботи, Список №2, постанова про затвердження Списку, розділ Списку №2 (вказано невірно код професії та не зазначено пункт), назву первинних документів, на підставі яких їх видано, така довідка підписана головою комісії з припинення КП ШКЗ «Зірка», начальником відділу кадрів та головним бухгалтером та скріплені печаткою підприємства.

Як було зазначено вище, в період роботи позивача необхідно застосовувати перелік посад за Списком 2, який був чинний у цей період.

Згідно пункту «а» розділу ХIV Списку № 2 постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173 визначено, що його дія поширюється на слюсарів та електромонтерів чергових, слюсарів та електромонтерів по ремонту та обслуговуванню обладнання та автоматики в цехах: котельних, машинних (теплосилових), паливоподачі та пилоприготування.

Відповідно до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників зі шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком (по старості) на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року №10 у розділі XIII «Електростанції, енергопотяги, паросилове господарство» передбачено підрозділ а), код КП №2140000а-18455 «слюсарі, електромонтери, електрослюсарі всіх найменувань, зайняті на обслуговуванні, ремонті котельного, турбінного (парогазотурбінного) обладнання, обладнання паливоподачі та пилоприготування та засобів вимірювань та автоматики, що забезпечують його роботу».

Відповідно до пункту «а» розділу ХІІІ Списку № 2 постанови КМУ від 11.03.1994 № 162 визначено, що його дія поширюється на слюсарів, електромонтерів, електрослюсарів всіх найменувань, зайнятих на обслуговуванні, ремонті котельного, турбінного (парогазотурбінного) устаткування, устаткування паливоподавання і пилоприготування, що забезпечують його роботу засобів вимірювання та автоматики (2140000а-18455).

Відповідно до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36, у розділі XIII «Електростанції, енергопоїзди, паросилове господарсьво» передбачено пункт «а» (робітники), код 13а-3б «слюсарі, електрослюсарі, електромонтери, зайняті обслуговуванням, ремонтом та монтажем котельного, турбінного (парогазотурбінного) устаткування, устаткування подавання палива і пилоприготування, а також засобів вимірювання та автоматики, що забезпечують їх роботу».

З огляду на вищезазначене, посада позивача передбачена у всіх переліках посад Списках № 2.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що зазначення у довідці №106 від 16.06.2022 невірного коду професії та незазначення пункту розділу Постанови № 36 від 16.01.2003 не може слугувати підставою для її неврахування при визначенні права позивача на пенсію, оскільки вказана обставина є формальною підставою, що не спростовує зміст вказаної довідки. Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Суд зауважує, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці чи інших документах, за внесення яких вона не була відповідальна. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займала особа у той чи інший період роботи, за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу. Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та, у свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення особи її конституційного права на соціальний захист, зокрема щодо вирішення питань про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Наявність сумнівів у відповідача може бути підставою для перевірки, в ході якої має бути встановлено обставини, які перешкоджають зарахуванню періоду роботи до стажу, однак не можуть нівелювати відомості трудової книжки та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого нею трудового стажу. Вищевказане узгоджується з позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 06.03.2018 у справі №127/9055/17.

За таких обставин, суд вважає безпідставним незарахування до пільгового стажу позивача за Списком №2 періодів роботи з 15.08.1990 по 01.01.1995, з 01.01.1995 по 25.04.2004.

Враховуючи те, що протиправні дії відображені у прийнятому рішенні відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 17.03.2023 №36, суд обираючи належний та достатній спосіб захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить, вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати вказане рішення.

Також з огляду на те, що судом встановлено протиправність дій органу Пенсійного фонду щодо не зарахування періоду роботи позивача з 15.08.1990 по 01.01.1995, з 01.01.1995 по 25.04.2004 в Казенному підприємстві "Шосткинський казенний завод «Зірка» на посаді електрослюсар з обслуговування автоматики та засобів вимірювання котельного та турбінного цехів, електрослюсар з ремонту та обслуговування автоматики та засобів вимірювання котельного та турбінного устаткування, суд вважає за необхідне також задовольнити позовні вимоги в цій частині та зарахувати вказані періоди до пільгового стажу ОСОБА_1 .

Щодо зарахування періоду н а в ч а н н я з 01.09.1986 по 01.07.1990, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про професійно-технічну освіту» професійно-технічний навчальний заклад - це заклад освіти, що забезпечує реалізацію потреб громадян у професійно-технічній освіті, оволодінні робітничими професіями, спеціальностями, кваліфікацією відповідно до їх інтересів, здібностей, стану здоров`я.

Статтею 18 вказаного Закону визначено, що до професійно-технічних навчальних закладів належать: професійно-технічне училище відповідного профілю; професійне училище соціальної реабілітації; вище професійне училище; професійний ліцей; професійний ліцей відповідного профілю; професійно-художнє училище; художнє професійно-технічне училище; вище художнє професійно-технічне училище; училище-агрофірма; вище училище-агрофірма; училище-завод; центр професійно-технічної освіти; центр професійної освіти; навчально-виробничий центр; центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів; навчально-курсовий комбінат; навчальний центр; інші типи навчальних закладів, що надають професійно-технічну освіту або здійснюють професійно-технічне навчання.

Згідно з частиною 4 статті 19 вказаного Закону професійно-технічні навчальні заклади незалежно від форм власності та підпорядкування розпочинають діяльність, пов`язану з підготовкою кваліфікованих робітників та наданням інших освітніх послуг, після отримання ліцензії. Ліцензія видається у порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини першої статті 38 Закону України «Про професійну-технічну освіту» час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Слід зазначити, що в оскаржуваному рішенні ГУ ПФУ в Закарпатській області від 17.03.2023 №36, відсутнє посилання на те, що період навчання позивача не зарахований до стажу, який дає позивачу право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Приймаючи до уваги, що відповідач-1 не відмовляв позивачу у зарахуванні до пільгового стажу періоду навчання, суд не знаходить підстав для задоволення вимоги позивача в частині зарахування до пільгового стажу за Списком № 2 період навчання з 01.09.1986 по 01.07.1990 в Шосткинському хіміко - технологічному технікумі по спеціальності № 0626 «Експлуатація автоматичних обладнань хімічних виробництв», з підстав їх передчасності та фактичної відсутності спору на даний час щодо даної обставини.

Також слід зазначити, що суд не обраховує дійсний загальний та спеціальний стаж позивача, у зв`язку з чим відсутні підстави для зобов`язання відповідача призначити пенсію позивач за віком на пільгових умовах.

Разом з тим, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду та, зважаючи на положення ч.2 ст.9 КАС України, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання відповідача здійснити повторний розгляд заяви позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 09.03.2023 з урахуванням висновків суду, які зроблені під час розгляду цієї справи.

Водночас, оскільки за приписами Порядку №22-1 електронна пенсійна справа знаходиться в пенсійному органі за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи та такий орган здійснює нарахування та виплату пенсії, тому, на думку суду, належним відповідачем за позовними вимогами зобов`язального характеру є ГУ ПФУ в Сумській області.

За вищевикладених обставин, позовні вимоги належить задовольнити частково.

Враховуючи положення ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, а також те, що саме рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області стало підставою для звернення до суду з цим позовом, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань саме вказаного відповідача судовий збір у розмірі 3220,80 грн, сплаченого позивачем за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 17 березня 2023 року №36 про відмову у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, 1, м. Суми, 40009, ) зарахувати ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до пільгового стажу роботи за списком №2 період її роботи з 15.08.1990 по 01.01.1995, з 01.01.1995 по 25.04.2004 в Казенному підприємстві "Шосткинський казенний завод «Зірка» на посаді електрослюсар з обслуговування автоматики та засобів вимірювання котельного та турбінного цехів, електрослюсар з ремонту та обслуговування автоматики та засобів вимірювання котельного та турбінного устаткування.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, 1, м. Суми, 40009, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) від 09.03.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні інших вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) суму судового збору в розмірі 3220 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Кунець