Справа № 520/32342/23
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2024-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 р. Справа № 520/32342/23

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення у вигляді доплати за 63 години несення служби в нічний час за період з 01 січня 2017 р. по 30 квітня 2018 р., компенсації за невикористану частину щорічної відпустки за 2018, 2019 роки (40 днів), а також індексації грошового забезпечення з 07.11.2015 по 01.11.2017 р.;

- зобов`язати Головне управління національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення у вигляді доплати за 63 години несення служби в нічний час за період з 01 січня 2017 р. по 30 квітня 2018 р., компенсації за невикористану частину щорічної відпустки за 2018, 2019 роки (40 днів), а також індексації грошового забезпечення з 07.11.2015 по 01.11.2017 р.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Головне управління національної поліції в Харківській області протиправно не нараховано та не виплачено позивачу грошове забезпечення у вигляді доплати за 63 години несення служби в нічний час за період з 01 січня 2017 р. по 30 квітня 2018 р., компенсації за невикористану частину щорічної відпустки за 2018, 2019 роки (40 днів), а також індексації грошового забезпечення з 07.11.2015 по 01.11.2017 р., що і стало підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження відповідно до статті 262 КАС України. Запропоновано відповідачу подати до суду відзив на позов.

Представником відповідача подано через систему "Електронний суд" надіслано відзив на позов, в якому він заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві. Щодо не виплати доплати за 63 години служби в нічний час за період з 01 січня 2017 року по 30 квітня 2018 року зазначено, що пунктом 11 розділу 2 Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських затвердженого наказом МВС України від 06.04.2016 № 260 передбачено, що поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час. Годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні. Службою в нічний час вважається виконання поліцейськими службових обов`язків у період з 22.00 до 06.00. В листі управлінням фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Харківській області від 27.11.2023 № 2661/119-29/01-2023 зазначено, що доплата ОСОБА_1 за несення служби в нічний час за період з 01.01.2017 по 30.04.2018 не нараховувалась, оскільки довідки обліку несення поліцейським служби в нічний час до УФЗБО ГУНП в Харківській області не надавались.

Відповідно до відповіді з ВП № 2 Чугуївського РУП (в минулому Зміївський ВП) ГУНП в Харківській області від 27.11.2023 № 10219/119-79/01/12-2023 встановлено, що ОСОБА_1 залучався до несення служби в нічний час в період з 20.00 години 26.04.2018 по 08.00 годину 27.04.2018 у кількості 6 годин. В даному інформаційному листі з ВП № 2 Чугуївського РУП також зазначено, що надати інформацію щодо направлення довідки обліку несення служби в нічний час за зазначений період ОСОБА_1 до УФЗБО ГУНП в Харківській області не видається можливим. ОСОБА_1 ніс службу в нічний час у період з 01.01.2017 по 28.04.2017, коли проходив службу у Московському ВП ГУНП в Харківській області (нинішня назва ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області). Так ОСОБА_1 ніс службу в нічний час 01.01.2017 - 6 годин; 11.01.2017 6 годин служби в нічний час; 13.01.2017 6 годин служби в нічний час; 17.01.2017 6 годин служби в нічний час; 10.02.2017 3 години служби в нічний час; 17.02.2017 6 годин служби в нічний час; 23.02.2017 6 годин служби в нічний час; 25.03.2017 6 годин служби в нічний час; 19.04.2017 6 годин служби в нічний час; 28.04.2017 6 годин служби в нічний час.

Оскільки довідки обліку несення ОСОБА_1 служби в нічний час ні Зміївським ні Московським ВП ГУНП в Харківській області не складались та не надавались до Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Харківській області, тому доплата за службу в нічний час не здійснювалась.

Щодо здійснення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 01.11.2017 зазначено, що ОСОБА_1 прийнято на службу 07.11.2015 в Національну поліцію, що є новоствореним органом і для всіх її працівників вперше визначено посадові оклади з листопада 2015 року, отже, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем встановлення посадових окладів - грудень 2015 року. Право на індексацію грошових доходів у ОСОБА_1 виникло лише в червні 2016 року, то період, який підлягав би індексації складав би з 01.06.2016 по 31.10.2017. Згідно з інформацією, наданою УФЗБО ГУНП в Харківській області індексація грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 31.10.2017 не проводилась. В подальшому з 01.11.2017 по 30.11.2017 ОСОБА_1 індексація грошового забезпечення була виплачена в розмірі 373,85 грн., що зазначено у довідці від 19.10.2023 № 883, яку надав до позовної заяви сам позивач.

Щодо нездійснення виплати при звільненні позивача грошової компенсації за невикористані 40 днів щорічної чергової оплачуваної відпустки за 2018 та 2019 роки також зазначено, що пунктом 8 розділу ІІІ Порядку № 260 установлено, що за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до чинного законодавства. Відповідно до наказу ГУНП в Харківській області від 02.07.2019 № 196 о/с з грошового забезпечення позивача було відраховано надмірно нараховану частину щорічної чергової оплачуваної відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року за період з 03.07.2019 по 31.12.2019 у кількості 8 діб. Листом УКЗ ГУНП в Харківській області від 22.11.2023 № 5224вс/119-12/01-2023 повідомлено представника відповідача про те, що у ОСОБА_1 наявна невикористана частина щорічної додаткової відпустки за 2019 рік у кількості 15 діб.

Також, через систему "Електронний суд" представником відповідача надіслано додаткові пояснення по справі, в яких стосовно компенсації невикористаної відпустки зазначено, що статтею 93 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейським, які звільняються зі служби в поліції за власним бажанням, за віком, станом здоров`я (через хворобу) або у зв`язку зі скороченням штатів чи проведенням організаційних заходів, у році звільнення, за їх бажанням, надається щорічна основна відпустка з наступним звільненням, тривалість якої обчислюється пропорційно з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожний повний місяць служби в році звільнення.

У 2019 році позивач мав право на щорічну основну оплачувану відпустку 30 календарних днів та додаткову оплачувану відпустку 15 календарних днів за повний відпрацьований рік, що в цілому складає 45 календарних днів. Враховуючи, що звільнення ОСОБА_1 відбулося 02.07.2019, з обчислення пропорційного розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожен повний місяць служби в році звільнення (тобто 6 місяців), він мав право на відпустку 22 календарні дні (45 загальна кількість діб відпустки/12 (календарних місяців) * 6 повних місяців служби) = 22 календарні дні.

Відповідно до інформації, що зазначена у листі управління кадрового забезпечення ГУНП в Харківській області від 08.12.2023 № 5624вс/119-12/01-2023 встановлено, що ОСОБА_1 в 2019 році використав 30 календарних днів, тому при звільненні відбулося відрахування з грошового забезпечення надмірно нарахованої частини щорічної чергової оплачуваної відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року за період з 03.07.2019 до 31.12.2019 у кількості 8 діб. ОСОБА_1 до позовної заяви в якості додатку долучає довідку в якій зазначено, що за 2019 рік не використав частину щорічної додаткової відпустки у кількості 15 діб. Але необхідно внести роз`яснення в дану довіку, і зазначити, що ці 15 діб частини щорічної додаткової відпустки позивач мав би право, якщо відпрацював би повний календарний рік, тобто з 01.01.2019 по 31.12.2019. Отже, у випадку б звільнення ОСОБА_1 31.12.2019 останній мав би право на компенсацію невикористаної частини щорічної додаткової відпустки за 2019 рік у кількості 15 діб.

За таких підстав, як вважає відповідач, ОСОБА_1 не відпрацювавши повний календарний рік не може претендувати на виплату компенсації за невикористану частину щорічної додаткової відпустки у кількості 15 діб.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 в період з 07 листопада 2015 року по 02 липня 2019 року проходив службу в Національній поліції України.

Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області від 02 липня 2019 року №196о/с «По особовому складу» капітан поліції ОСОБА_1 , інспектор з ювенальної превенції сектору превенції патрульної поліції Зміївського відділу поліції з 02.07.2019 звільнений згідно із п. 2 ч. 1 ст. 77 законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII, через хворобу. Підстава: рапорт ОСОБА_1 від 14.06.2019, свідоцтво про хворобу від 24.05.2019 №164, видане ГВЛК ДУ "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області".

В наказі зазначено про відрахування з грошового забезпечення позивача надмірно нарахованої частини щорічної чергової оплачуваної відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року за період з 03.07.2019 до 31.12.2019 у кількості 8 діб.

В позовній заяві зазначено, що ОСОБА_1 у зв`язку з проходженням служби в Національній поліції України, впродовж 2017 2019 р.р. залучався до несення служби в нічний час. Однак, доплата за несення служби нічний час за вказаний період відповідачем протиправно не нараховувалась та не виплачувалась.

Крім того, під час проходження служби позивачем впродовж 2018 2019 р.р. не використано 40 діб чергової оплачуваної відпустки (25 діб за 2018 рік, 15 діб за 2019 рік). Проте, відповідачем протиправно не виплачена компенсація за невикористану частину щорічної відпустки.

Також, відповідачем не проводилась індексація грошового забезпечення позивача у період з 07.11.2015 р. по 01.11.2017 р. та як наслідок останньому не здійснювались виплати належних йому сум.

Вказані обставини в сукупності слугували підставою для звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом.

1. Щодо позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання ГУНП в Харківській області нарахувати та виплатити позивачу доплату за 63 години несення служби в нічний час за період з 01 січня 2017 р. по 30 квітня 2018 р., суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 94 Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII , поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» №988 від 11.11.2015 р. встановлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Підпунктом 3 пункту 5 Постанови №988 визначено обов`язок виплачувати доплату за службу в нічний час - у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.

Згідно з пунктом 3 Розділу І Порядку та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України №260 від 06.04.2016 р., грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.

Відповідно до пункту 11 Розділу II Порядку №260, поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.

Годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні.

Службою в нічний час вважається виконання поліцейськими службових обов`язків у період з 22.00 до 06.00.

Поліцейським, які несуть службу в нічний час, надається перерва для відпочинку та харчування тривалістю не більше двох годин. Перерва для відпочинку і харчування не включається в службовий час.

Поліцейським добового наряду під час чергування почергово надаються перерви для вживання їжі та короткочасного відпочинку. Загальна тривалість такої перерви становить 4 години (2 години вдень і 2 години вночі) та не включається в службовий час.

Підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції.

Облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до цих Порядку та умов.

Поліцейським, що залучалися до служби в нічний час, виплата доплати за службу в нічний час за минулий місяць здійснюється одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць.

Таким чином, доплата за службу в нічний час є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення поліцейського, який входить до складу грошового забезпечення поліцейського, а обов`язок виплачувати доплату за службу в нічний час встановлений пп. 3 п. 5 вищевказаної постанови КМУ №988.

Листом ВП № 2 Чугуївського РУП (в минулому Зміївський ВП) ГУНП в Харківській області від 27.11.2023 № 10219/119-79/01/12-2023 підтверджено, що ОСОБА_1 залучався до несення служби в нічний час в період з 20.00 години 26.04.2018 по 08.00 годину 27.04.2018 у кількості 6 годин.

Матеріалами справи також підтверджено, що ОСОБА_1 ніс службу в нічний час у період з 01.01.2017 по 28.04.2017 під час проходження служби у Московському ВП ГУНП в Харківській області (наразі - ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області). Позивач ніс службу в нічний час 01.01.2017 - 6 годин; 11.01.2017 6 годин служби в нічний час; 13.01.2017 6 годин служби в нічний час; 17.01.2017 6 годин служби в нічний час; 10.02.2017 3 години служби в нічний час; 17.02.2017 6 годин служби в нічний час; 23.02.2017 6 годин служби в нічний час; 25.03.2017 6 годин служби в нічний час; 19.04.2017 6 годин служби в нічний час; 28.04.2017 6 годин служби в нічний час.

Вказана інформація підтверджується представником відповідача у відзиві на позов.

Отже матеріалами справи підтверджено, що позивач у період з 01 січня 2017 року по 27 квітня 2018 року ніс службу у нічний час, яка сумарно склала 63 години.

В позовній заяві позивач зазначив, що доплата за несення служби нічний час за вказаний період відповідачем йому не нараховувалась та не виплачувалась.

Відповідач не надав суду жодних належних доказів на спростування вимог позивача нарахувати та виплатити їй доплату за службу у нічний час відповідно до відпрацьованого часу у встановленому законодавством розмірі.

В листі управлінням фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Харківській області від 27.11.2023 №2661/119-29/01-2023 зазначено, що доплата ОСОБА_1 за несення служби в нічний час за період з 01.01.2017 по 30.04.2018 не нараховувалась, оскільки довідки обліку несення поліцейським служби в нічний час до УФЗБО ГУНП в Харківській області не надавались, тому на думку відповідача, відсутні підстави для нарахування та виплати позивачу доплату за службу у нічний час.

Суд не приймає до уваги такі твердження відповідача та вважає їх необґрунтованими, оскільки з норм пункту 11 Порядку № 260 випливає, що відповідач зобов`язаний був сформувати довідку обліку несення позивачем служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до Порядку № 260.

При цьому, складання довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час не залежить від волі позивача. Відсутність такої довідки не може впливати на нарахування та виплату доплати за службу в нічний час в порядку та розмірі, визначених постановою КМУ №988 та Порядком № 260 в разі наявності для цього підстав.

Зважаючи, що матеріалами справи підтверджено несення позивачем служби у нічний час з 01 січня 2017 року по 27 квітня 2018 року (включно), доплат за цей період відповідачем не здійснювалось, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в цій частині шляхом зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача доплату за службу у нічний час за відпрацьовані нічні зміни за період з 01 січня 2017 року по 27 квітня 2018 року (включно) з розрахунку за кожну годину служби у нічний час.

2. Щодо позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання ГУНП в Харківській області нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення з 07.11.2015 по 01.11.2017 р., суд зазначає наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, врегульовані положеннями Закону України "Про Національну поліцію".

Відповідно до приписів п.п. 1, 2, 5 ст. 94 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Положеннями ст.1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення).

Приписами ч. 2 ст.5 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" передбачено, що підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Відповідно до приписів ст.6 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі - Порядок №1078), який визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Відповідно до п.1-1 Порядку №1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Відповідно до п. 4 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Оплата праці, у тому числі працюючим пенсіонерам, грошове забезпечення, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю, що надається залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

У разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення (пункт 5 Порядку №1078).

Згідно з п.п.2 п. 6 Порядку №1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.10.2017 №782 до вказаної постанови №1078 внесено зміни та включено поліцейських до переліку категорій осіб, яким здійснюється індексація грошового забезпечення.

Частиною 2 статті 8 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» передбачено, що за наявності підстав, визначених цим Законом, право населення на реалізацію зазначених гарантій не залежить від прийняття рішень відповідними органами.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.10.2017.

Аналогічного висновку дійшов Другий апеляційний адміністративний суд у постановах від 20.07.2023 року по справі №520/9357/22 та від 22.01.2024 року по справі № 520/10779/22.

Положення ч. 6 ст. 95 КЗпП України визначають, що заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Суд зазначає, що індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення поліцейських, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті. Звільнення особи зі служби в поліції жодним чином не позбавляє її права на отримання виплат, на які вона має право, проте не отримувала їх під час проходження служби за незалежних від неї обставин.

Отже, індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення поліцейських, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а тому, підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті. Разом з тим, обмежене фінансування державного органу чи установи, де особа проходила службу, жодним чином не впливає на право особи отримати індексацію грошового забезпечення.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.01.2021 р. по справі №160/35/20.

В позовній заяві позивач просить суд зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення з 07.11.2015 по 01.11.2017 р.

Довідкою №882 від 19.10.2023 про грошове забезпечення ОСОБА_1 підтверджено, що індексацію за період з 07.11.2015 по 31.12.2016 позивачу не нараховано.

Згідно довідки №883 від 19.10.2023 про грошове забезпечення ОСОБА_1 підтверджено, що індексацію позивачу було нараховано лише за листопад - грудень 2017 року.

В листі управлінням фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Харківській області від 27.11.2023 №2661/119-29/01-2023 зазначено, що індексація грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 01.11.2017 не проводилась.

Разом з відзивом на позов представником відповідача не надано до суду жодних доказів нарахування та виплати позивачу індексації за вказаний період. Таких доказів матеріали справи також не містять.

Твердження Головного управління Національної поліції в Харківській області, викладені в листі від 27.11.2023 №2661/119-29/01-2023 про те, що індексація грошового забезпечення позивача повинна здійснюватися лише з 01.11.2017 - після набрання чинності постановою КМУ № 782, якою абз. 5 п. 2 Порядку № 1078, після слова «військовослужбовців» доповнено словом «поліцейських», є помилковими, оскільки така індексація прямо передбачена положеннями Закону України "Про Національну поліцію" та Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".

Враховуючи обставини встановлення під час розгляду справи обставин порушення прав позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для зобов`язання Головного управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за спірний період з 07.11.2015 по 01.11.2017.

Отже в цій частині позовні вимоги також є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

3. Щодо позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання Головного управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити позивачу компенсацію за невикористану частину щорічної відпустки за 2018, 2019 роки (40 днів), суд також зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України "Про відпустки" від 15.11.1996 № 504/96-ВР (далі - Закон №504/96-ВР), у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину-особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

Аналогічні положення містяться у ч. 1 ст. 83 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України).

У свою чергу, Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII) визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 59 Закону № 580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік і форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 92 Закону № 580-VIII поліцейським надаються щорічні чергові оплачувані відпустки в порядку та тривалістю, визначених цим Законом. Поліцейському надаються також додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) та інші види відпусток відповідно до законодавства про відпустки.

Частинами 1 - 4 ст. 93 Закону № 580-VIII передбачено, що тривалість відпусток поліцейського обчислюється подобово. Святкові та неробочі дні до тривалості відпусток не включаються. Тривалість щорічної основної оплачуваної відпустки поліцейського становить тридцять календарних днів, якщо законом не визначено більшої тривалості відпустки. За кожний повний календарний рік служби в поліції після досягнення п`ятирічного стажу служби поліцейському надається один календарний день додаткової оплачуваної відпустки, але не більш як п`ятнадцять календарних днів. Тривалість чергової відпустки у році вступу на службу в поліції обчислюється пропорційно з дня вступу до кінця року з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожен повний місяць служби.

Згідно із абз. 7 і 9 п. 8 розділу ІІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 (далі - Порядок №260), за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до чинного законодавства. Виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства на день звільнення із служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення.

Відтак, із наведеного слідує, що у наступному календарному році, у тому числі і за умови, що він є роком звільнення, поліцейський має гарантоване право на чергову відпустку за поточний календарний рік та на відпустки (основні і додаткові), що не були використані в попередніх роках, що реалізується, у тому числі, шляхом отримання грошової компенсації за весь час невикористаної оплачуваної відпустки, незалежно від часу набуття права на таку відпустку, оскільки відпустки за попередні роки також є невикористаними у році звільнення та не можуть бути залишені без розрахунку з поліцейським, адже це суперечить суті та гарантіям як трудового, так і спеціального законодавства в частині реалізації права на відпочинок.

Рішенням Конституційного Суду України від 07.05.2002 № 8-рп/2002 у справі за конституційним поданням Президента України щодо офіційного тлумачення положень ч. ч. 3 ст. 124 Конституції України (справа щодо підвідомчості актів про призначення або звільнення посадових осіб) зазначено, що при розгляді та вирішенні конкретних справ, пов`язаних із спорами щодо проходження публічної служби, адміністративний суд, установивши відсутність у спеціальних нормативно-правових актах положень, якими врегульовано спірні правовідносини, може застосувати норми, у яких визначені основні трудові права працівників - КЗпП України.

З огляду на відсутність правового врегулювання положеннями Закону №580-VIII і Порядку №260 питання компенсації невикористаної частини відпустки поліцейському за минулі роки, суд дійшов висновку, що при вирішенні вказаного спору підлягають застосуванню приписи КЗпП та Закону № 504/96-ВР, яким передбачено право працівника у разі звільнення на виплату грошової компенсації за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки.

Суд відхиляє позицію представника відповідача, викладену у відзиві, відповідно до якої питання виплати грошової компенсації за невикористану частину відпустки поліцейським при звільненні урегульовані спеціальними нормами, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, а тому виплата грошової компенсації передбачена виключно за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, оскільки Верховний Суд у постановах від 04.02.2021 у справі № 160/5393/19, від 31.03.2021 у справі № 320/3843/20, від 26.05.2021 у справі № 360/1362/20 дійшов висновку, що у випадку звільнення поліцейських з Національної поліції України їм виплачується компенсація за всі невикористані ними дні, як основної, так і додаткової відпустки, за всі роки служби.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Щодо кількості днів невикористаних відпусток за спірний період 2018 - 2019 роки, за які позивачу не нарахована та не виплачена грошова компенсація, суд зазначає наступне.

В позовній заяві позивач зазначив, що у випадку звільнення поліцейських з Національної поліції України їм виплачується компенсація за всі невикористані ними дні, як основної, так і додаткової відпустки. Позивач за період проходження служби в Національній поліції України (з 07.11.2015 по 02.07.2019 р.) не використав 40 діб основної і додаткової відпустки, компенсація яких не здійснена відповідачем, тому останнім допущено протиправну бездіяльність.

Разом з позовом позивач надав довідку начальника УКЗ ГУНП в Харківській області, в якій зазначено, що позивачем не використана частина щорічної чергової оплачуваної основної та додаткової відпустки за 2018 рік 25 діб (10 діб основної та 15 діб додаткової відпустки), невикористана частина щорічної чергової оплачуваної основної та додаткової відпустки за 2019 рік - 15 діб додаткової відпустки.

В додаткових поясненнях представник відповідача зазначив, що у 2019 році позивач мав право на щорічну основну оплачувану відпустку 30 календарних днів та додаткову оплачувану відпустку 15 календарних днів за повний відпрацьований рік, що в цілому складає 45 календарних днів. Враховуючи, що звільнення ОСОБА_1 відбулося 02.07.2019, з обчислення пропорційного розрахунку 1/12 частини відпустки за кожен повний місяць служби в році звільнення (6 місяців), позивач мав право на відпустку 22 календарні дні (45 загальна кількість діб відпустки/12 (календарних місяців)*6 повних місяців служби) = 22 календарні дні.

Відповідно до наказу ГУНП в Харківській області від 02.07.2019 № 196 о/с з грошового забезпечення позивача було відраховано надмірно нараховану частину щорічної чергової оплачуваної відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року за період з 03.07.2019 по 31.12.2019 у кількості 8 діб.

Відповідно до інформації, що зазначена у листі управління кадрового забезпечення ГУНП в Харківській області від 08.12.2023 № 5624вс/119-12/01-2023, ОСОБА_1 в 2019 році використав 30 календарних днів, тому при звільненні відбулося відрахування з грошового забезпечення надмірно нарахованої частини щорічної чергової оплачуваної відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року за період з 03.07.2019 до 31.12.2019 у кількості 8 діб.

З приводу довідки начальника УКЗ ГУНП в Харківській області, що за 2019 рік не використав частину щорічної додаткової відпустки у кількості 15 діб, яку позивачем надано разом з позовом, представник відповідача зазначив, що ці 15 діб частини щорічної додаткової відпустки ОСОБА_1 мав би право, якщо відпрацював би повний календарний рік, тобто з 01.01.2019 по 31.12.2019.

Відповідно до частин 9, 10 статті 93 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейським у рік звільнення за власним бажанням, за віком, через хворобу чи скорочення штату в році звільнення, за їх бажанням, надається чергова відпустка, тривалість якої обчислюється пропорційно з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожний повний місяць служби в році звільнення. При звільненні поліцейського проводиться відрахування з грошового забезпечення надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року. За невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до закону.

Оскільки із наведених вище документів судом встановлено, що у 2019 році (зважаючи, що зі служби в поліції позивача звільнено 02.07.2019) ОСОБА_1 використав повністю всю відпустку, яка, в даному випадку, склала календарні 22 дні (звільнення ОСОБА_1 відбулося 02.07.2019, 45 днів - загальна кількість відпустки / 12 календарних місяців * 6 повних місяців служби (з 01.01.2019 до 01.07.2019) = 22 календарні дні), відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію за невикористану відпустку за 2019 рік.

Разом з тим, в довідці начальника УКЗ ГУНП в Харківській області зазначено, що ОСОБА_1 не використав частину щорічної чергової оплачуваної основної та додаткової відпустки за 2018 рік 25 діб (10 діб основної та 15 діб додаткової відпустки).

В матеріалах справи відсутні докази нарахування та виплати відповідачем позивачу грошову компенсацію 25 діб щорічної основної та додаткової відпустки за 2018 рік.

Зважаючи на що, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання Головного управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористану частину відпустки за 2018 рік у кількості 25 діб.

Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат відповідно до положень статті 139 КАС України не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-263, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд. 13, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61002, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 року по 01.11.2017 року, доплати за службу у нічний час за період з 01 січня 2017 року по 27 квітня 2018 року (включно), грошової компенсації за невикористану частину відпустки за 2018 рік у кількості 25 діб.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 07.11.2015 року по 01.11.2017 року.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 доплату за службу у нічний час за період з 01 січня 2017 року по 27 квітня 2018 року (включно) за відпрацьовані нічні зміни із наступним розрахунком в погодинній кількості: за 2017 рік: 01.01.2017 - 6 годин; 11.01.2017 6 годин; 13.01.2017 6 годин; 17.01.2017 6 годин; 10.02.2017 3 години; 17.02.2017 6 годин; 23.02.2017 6 годин; 25.03.2017 6 годин; 19.04.2017 6 годин; 28.04.2017 6 годин; за 2018 рік: 27.04.2018 - 6 годин.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористану частину відпустки за 2018 рік у кількості 25 діб.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Шевченко О.В.