Справа № 560/777/24
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2024-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/777/24
РІШЕННЯ

іменем України

12 березня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Петричковича А.І. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області , Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом від 16.01.2024, в якому просить: 1) визнати протиправною бездіяльність головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, яка полягає в безпідставній відмові ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» частини першої статті 55 Закону України від 5 листопада 1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення»; 2) зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до пункту «е» частини першої статті 55 Закону України від 5 листопада 1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» з 19 вересня 2023 року.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою про призначення пенсії за вислугу років як працівнику освіти та надала пакет необхідних документів. Однак, відповідачем відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю спеціального стажу.

Відповідно до ухвали від 18.01.2024, суд відкрив спрощене провадження без повідомлення учасників справи.

08.02.2024 до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області поступив відзив на позов, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що відповідно до наданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування страховий стаж позивачки складає 33 роки 09 місяців 25 днів, у тому числі спеціальний стаж, що дає право на пенсію по вислузі років 26 років 03 місяці 11 днів, що менше розміру, встановленого пунктом «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Також, просить провести розгляд справи в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін.

Ухвалою суду від 26.02.2024 у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про розгляд справи з викликом (повідомленням) сторін, відмовлено. Залучено у якості співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

08.03.2024 до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поступив відзив на позов, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що відповідно до наданих документів та страхових відомостей страховий стаж Позивача складає 33 роки 09 місяців 25 днів; спеціальний стаж, який дає право на призначення за вислугу років складає 26 років 03 місяці 11 днів. Тому, прийнято рішення № 95 від 27.09.2023 про відмову в призначенні пенсії за вислугою років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону № 1788 та пункту 16 розділу XV Прикінцеві положення» Закону № 1058 через відсутність необхідного спеціального стажу у 26 років 06 місяців.

З`ясувавши обставини на які сторони покликаються, як на підставу своїх вимог так і заперечень, оцінивши надані учасниками справи докази, суд прийшов до таких висновків, враховуючи наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 19.09.2023 звернулась до головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою щодо призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону № 1788-ХІІ.

До заяви про призначення пенсії позивачем надано, зокрема, трудову книжку колгоспника серії НОМЕР_1 від 01.08.1990, архівні довідки від 15.05.2023 № 287/01-32, № 288/01-32, № 453/01-32 від 21.08.2023, видані Городоцьким трудовим архівом Городоцької міської ради, 352/07-18 від 19.05.2023, виданої архівним відділом Хмельницької районної державної адміністрації.

Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №95 від 27.09.2023 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років в зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу роботи не менше 26 років 6 місяців. Вік позивача на дату звернення 51 рік 11 місяців 12 днів.

До спеціального стажу, що дає право на пенсію по вислузі років, не зараховано наступні періоди:

- з 03.08.1990 по 31.12.1990 року вихователем дитсадку в колгоспі ім. Мічуріна, оскільки відсутні дані про встановлений мінімум та кількість вироблених вихододнів згідно архівних довідок від 15.05.2023 року №287/01-32, виданої Городоцьким трудовим архівом та № 352/04-18 від 19.05.2023, виданої архівним відділом Хмельницької районної адміністрації;

- з липня по вересень, з листопада по грудень 2013 року, та січень 2014 року, оскільки відсутні відомості в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Періоди роботи на посаді вчителя французької мови Опорного закладу Городоцький ліцей №2 потребують уточнення щодо знаходження у відпустках без збереження заробітної плати, інших відволікань.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України Про пенсійне забезпечення від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) та Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Статтею 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII передбачено, що пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на них (частина 2 статті 7 Закону №1788).

Частиною 1 статті 52 Закону №1788 визначено, що право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники освіти, охорони здоров`я, а також соціального забезпечення, які в будинках-інтернатах для престарілих та інвалідів і спеціальних службах безпосередньо зайняті обслуговуванням пенсіонерів та інвалідів, відповідно до пункту "е" статті 55.

Пунктом "е" частини першої статті 55 Закону №1788 було передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Законом України від 02 березня 2015 року №213-VIIІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" (далі - Закон №213-VIII) статтю 55 Закону №1788-ХІІ викладено в новій редакції. Так право на пенсію за вислугу років відповідно до пункту "е" вказаної статті мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення незалежно від віку за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 року - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців; з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.

Із прийняттям Закону №213-VIII підвищено, зокрема, спеціальний стаж, необхідний для виходу на пенсію, для категорій працівників, визначених пунктами "д", "е", "ж" статті 55 Закону №1788-ХІІ, а Закон №911-VIII встановив раніше не передбачений законодавством вік виходу на пенсію для окремих категорій громадян, а саме: 55 років - для працівників освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення (пункт "е" статті 55 Закону №1788-ХІІ) за переліком, що затверджується у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду України від 04 червня 2019 року № 2-р/2019 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту "а" статті 54, статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року №1788-XII зі змінами, внесеними законами України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року № 213-VIII, "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року №911-VIII.

За приписами пункту "е" частини 1 статті 55 Закону №1788-ХІІ, у відновленій редакції, після рішення Конституційного Суду України від 04 червня 2019 року №2-р/2019, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається КМ України, незалежно від віку.

Отже, на день звернення позивача до відповідача, пунктом "е" статті 55 Закону №1788-ХІІ передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, незалежно від віку, при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років, що дає право на призначення даного виду пенсії.

Записами трудової книжки позивача стверджено, та не заперечується відповідачами про наявність у позивача спеціального стажу понад 25 років (відповідачами зараховано 26 років 03 місяці 11 днів).

Отже, оскільки позивач має необхідний спеціальний стаж для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "е" частини першої статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", тому рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 95 від 27.09.2023 є протиправним, як наслідок, слід зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за вислугу років відповідно до пункту "е" частини першої статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", починаючи з дня звернення за призначенням пенсії - з 19.09.2023.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, суд робить висновок, що позивач довів позовні вимоги, а суб`єкти владних повноважень, не довели, що діяли у межах закону відмовляючи у призначенні пенсії за вислугу років, що підтверджено доказами, перевіреними в суді, тому позов задовольняється.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач сплатила судовий збір у розмірі 2422,40 гривень, тому ці витрати слід присудити на її користь.

Згідно з ч. 1- 3 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з ч. 5, 7 ст. 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналіз наведених правових норм свідчить, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації виключно стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

З матеріалів справи встановлено, що позивач подав підтверджуючі докази надання правової допомоги, зокрема: Договір про надання правової допомоги №1121/04, Звіт-розрахунок наданої правової допомоги та її вартості з урахуванням затраченого часу, особливостей і складності справи від 30.01.2024, Квитанцію до прибуткового касового ордера.

При визначенні суми відшкодування судових витрат, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Суд вважає, що зазначення в описі робіт такого виду правничої допомоги як: Надання консультації (з`ясування обставин та суті спору, ознайомлення з документами тощо), роз`яснення з правових питань (у т.ч. підготовка орієнтовного переліку більш широкого спектру послуг та їх вартості, ініціатива клієнта на подальшу співпрацю), з`ясування позиції клієнта (гіпотетичний результат та засоби його досягнення, на яких він наполягає), укладення договору про надання правової допомоги (роз`яснення змісту та окремих умов, друкування 2-х примірників), роз`яснення (в загальних рисах) окремих норм законодавства, моніторинг нормативно-правових актів та судової практики, підготовка (складання, друкування, копіювання) адміністративної позовної заяви та додатків, ордера на надання ПОД, вичитування (перевірка) тексту цих документів, охоплюється поняттям "підготовка позовної заяви", тому суд вважає необгрунтованими такі витрати.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу на суму 3000,00 гривень у суді першої інстанції є співмірними зі складністю цієї справи, наданими адвокатом обсягом послуг, тому підлягають стягненню з відповідача.

Згідно з ч.1 ст.143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 95 від 27.09.2023.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до п. "е" ч. 1 ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 19.09.2023, та здійснити відповідні нарахування та виплату.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 5422,40 (п`ять тисяч чотириста двадцять дві гривні сорок копійок) гривень за рахунок асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 12 березня 2024 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідачі:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н, 29013 , код ЄДРПОУ - 21318350) Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, 3,м. Слов`янськ,Донецька обл., Краматорський р-н,84122 , код ЄДРПОУ - 13486010)

Головуючий суддя А.І. Петричкович