Справа № 420/7071/24
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2024-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7071/24
УХВАЛА
11 березня 2024 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Харченко Ю.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Служби безпеки України про визнання протиправним та скасування наказу, та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд: визнати протиправним та скасувати наказ Голови СБ України від 02 лютого 2024 року № 141-ОСдск щодо призначення полковника ОСОБА_1 на посаду начальника 7 відділу (з дислокацією у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області) (полковник) 5 управління (з дислокацією у м. Дніпро) Головного управління Департаменту військової контррозвідки СБ України; зобов`язати Службу безпеки України виплатити на користь ОСОБА_1 невиплачену суму грошового забезпечення, виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, премій тощо), які мають постійний характер, що були встановлені за посадою начальника управління ДВКР СБ України за час перебування в розпорядженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 172 КАС України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.
Зокрема, судом встановлено, що дану позовну заяву ОСОБА_1 подано на захист прав, свобод, та охоронюваних законом інтересів у межах правовідносин щодо визнання протиправним та скасування Наказу Голови СБ України від 02 лютого 2024 року № 141-ОСдск про призначення полковника ОСОБА_1 на посаду начальника 7 відділу (з дислокацією у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області) (полковник) 5 управління (з дислокацією у м. Дніпро) Головного управління Департаменту військової контррозвідки СБ України, та зобов`зання виплатити невиплачену суму грошового забезпечення, виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, премій тощо), які мають постійний характер, що були встановлені за посадою начальника управління ДВКР СБ України за час перебування в розпорядженні.
Так, суд зазначає, що за своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.
Крім того, об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин.
Під вимогою слід розуміти матеріально - правову вимогу позову, яка складає його предмет. Підставою позову є фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача. Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку. Отже, об`єднані вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких ґрунтується позов в цілому.
Між тим, дослідивши зміст адміністративного позову, та додані письмові докази, судом встановлено, що сумісний розгляд заявлених ОСОБА_1 позовних вимог унеможливлюватиме виконання завдання адміністративного судочинства, позаяк позивачем об`єднано позовні вимоги, які хоча і мають спільний субєктний склад, однак жодним чином не пов`язані між собою ані предметом, ані підставою виникнення.
Зокрема, у позовній заяві ОСОБА_1 просить суд визнати протиправним та скасувати Наказ Голови СБ України від 02 лютого 2024 року № 141-ОСдск щодо призначення полковника ОСОБА_1 на посаду начальника 7 відділу (з дислокацією у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області) (полковник) 5 управління (з дислокацією у м. Дніпро) Головного управління Департаменту військової контррозвідки СБ України; зобов`язати Службу безпеки України виплатити на користь ОСОБА_1 невиплачену суму грошового забезпечення, виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, премій тощо), які мають постійний характер, що були встановлені за посадою начальника управління ДВКР СБ України за час перебування в розпорядженні, мотивуючи свою правову позицію, у тому числі тим, що ОСОБА_1 проходить службу в органах Служби безпеки України з 1996р. В період з 2020 р. по 2022 р. перебував на посаді офіцера діючого резерву за посадою начальника управління Департаменту військової контррозвідки (ДВКР) СБ України. 3 02 вересня 2022р. Наказом Голови Служби безпеки України №1263 від 16.09.2022 начальника управління полковника ОСОБА_1 виведено у розпорядження Начальника Департаменту військової контррозвідки (ДВКР) СБ України.
В подальшому позивачу стало відомо, що Наказом Голови Служби безпеки України №141-ОСдск від 02 лютого 2024р. призначено за підпунктом «г» пункту 44 та підпунктом «а» пункту 46 (у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) полковника ОСОБА_1 , який перебуває у розпорядженні начальника департаменту за посадою начальника управління (полковник) начальником 7 відділу (з дислокацією у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області) (полковник) 5 управління (з дислокацією у м. Дніпро).
Таким чином, враховуючи вищевикладене, та зважаючи, що предметом позовних вимог ОСОБА_1 є, зокрема, визнання протиправним та скасування Наказу Голови СБ України від 02 лютого 2024 року № 141-ОСдск про призначення полковника ОСОБА_1 на посаду начальника 7 відділу (з дислокацією у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області) (полковник) 5 управління (з дислокацією у м. Дніпро) Головного управління Департаменту військової контррозвідки СБ України, та зобов`зання виплатити невиплачену суму грошового забезпечення, виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, премій тощо), які мають постійний характер, що були встановлені за посадою начальника управління ДВКР СБ України за час перебування в розпорядженні, суд акцентує, що заявлені позивачем позовні вимоги хоч і мають одного відповідача, і виникли в межах проходження публічної служби, проте за своєю правовою суттю стосуються різних правовідносин, та, як наслідок, сумісний розгляд об`єднаних позивачем вимог не лише суперечитиме приписам КАС України, але й значно утруднить та сприятиме затягуванню вирішення спору по суті протягом розумного строку.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 45 КАС України з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою.
Згідно з ч. 3 цієї ж статті якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.
Пунктом 6 частини четвертої статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).
Суд, при цьому, акцентує, що інститут повернення позовної заяви позивачеві передбачений з метою усунення недоліків адміністративного позову заяви і таке повернення у жодному разі не позбавляє позивача права на повторне звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом після усунення недоліків.
Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та зважаючи, що позивачем в одній позовній заяві об`єднано вимоги, які не пов`язані між собою ані предметом, ані підставою виникнення, поданими доказами, не є основними/ похідними, та за своєю правовою суттю стосуються різних правовідносин, суд дійшов висновку щодо необхідності повернення позовної заяви ОСОБА_1 до Служби безпеки України про визнання протиправним та скасування наказу, та зобов`язання вчинити певні дії, - позивачеві, відповідно до положень п.6 ч.4 ст.169 КАС України.
При цьому, суд зазначає, що повернення позовної заяви у жодному разі не є перешкоджанням у доступі до правосуддя, у контексті статті 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, адже відповідно до положень ч.8 ст.169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Керуючись п.6 ч.4 ст.169, ст. 241-243, ст.ст.248, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Служби безпеки України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, - повернути позивачеві.
Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Копію ухвали разом з позовною заявою та всіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачеві.
Ухвала суду може бути оскаржена, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду у строки визначені статтею 295 КАС України.

Суддя Ю.В. Харченко