Справа № 380/30433/23
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2024-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2024 рокусправа № 380/30433/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брильовського Р.М. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІАРІС» за участі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСАЛТИНГОВА КОМПАНІЯ ДЕЛЬТА» про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

Встановив:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІАРІС», у якій з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить суд:

- визнати недійсними установчі документи, прийняти рішення про припинення юридичної особи ТзОВ «ЛІАРІС» (), у зв`язку із чим призначити ліквідаційну комісію (ліквідатора) такої юридичної особи;

- зобов`язати Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради провести відповідні реєстраційні дії щодо припинення юридичної особи ТзОВ «ЛІАРІС» ().

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що відповідно до вироку Святошинського районного суду м. Києва від 17.08.2023 року за №1-кп/7591463/23, ОСОБА_1 (згідно установчих документів - директор ТзОВ «ЛІАРІС» - Код 43639312), у період листопада 2020 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи біля станції метро «Сзятошин» по проспекту Перемоги (Берестейський) у місті Києві, більш точне місце з ході досудового розслідування не встановлено, не маючи відповідної освіти та досвіду роботи, перебуваючи у скрутному матеріальному становищі, не маючи засобів для ведення господарської діяльності, усвідомлюючи протиправний характер запропонованих дій як майбутній директор та засновник ТзОВ «ЛІАРІС» (), погодився на пропозицію невстановленої в ході досудового розслідування особи, за грошову винагороду у розмірі 1000 грн., внести в документи, які подаються для державної реєстрації, завідомо неправдиві відомості, тим самим вступивши у попередню змову з останнім. Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, спрямованого на порушення встановленого законодавством України порядку реєстрації юридичних осіб, того ж дня, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, на виконання раніше досягнутих домовленостей, ОСОБА_1 передав невстановленим особам копії паспорту громадянина України та картки фізичної особи - платника податків про присвоєння ідентифікаційного номеру з метою подальшої державної перереєстрації ТОВ «ЛІАРІС» () на своє ім`я, тобто шляхом наданням засобів сприяв невстановленим особам вчиненню кримінального правопорушення. Отримавши такі документи, невстановлені особи, реалізуючи спільні з ОСОБА_1 злочинні наміри, за невстановлених обставин, забезпечили виготовлення у встановленій законом формі проекти установчих документів, необхідні для державної перереєстрації ТзОВ «ЛІАРІС» () на ім`я останнього. У подальшому, 30.11.2020, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_1 , перебуваючи в офісі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу за адресою: м. Київ, пр-т. Берестейський (Перемоги), 93, підписав заздалегідь підготовлений акт приймання-передачі частки статутного капіталу ТОВ «ЛІАРІС», за що отримав від невстановлених досудовим розслідуванням осіб грошову винагороду у розмірі 500 грн. Наступного дня, 01.12.2020, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_1 , перебуваючи в офісі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу за адресою: м. Київ, пр-т. Берестейський (Перемоги), 93, підписав заздалегідь підготовлене рішення учасника № 01/12 ТОВ «ЛІАРІС» (), наділивши його таким чином необхідними реквізитами офіційного документу,за що отримав від невстановлених досудовим розслідуванням осіб грошову винагороду у розмірі 500 грн. У подальшому, 07.12.2020, більш точний час та місце досудовим розслідуванням не встановлено, невстановлені досудовим розслідуванням особи, використовуючи раніше складені та заповнені від імені ОСОБА_1 документи, подали їх Миколаївській районній державній адміністрації Львівської області за адресою: Львівська область, Миколаївський район, м. Миколаїв, вул. Володимира Великого, будинок 6, а саме: акт приймання-передачі частки статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІАРІС» () від 30.11.2020, підписаний ОСОБА_1 ; рішення учасника № 01/12 товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІАРІС» () від 01.12.2020 на 1 арк., підписане ОСОБА_1 ; заява щодо державної реєстрації юридичної особи від 07.12.2020 підписана від імені ОСОБА_1 . Вказані дії стали підставою для проведення реєстраційної дії «Зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи. Зміна кінцевого бенефіціарного власника (контролера) або зміна відомостей про кінцевого бенефіціарнонго власника (контролера)» «ЛІАРІС» (), про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 08.12.2020 зроблено запис під №001050404. Вказує, що у разі виявлення ознак фіктивності суб`єкта господарювання (підприємництва), що належним чином доведені (у цьому випадку вироком Святошинського районного суду м. Києва від 17.08.2023 року за №1-кп/7591463/23), податковий орган вправі звернутися до суду з позовом про визнання протиправною та скасування державної реєстрації суб`єкта господарювання, та в подальшому його ліквідацію. Просив позов задовольнити.

Третя особа, яка не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради надала суду пояснення, в яких проти позову заперечила. Зазначила, що позивач до позовної вимоги про припинення юридичної особи не заявляє про додаткові вимоги, які вимагає ч.10 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (далі - Закон), що у разі задоволення позовних вимог призведе до неможливості виконання судового рішення. Щодо другої вимоги про зобов`язання провести реєстраційні дії щодо припинення юридичної особи вказує, що процес припинення юридичної особи за судовим рішенням, що не пов`язано з банкрутством юридичної особи, здійснюється в два етапи. На першому етапі державний реєстратор вносить інформацію про судове рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов`язано з банкрутством, до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. На другому етапі відбувається державна реєстрація припинення юридичної особи за судовим рішенням, що не пов`язано з банкрутством. Для цього після закінчення процедури припинення, але не раніше закінчення строку заявления вимог кредиторами, відповідно до ч.13 ст.17 Закону подаються такі документи: 1) заява про державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті її ліквідації; 2) довідка архівної установи про прийняття документів, що відповідно до закону підлягають довгостроковому зберіганню. Вважає безпідставною вимогу позивача стосовно третьої особи щодо зобов`язання вчинити дії. Просила у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 18 січня 2024 року витребувано від Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради наступні документи: копії установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІАРІС» ; копії матеріалів реєстраційної справи з реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІАРІС» ; інші документи які стосуються предмету спору.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 5 лютого 2024 року залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «КОНСАЛТИНГОВА КОМПАНІЯ ДЕЛЬТА» (02192, м. Київ, вул. Миропільська 19, ); запропоновано третій особі подати до суду пояснення щодо позову відповідно до приписів ст. 165 КАС України у 10-денний строк з дня вручення цієї ухвали.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «КОНСАЛТИНГОВА КОМПАНІЯ ДЕЛЬТА» письмових пояснень на позов суду не надала.

Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався, у зв`язку з чим судом вирішено проводити розгляд справи в силу вимог ч.6 ст. 162 КАС України.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 159 КАС України передбачено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Всебічно дослідивши та об`єктивно оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІАРІС» (далі -- ТзОВ «ЛІАРІС») знаходиться на обліку платників податків у Головному управлінні ДГІС у Львівській області (далі - ГУ ДПС у Львівській області), внесено до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій і присвоєно код ЄДРПОУ - 43639312.

Відповідно до вироку Святошинського районного суду м. Києва від 17.08.2023 у справі №759/14241/23 ОСОБА_1 (згідно установчих документів - директор ТзОВ «ЛІАРІС» - Код 43639312), у період листопада 2020 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи біля станції метро «Святошин» по проспекту Перемоги (Берестейський) у місті Києві, більш точне місце з ході досудового розслідування не встановлено, не маючи відповідної освіти та досвіду роботи, перебуваючи у скрутному матеріальному становищі, не маючи засобів для ведення господарської діяльності, усвідомлюючи протиправний характер запропонованих дій як майбутній директор та засновник ТзОВ «ЛІАРІС» (), погодився на пропозицію невстановленої в ході досудового розслідування особи, за грошову винагороду у розмірі 1000 грн, внести в документи, які подаються для державної реєстрації, завідомо неправдиві відомості.

ОСОБА_1 передав невстановленим особам копії паспорту громадянина України та картки фізичної особи - платника податків про присвоєння ідентифікаційного номеру з метою подальшої державної перереєстрації ТОВ «ЛІАРІС» () на своє ім`я.

Невстановлені особи, реалізуючи спільні з ОСОБА_1 злочинні наміри, за невстановлених обставин, забезпечили виготовлення у встановленій законом формі проекти установчих документів, необхідні для державної перереєстрації ТзОВ «ЛІАРІС» () на ім`я останнього.

ОСОБА_1 , перебуваючи в офісі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу за адресою: м. Київ, пр-т. Берестейський (Перемоги), 93, підписав заздалегідь підготовлений акт приймання-передачі частки статутного капіталу ТОВ «ЛІАРІС», за що отримав від невстановлених досудовим розслідуванням осіб грошову винагороду у розмірі 500 грн.

01.12.2020, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_1 , перебуваючи в офісі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу за адресою: м. Київ, пр-т. Берестейський (Перемоги), 93, підписав заздалегідь підготовлене рішення учасника № 01/12 ТОВ «ЛІАРІС» (), наділивши його таким чином необхідними реквізитами офіційного документу,за що отримав від невстановлених досудовим розслідуванням осіб грошову винагороду у розмірі 500 грн.

У подальшому, 07.12.2020, більш точний час та місце досудовим розслідуванням не встановлено, невстановлені досудовим розслідуванням особи, використовуючи раніше складені та заповнені від імені ОСОБА_1 документи, подали їх Миколаївській районній державній адміністрації Львівської області за адресою: Львівська область, Миколаївський район, м. Миколаїв, вул. Володимира Великого, будинок 6, а саме: акт приймання-передачі частки статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІАРІС» () від 30.11.2020, підписаний ОСОБА_1 ; рішення учасника № 01/12 товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІАРІС» () від 01.12.2020 на 1 арк., підписане ОСОБА_1 ;заява щодо державної реєстрації юридичної особи від 07.12.2020 підписана від імені ОСОБА_1 .

Вказані дії стали підставою для проведення реєстраційної дії «Зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи. Зміна кінцевого бенефіціарного власника (контролера) або зміна відомостей про кінцевого бенефіціарнонго власника (контролера)» «ЛІАРІС» (), про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 08.12.2020 зроблено запис під №001050404.

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 17.08.2023 року у справі №759/14241/23 ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 205-1 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права обіймати посади та займатися діяльністю, що пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на 1 рік.

Головне управління ДПС у Львівській області звернулося з позовом до суду.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підпунктом 20.1.37 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України (далі - ПК України) передбачено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та припинення фізичною особою - підприємцем підприємницької діяльності та/або про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб`єктів господарювання

Відповідно до пункту 67.2 статті 67 ПК України контролюючі органи в установленому законом порядку мають право звертатися до суду про винесення судового рішення щодо: припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців; відміни державної реєстрації припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців; скасування державної реєстрації змін до установчих документів.

Виходячи зі змістом статті 42 Господарського кодексу України (далі - ГК України), підприємництво як вид господарської діяльності - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Мета одержання прибутку як одна з ознак (характерних рис) підприємництва, як правило, знаходить своє відображення в установчих документах суб`єкта підприємницької діяльності і простежується з характеру його діяльності.

Згідно зі статтею 56 ГК України суб`єкт господарювання - господарська організація, яка може бути утворена за рішенням власника (власників) майна або уповноваженого ним (ними) органу, а у випадках, спеціально передбачених законодавством, також за рішенням інших органів, організацій і фізичних осіб шляхом заснування нової господарської організації, злиття, приєднання, виділу, поділу, перетворення діючої (діючих) господарської організації (господарських організацій) з додержанням вимог законодавства.

За змістом статті 55-1 ГК України ознаки фіктивності, що дають підстави для звернення до суду про припинення юридичної особи або припинення діяльності фізичною особою - підприємцем, в тому числі визнання реєстраційних документів недійсними: зареєстровано (перереєстровано) на недійсні (втрачені, загублені) та підроблені документи; незареєстровано у державних органах, якщо обов`язок реєстрації передбачено законодавством; зареєстровано (перереєстровано) у органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління підставним (неіснуючим), померлим, безвісти зниклим особам або таким особам, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження; зареєстровано (перереєстровано) та проваджено фінансово-господарську діяльність без відома та згоди його засновників та призначених у законному порядку керівників.

Частиною 3 статті 8 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15 травня 2003 року №755-IV (далі - Закон №755) передбачалось, що установчі документи (установчий акт, статут або засновницький договір, положення) юридичної особи повинні містити відомості, передбачені законом. Відповідальність за відповідність установчих документів законодавству несуть засновники (учасники) юридичної особи.

Відповідно ж до статті 27 Закону №755 невідповідність установчих документів вимогам частини 3 статті 8 цього Закону є підставою для відмови у проведенні державної реєстрації юридичної особи.

Отже, аналіз наведених вище нормативно-правових актів дає підстави для висновку, що у разі виявлення ознак фіктивності суб`єкта господарювання (підприємництва) податковий орган вправі звернутися до суду з позовом про визнання установчих документів недійсними.

В свою чергу, стаття 55-1 ГК України закріплює ознаки (критерії), за якими юридична особа чи діяльність фізичної особи-підприємця можуть бути визнані фіктивними, тобто такими, в яких зовнішня організаційно-правова форма не відповідає її суті та меті створення. Ознаки фіктивності мають бути доведені належними, допустимими і достовірними доказами. Відповідно до статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій) докази оцінюються та мають ґрунтуватися на безпосередньому, повному, всебічному та об`єктивному їх дослідженні. При цьому, норми матеріального закону не пов`язують визнання ознак фіктивності юридичної особи з обов`язковим встановленням вини в діях особи (осіб), яка зареєструвала таку особу, чи попереднього кримінального провадження і постановлення обвинувального вироку щодо осіб, які вчинили фіктивне підприємництво, тобто злочин, передбачений частиною 1 статті 205 Кримінального кодексу України.

Головне управління ДПС у Львівській області як на підставу для визнання недійсними установчих документів Товариства посилається на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 17.08.2023 року у справі №759/14241/23, яким ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 205-1 КК України. Дії ОСОБА_1 та невстановлених осіб стали підставою для проведення реєстраційної дії «Зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи. Зміна кінцевого бенефіціарного власника (контролера) або зміна відомостей про кінцевого бенефіціарного власника (контролера)» «ЛІАРІС» (), про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 08.12.2020 зроблено запис під №001050404.

Суд встановив, що засновником Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІАРІС» () є Товариство з обмеженою відповідальністю «КОНСАЛТИНГОВА КОМПАНІЯ ДЕЛЬТА» (02192, м. Київ, вул. Миропільська 19, ).

Єдиним учасником ТзОВ «ЛІАРІС» () є ТзОВ «КОНСАЛТИНГОВА КОМПАНІЯ ДЕЛЬТА». Першим директором було призначено ОСОБА_2 .

Суд врахував, що ОСОБА_1 не є засновником Товариства з самого початку його діяльності, а є другим директором.

Суд зазначає, що відсутні судові рішення про визнання недійсним рішення загальних зборів, оформленого протоколом від 30 листопада 2020 року про вихід ТзОВ «КОНСАЛТИНГОВА КОМПАНІЯ ДЕЛЬТА» зі складу учасників ТзОВ «ЛІАРІС», чи про визнання недійсними (фіктивними) договорів купівлі-продажу часток у статутному капіталі ТзОВ «ЛІАРІС», визнання недійсними актів прийому-передачі часток у статутному фонді ТзОВ «ЛІАРІС».

Суд виходить з того, що вимога про визнання недійсними реєстраційних документів ТзОВ «ЛІАРІС» не заявлялась, а доказів наявності рішення суду щодо скасування рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу про внесення змін до установчих документів юридичної особи податковий орган також не надав.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 30.01.2018 у справі 2а-2924/11/2670.

У вироку Святошинського районного суду м. Києва від 17.08.2023 року у справі №759/14241/23 суд та позивач у позові зазначають «Вказані дії стали підставою для проведення реєстраційної дії «Зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи. Зміна кінцевого бенефіціарного власника (контролера) або зміна відомостей про кінцевого бенефіціарнонго власника (контролера)» «ЛІАРІС» (), про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 08.12.2020 зроблено запис під № 001050404».

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що у вказаному випадку можна ставити питання про визнання недійсною реєстраційної дії «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу» вчинену 8.12.2020, запис № 001050404, а не про визнання недійсними установчих документів та припинення юридичної особи ТзОВ «ЛІАРІС» (), оскільки це може призвести до порушення прав та законних інтересів ТзОВ «КОНСАЛТИНГОВА КОМПАНІЯ ДЕЛЬТА», яке було первинним засновником ТзОВ «ЛІАРІС».

З огляду на наведені вище законодавчі приписи та встановлені у справі обставини, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно з вимогами ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову повністю.

Оскільки у вказаній справі позивачем є суб`єкт владних повноважень, доказів понесення витрат пов`язаних із залученням свідків або проведенням експертиз ним не подано, судові витрати, згідно з вимогами ч. 2 ст. 139 КАС України, розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 72-77, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд,-

в и р і ш и в:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяБрильовський Роман Михайлович