Справа № 520/27523/23
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2024-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

11 березня 2024 року справа №520/27523/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тітова О.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (проспект Соборний, буд. 158-Б,м. Запоріжжя,Запорізька область,69057, ), в якому просить суд:

- визнати неправомірним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 13.06.2023 р. № 96 «Про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком на пільгових умовах (достроково) згідно п. 4 частини першої ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-ІУ відповідно до ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 р. № 3551-XII з урахуванням страхового стажу за 1989, 1990, 1991, 1994, 1999 роки повністю та за 1992, 1993, 1995, 1996, 1997 та 1998 роки згідно фактично відпрацьованого часу, які відображені в трудовій книжці колгоспника № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 .

В обґрунтування позову позивач зазначив, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 13.06.2023 № 96 «Про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 є протиправним та підлягає скасуванню.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана відповідачу, що підтверджується Довідкою про доставку електронного листа до електронного кабінету відповідача.

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог заперечував.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Враховуючи викладене, суд розглядає справу за наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Суддя у період з 23.10.2023 по 26.10.2023 перебував на лікарняному. У період з 17.01.2024 по 05.02.2024 перебував у відпустці.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

З 06.08.1986 по 05.05.1988 проходив військову службу, є ветераном війни-учасником бойових дій. У зв`язку з досягненням 55 річного віку та набуттям права на пільгову (дострокову) пенсію, надав відповідні документи до ЦНАП Шевченківського району м. Харкова для призначення йому дострокової пенсії як ветерану війни учаснику бойових дій. Відповідно рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 96 від 15.03.2023, про відмову у призначенні пенсії, отримав відмову в призначенні дострокової пенсії за віком. Вказана відмова була мотивована тим, що за наданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки колгоспника від 20.02.1992 № 9013, оскільки, на першій сторінці трудової книжки прізвище та по батькові не відповідає прізвищу та по батькові у вказаному паспорті на російській мові. Тобто, в оформленій в Україні трудовій книжці прізвище, ім`я та по батькові заявника вписано російською мовою, яке не відповідає прізвищу та по батькові російською мовою у вказаному паспорті. А саме, на першій сторінці вказаного паспорту українською мовою записано ОСОБА_1 , а на другій сторінці його паспорту російською мовою записано « ОСОБА_2 », а на першій сторінці його трудової книжки російською мовою вписано « ОСОБА_2 ».

Вищезазначені обставини встановлені чинним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.04.2023 р. у справі № 638/2597/23, яким встановлено факт належності ОСОБА_1 трудової книжки колгоспника № НОМЕР_2 , яка видана 20.12.1992 р. колгоспом ім. Фрунзе Костянтинівської сільради Мелітопольського району Запорізької області на ім`я « ОСОБА_2 ».

Після набуття законної сили вказаним рішенням суду 06.06.2023 позивач повторно надав до ЦНАП Шевченківського району м. Харкова документи із вказаним рішенням суду для призначення йому дострокової пенсії.

У зв`язку з тим, що відповідь не надходила, 22.06.2023 р. він звернувся з цього питання безпосередньо до Головного управління ПФУ у Харківській області на що отримав лист від 12.07.2023 в якому повідомляється, що в результаті розгляду його заяви від 06.06.2023 про призначення дострокової пенсії за віком, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 13.06.2023 р. № 96 йому відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу згідно частини четвертої, пункту 1, статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-ІV (далі-Закон № 1058). До цього листа додано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 13.06.2023 № 96.

У вказаному рішенні зазначено, що ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду 06.06.2023 р. відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Роз`яснено, що пенсійний вік визначений пунктом 4 частини першої ст. 115 Закону № 1058 на призначення дострокової пенсії за віком мають, зокрема особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 р. № 3551-ХІІ після досягнення чоловіками 55 років за наявності страхового стажу не менше 25 років.

Відповідач встановив, що вік заявника 55 років 2 місяці 27 днів, страховий стаж становить 22 роки 3 місяці 24 дні. Тобто, за розрахунком відповідача до визначеного законом трудового стажу позивачу в 25 років не вистачає 2 повних роки вісім місяців і шість днів.

При цьому, за доданими документами до страхового стажу відповідачем не зараховано період його роботи в колгоспі ім. Фрунзе згідно трудової книжки колгоспника записи з 20.12.1992 р. по 18.02.2000 р. (з 19.02.2000 р. КСП ім. Фрунзе реорганізовано у СБК «Агрофірма ім. Фрунзе»), оскільки відсутні довідки про встановлений мінімум та відпрацьовані вихододні та інформація про реорганізацію в КСП ім. Фрунзе. Необхідно надати уточнюючу довідку. Періоди роботи взято частково згідно Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування з 1998 р. по 2000 р.

Згідно довідки Головного управління статистики у Запорізької області № 04-15/538/06 від 27.09.2023, Колективне сільськогосподарське підприємство ім. Фрунзе було зареєстровано як юридична особа Мелітопольською районною державною адміністрацією Запорізької області 28.12.1993 р., ідентифікаційний код 03648804.

04.03.2000 було перереєстровано Мелітопольською районною державною адміністрацією Запорізької області у Сільськогосподарський багатофункціональний кооператив (СБК) «Агрофірма ім. Фрунзе» з тим же кодом.

04.02.2002 Мелітопольською районною державною адміністрацією Запорізької області СБК «Агрофірма ім. Фрунзе» був перереєстрований у Товариство з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «Приазов`є» з тим же кодом.

24.12.2012 Товариство з обмеженою відповідальністю «Приазов`є» припинено, № запису 6000386.

Таким чином, спірним періодом щодо визначення страхового стажу позивача є період роботи в КСП ім. Фрунзе згідно трудової книжки записи з 20.12.1992 по 18.02.2000.

Позивач не погоджуючись із рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 13.06.2023 р. № 96 «Про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно п.1 та 2 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Статтею 62 Закону № Закону України Про пенсійне забезпечення № 1788-ХІІ передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, у відповідності до ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

В постанові від 16 січня 2023 року по справі №171/843/17(2-а/171/46/17) Верховний Суд відмітив що законодавством України встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах.

Відповідно до ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (далі Закон №1788-ХІІ) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно записів трудової книжки колгоспника № НОМЕР_2 від 20.12.1992, ОСОБА_1 з 20.12.1992 по 10.03.2000 працював в КГС ім. Фрунзе., а саме:

- запис 20.12.1992, графа 2 - відомості за 1989 рік, графа 3 водій, графа 5 кількість відроблених людиноднів 223, графа 6 встановлений мінімум трудоднів (або людиноднів за рік) 220, тобто в 1989 році відпрацьовано на 3 людинодня більше встановленого мінімуму;

- запис 20.12.1992, графа 2 - відомості за 1990 рік, графа 3 водій, графа 5 кількість відроблених людиноднів 267, графа 6 встановлений мінімум трудоднів (або людиноднів за рік) 220, тобто в 1990 році відпрацьовано на 47 людиноднів більше встановленого мінімуму;

- запис 20.12.1992, графа 2 - відомості за 1991 рік, графа 3 водій, графа 5 кількість відроблених людиноднів 241, графа 6 встановлений мінімум трудоднів (або людиноднів за рік) 220, тобто в 1991 році відпрацьовано на 21 людиноднів більше встановленого мінімуму;

- запис 02.02.1993, графа 2 - відомості за 1992 рік, графа 3 водій, графа 5 кількість відроблених людиноднів 213, графа 6 встановлений мінімум трудоднів (або людиноднів за рік) 220, тобто в 1992 році відпрацьовано на 7 людиноднів менше встановленого мінімуму, далі запис «пр. ув. пр. № 2», тобто, наказом № 2 визначена поважність недопрацьованого мінімуму;

- запис 16.04.1994, графа 2 - відомості за 1993 рік, графа 3 водій, графа 5 кількість відроблених людиноднів 154, графа 6 встановлений мінімум трудоднів (або людиноднів за рік) 220, тобто в 1993 році відпрацьовано на 66 людиноднів менше встановленого мінімуму, далі запис «засчитать пр. № 1», тобто, наказом № 1 визначена поважність недопрацьованого мінімуму;

- запис 20.04.1995, графа 2 - відомості за 1994 рік, графа 3 водій, графа 5 кількість відроблених людиноднів 220, графа 6 встановлений мінімум трудоднів (або людиноднів за рік) 220, тобто в 1994 році відпрацьовано встановлений мінімум;

- запис 07.05.1996, графа 2 - відомості за 1995 рік, графа 3 водій, графа 5 кількість відроблених людиноднів 147, графа 6 встановлений мінімум трудоднів (або людиноднів за рік) 220, тобто в 1995 році відпрацьовано на 73 людинодня менше встановленого мінімуму, далі запис «пр.ув. пр.№ 1 от 10.02.1996», тобто, наказом № 1 визначена поважність недопрацьованого мінімуму;

- запис 17.01.1997, графа 2 - відомості за 1996 рік, графа 3 водій, графа 5 кількість відроблених людиноднів 172, графа 6 встановлений мінімум трудоднів (або людиноднів за рік) 220, тобто в 1996 році відпрацьовано на 48 людинодня менше встановленого мінімуму, далі запис щодо поважності недопрацювання мінімуму людиноднів відсутній;

- запис 17.05.1998, графа 2 - відомості за 1997 рік, графа 3 водій, графа 5 кількість відроблених людиноднів 195, графа 6 встановлений мінімум трудоднів (або людиноднів за рік) 220, тобто в 1997 році відпрацьовано на 25 людинодня менше встановленого мінімуму, далі запис «пр.ув. пр.№ 1», тобто, наказом № 1 визначена поважність недопрацьованого мінімуму;

- запис 20.02.1999, графа 2 - відомості за 1998 рік, графа 3 водій, графа 5 кількість відроблених людиноднів 117, графа 6 встановлений мінімум трудоднів (або людиноднів за рік) 220, тобто в 1998 році відпрацьовано на 103 людинодня менше встановленого мінімуму, далі запис «пр. не/ув. пр.№ 1», тобто, наказом № 1 визначена неповажність недопрацьованого мінімуму за 1998 рік;

- запис 10.03.2000, графа 2 - відомості за 1999 рік, графа 3 водій, графа 5 кількість відроблених людиноднів 256, графа 6 встановлений мінімум трудоднів (або людиноднів за рік) 220, тобто в 1999 році відпрацьовано на 36 людинодня більше встановленого мінімуму.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок).

Відповідно до п. 1 Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Наказом Міністерства праці України за №58 від 29.07.1993 року затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі Інструкція).

Відповідно до пункту 1.1 Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Пунктом 2.2 розділу ІІ Інструкції передбачено, що заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем "кваліфікований робітник", "молодший спеціаліст", "бакалавр", "спеціаліст" та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування.

Відповідно до п. 2.12 розділу ІІ Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Суд звертає увагу, що недоліки трудової книжки не можуть бути належною підставою для неврахування даних трудової книжки в цілому, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці. Такі дані є формальністю та не впливають на зміст самих записів.

Також, суд зазначає, що на особу не може покладатися тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені в його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи на підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для невиключення вказаних періодів роботи до страхового стажу, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань та виключення відповідного періоду зі страхового стажу.

Таким чином, формальні неточності у документах не можуть бути підставою для органів пенсійного органу для обмеження особи в реалізації конституційного права на соціальний захист.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 21.02.2018 року по справі № 687/975/17, від 25.04.2019 року по справі № 593/283/17, від 30.09.2019 року по справі № 638/18467/15-а, яка враховується судом при вирішенні даної справи відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України.

При цьому, слід зазначити, що відповідальність за оформлення та ведення трудової книжки покладено на роботодавця. Трудова книжка оформлюється при першому прийнятті особи на роботу та при подальшому працевлаштуванні на інше місце роботи обміну не підлягає.

Такий висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду, наведеною у постановах від 06.02.2018 року у справі № 677/277/17, №687/975/17 від 21.02.2018, від 06 березня 2018 року у справі №754/14898/15-а, яка також враховується при вирішенні даної справи відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України.

Так, відповідно до ч.3 ст. 44 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Наявність сумнівів щодо запису в трудовій книжці може бути підставою для перевірки, в ході якої має бути встановлено обставини, які перешкоджають зарахуванню періоду роботи до страхового стажу.

Проте, всупереч зазначеному, відповідач не звертався до відповідного підприємства для отримання інформації щодо заповнення трудової книжки позивача, чого ним не спростовано у відзиві на позов.

Таким чином, відомості у трудовій книжці позивача є повними, містять в собі вичерпну інформацію, зокрема, про трудову діяльність позивача у спірні періоди.

Отже, пенсійними органами протиправно не зараховано до страхового стажу позивача період його роботи у колгоспі з 20.12.1992 по 18.02.2000, записи про який зазначено в трудовій книжці позивача, що не заперечується відповідачем.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 13.06.2023 р. № 96 «Про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 .

Надаючи оцінку вимогам про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком на пільгових умовах (достроково) згідно п. 4 частини першої ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-ІУ відповідно до ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 р. № 3551-XII з урахуванням страхового стажу за 1989, 1990, 1991, 1994, 1999 роки повністю та за 1992, 1993, 1995, 1996, 1997 та 1998 роки згідно фактично відпрацьованого часу, які відображені в трудовій книжці колгоспника № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

Статтею 58 Закону №1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

З огляду на наявність дискреційних повноважень органів Пенсійного фонду з призначення пенсій, положення КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Положеннями частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву позивача про призначення дострокової пенсії за віком, з урахуванням висновків суду.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (проспект Соборний, буд. 158-Б,м. Запоріжжя,Запорізька область,69057, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 13.06.2023 р. № 96 «Про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.06.2023 про призначення дострокової пенсії за віком, з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області за рахунок бюджетних асигнувань витрати по сплаті судового збору на користь ОСОБА_1 у сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Тітов