Справа № 280/4442/23
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2024-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 березня 2024 року м. Дніпросправа № 280/4442/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Коршуна А.О., Чепурнова Д.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛВІ ТРАНС» на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 вересня 2023 року

у адміністративній справі № 280/4442/23 за позовом Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛВІ ТРАНС» про стягнення суми адміністративно-господарських санкцій та пені, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19 вересня 2023 року задоволено адміністративний Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛВІ ТРАНС», та стягнуто з ТОВ «ОЛВІ ТРАНС» на користь Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю суму адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2022 рік у розмірі 35522,61 грн.

Зазначене рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку відповідачем по справі з підстав неповного з`ясування обставини, що мають значення для справи, не відповідності обставинам справи висновків суду першої інстанції та неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права і порушення норм процесуального права. За вказаних обставин відповідач вважає рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим та таким, що не ґрунтується на принципі верховенства права і не відповідає завданню адміністративного судочинства, що відповідно вимог ст.317 КАС України відповідач вважає підставою для скасування рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 вересня 2023 року в повному обсязі та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга в частині порушення норм процесуального права мотивована відповідачем тим, що судом не було прийнято до розгляду відзив на позовну заяву у цій справі, внаслідок чого було прийнято незаконне та необґрунтоване рішення.

Неправильність застосування судом норм матеріального права та неповноту з`ясування обставин, які мають значення для справи, відповідач обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не врахував: недоведеність позивачем вчинення ТОВ «Олві Транс» господарського правопорушення; не належного обґрунтування позивачем складеного розрахунку сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2022 році; не надання доказів наявності у відповідача прибутку, який залишився у його розпорядженні після сплати всіх податків і зборів (обов`язкових платежів), за рахунок якого відповідач мав сплатити адміністративно-господарську санкцію і пеню. Також відповідач звертає увагу апеляційного суду на те, що отримана від Пенсійного фонду України інформація, яка містить ознаки порушень законодавства про створення робочих місць для осіб з інвалідністю, про зайнятість та працевлаштуванні осіб з інвалідністю, є підставою для проведення перевірки підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, але матеріали справи не містять доказів проведення контролюючим органом відповідної перевірки.

На переконання відповідача, суд першої інстанції також не врахував, що через ведення бойових дій на території Запорізької області та тимчасову окупацію міста Мелітополь Запорізької області підприємство ТОВ «Олві Транс» протягом більше 5 місяців фактично не працювало, трудові відносини між підприємством та працівниками були тимчасово припинені наказом № 11 від 25.02.2022, а свою господарську діяльність ТОВ «Олві Транс» відновив на підставі наказу № 21 тільки 11 серпня 2022 року у зв`язку із зміною ТОВ «Олві Транс» свого місцезнаходження з адреси: Запорізька обл., м. Мелітополь, вул. Козацька, буд. 72 на адресу: вул. Нікопольська, 3 м. Запоріжжя. Не узяв до уваги суд також те, що у відповідача була відсутня об`єктивна можливість проводити заходи, пов`язані із звітуванням по вакансіям для працевлаштування осіб з інвалідністю, тобто, подавати до Державної служби зайнятості у період з 25.02.2022 по 11.08.2022 звітність за формою № 3-ПН з відомостями про наявність вакансій для працевлаштуванням осіб з інвалідністю.

Заслухавши доповідь головуючого суду, обговоривши доводи апеляційної скарги відповідача, перевіривши за матеріалами справи повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин та правильність застосування до них норм матеріального права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача та для скасування рішення суду першої інстанції виходячи з нижченаведеного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно з офіційними відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «ОЛВІ ТРАНС» () зареєстровано юридичною особою 12.03.2019, з видами діяльності: 49.41 Вантажний автомобільний транспорт (основний), 77.11 Надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів; 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами; 77.12 Надання в оренду вантажних автомобілів; 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля.

Відповідно до розрахунку сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2022 рік, надісланого відповідачу, середньооблікова чисельність штатних працівників, що працювали у відповідача за рік становила 9 осіб, середня річна заробітна плата штатного працівника складала 67582,39 грн. Відповідно, кількість осіб з інвалідністю штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» повинна була становити у 2022 році - 1 особу, але даний норматив працевлаштування відповідачем не дотримано, оскільки середньооблікова кількість осіб з інвалідністю на підприємстві у 2022 році згідно даних Пенсійного Фонду України становить 0 осіб.

Відповідно , за 1 робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, відповідач до 15 квітня 2023 року повинен був самостійна сплатити адміністративно-господарські санкції у розмірі: 33792,69 грн. Дана сума заборгованості по адміністративно-господарських санкціях підтверджується розрахунком сум АГС, який зроблено на підставі даних Пенсійного Фонду України, які ним отримані від відповідача зі звіту Єдиного соціального внеску за 2022 рік.

За несвоєчасну сплату адміністративно-господарських санкцій за 2022 рік відповідачу було нараховано пеню в сумі 1729,92 грн, про що зазначено у розрахунку пені, пред`явленого щодо стягнення заборгованості по сплаті адміністративно-господарських санкцій за незайняті робочі місця для працевлаштування інвалідів.

Оскільки адміністративно-господарські санкції та пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій відповідачем в добровільному порядку не сплачено, позивач звернулась з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним у цій справі відносинам, суд першої інстанції правильно спирався на положення Закону України від 21.03.1991 № 875-XII «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» (далі - Закон № 875-XII, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), яким встановлено гарантії для осіб з інвалідністю в Україні та визначено рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами.

Зокрема, суд першої інстанції правильно послався на положення ч.1 і ч.3 ст.18, ст.18-1, та ч.1 ст.19, ст.20 Закону № 875-XII, а також на положення ст.250 і ст.238 Господарського кодексу України та на вимоги п.4 ч.3 ст.50 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 №5067-VI (далі - Закон №5067-VI), а на підставі правового аналізу вказаних норм та встановлених у цій справі фактичних обставин - суд дійшов обґрунтованого висновку про невиконання відповідачем у 2022 році покладеного на нього обов`язку щодо виділення та створення робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, створення для них умов праці.

При цьому, виходячи з положень затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007 №70 Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, а також п. 5 розділу І наказу №316 суд обґрунтовано звернув увагу на те, що відповідачем також у даному випадку не виконано обов`язок щодо інформування про попит на робочу силу районного центру зайнятості та повідомлення держави про наявність створених робочих місць для осіб з інвалідністю шляхом подання щорічної звітності до Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю, що в свою чергу свідчить про невжиття відповідачем усіх залежних від нього передбачених законом заходів для відповідності середньооблікової чисельності працюючих осіб з інвалідністю установленим нормативам, тобто заходів для недопущення господарського правопорушення.

Підсумовуючи вищевикладене у сукупності, колегія суддів визнає обґрунтованим рішення суду першої інстанції у цій справі про доведеність позивачем факту вчинення відповідачем у даному випадку господарського правопорушення та не сплати ним добровільно суми адміністративно-господарських санкцій. Оскільки відповідачем не спростовано висновків суду першої інстанції та недоведена належними доказами забезпечення виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2022 рік, колегія суддів визнає законним задоволення вимог позивача у цій справі та стягнення з ТОВ «ОЛВІ ТРАНС» на користь держави в особі ЗОВ ФСЗОІ адміністративно-господарської санкції у розмірі 33792,69 грн. та пені у сумі 1729,92 грн.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 315, 316, 319, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛВІ ТРАНС» - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя А.О. Коршун

суддя Д.В. Чепурнов