Справа № 300/7606/23
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2024-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" березня 2024 р. справа № 300/7606/23
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Григорука О.Б., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання до вчинення дій
ВСТАНОВИВ:
Адвокат Боднарчук А.М. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про
зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати позивачу до страхового стажу періоди роботи з 21.09.2000 по 11.03.2003, з 17.03.2003 по 18.04.2008, з 30.04.2008 по 11.06.2010, з 28.06.2010 по 25.04.2011, з 06.05.2011 по 26.02.2015, з 24.08.2015 по 12.08.2016, з 18.08.2016 по 18.03.2022 на території РФ;
зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити позивачу з 27.08.2023 пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем протиправно відмовлено у призначенні пенсії за віком позивачу відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV у зв`язку з недостатністю необхідного страхового стажу, оскільки протиправно не зараховано позивачу до страхового стажу періоди роботи на території РФ з 21.09.2000 по 18.03.2022, оскільки РФ з 01.02.2023 припинила участь в угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992. Зазначено, що вказані періоди роботи позивача підтверджуються записами трудових книжок, довідками, інформацією про сплату страхових внесків за 2010 рік та попередні роки, довідкою від 15.03.2022 № 233 про сплату страхових внесків за 2012-2022 роки.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідачі скористалися правом на подання відзиву на позовну заяву.
04.12.2023 до суду надійшов відзив ГУ ПФУ в Івано-Франківській області (а.с.49-52). Згідно відзиву відповідач щодо задоволення позовної заяви заперечив. Аргументував, що до загального страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи з 21.09.2000 по 18.03.2022 на території РФ згідно трудової книжки, у зв`язку з припиненням з 01.01.2023 РФ участі в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992. На підставі вищевикладеного, представник відповідача вважає позов безпідставним, необґрунтованим та просить відмовити в задоволенні вимог позивача.
04.12.2023 до суду надійшов відзив ГУ ПФУ в Київській області (а.с.57-60). Відповідно до відзиву ГУ ПФУ в Київській області заперечило щодо заявлених позовних вимог, вказавши на відсутність підстав для призначення пенсії позивачу пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV, з підстав недостатності необхідного страхового стажу роботи позивача. До страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи з 21.09.2000 по 18.03.2022 на території РФ згідно трудової книжки. Зазначено, що оскільки обов`язок подання документів на підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, законодавством покладено саме на заявника, а пенсійний орган, який здійснює розгляд заяви, лише наділений правом для виконаний покладених на неї завдань отримувати від заінтересованих органів інформацію, необхідну для підтверджений стажу роботи, у встановленому порядку. Позивачем відповідно до встановленого порядку не вчинено необхідних дій для реалізації своїх прав на отримання належних йому сум пенсійних виплат. ГУ ПФУ в Київській області не вбачає в своїх діях порушення діючого пенсійного законодавства оскільки вказані дії і рішення управління в цій частині не порушують права позивача оскільки не позбавляють його можливості звернення до нього з питанням призначення пенсії при умові надання відповідних уточнюючих документів. На підставі вищевикладеного, представник відповідача просить відмовити в задоволенні вимог позивача.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив наступне.
12.09.2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком.
Заява позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області була скерована в Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області по принципу екстериторіальності для опрацювання.
Рішенням від 19.09.2023 № 32 Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області відмовило позивачу в призначенні пенсії за віком позивачу відповідно до відповідно до частини 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV, оскільки заявник не набув необхідного страхового стажу. Результати розгляду: пенсійний вік, визначений частиною 1 статті 26 Закону № 1058-IV становить 60 років. Вік заявника 60 років. Необхідний страховий стаж визначений частиною 1 статті 26 Закону № 1058-IV становить 30 років. Страховий стаж особи становить 19 років 08 місяців 09 днів. Результати розгляду документів, поданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди: за трудовою книжкою робота в РФ з 21.09.2000 по 18.03.2022, оскільки росія з 01.02.2023 припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 (а.с.9).

Згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_1 (а.с.11, 12) та довідки від 18.04.2008 № 18 (а.с.16) позивач у періоди:

з 21.09.2000 по 11.03.2003 працював на посаді інженер-економіст по капітальному ремонту свердловин у ТОВ "Русцентрстрой" (записи №№ 21, 22);

з 17.03.2003 по 18.04.2008 - на посадах фінансист, заст. начальника відділу, начальник відділу, заст. управляючого директора по економіці і фінансам у ВАТ "Пургеофізика" (записи №№ 23, 27).

Відповідно до записів у вкладиші в трудовій книжці НОМЕР_2 (а.с.12, 13) та довідки від 11.06.2010 № 1 (а.с.17), архівної довідки від 27.02.2015 № 01/01/02-17/1978 (а.с.18) позивач у періоди:

з 30.04.2008 по 11.06.2010 працював на посаді заступник начальника відділу планування і аналізу бурових робіт у ВАТ "Газпромнафта-Ноябрьскнафтогаз" (записи №№ 28, 30);

з 28.06.2010 по 25.04.2011 - на посаді начальник відділу у ВАТ "Газпромнафта-Ноябрьскнафтогаз" (записи №№ 31, 32).

У відповідності до запитів у трудовій книжці НОМЕР_3 (а.с.14, 15) та архівної довідки від 27.02.2015 № 01/01/02-17/1979 (а.с.19), довідки від 10.08.2016 за № 1585 (а.с.20) позивач у періоди:

з 06.05.2011 по 26.02.2015 працював на посаді начальник відділу у ВАТ "Газпромнафта-Ноябрьскнафтогаз" (записи №№ 01-05);

з 24.08.2015 по 12.08.2016 - на посаді заступника керуючого по економіці і фінансам у ТОВ "ПНГ-Транспорт" (записи №№ 06, 07);

з 18.08.2016 по 18.03.2022 - на посаді керівник напрямку економічного аналізу у АТ "Газпромнафта-Ноябрьскнафтогаз" (записи №№08-13).

Згідно з інформацією про сплату страхових внесків за 2010 рік та попередні роки, довідкою від 15.03.2022 № 233 про сплату страхових внесків за 2012-2022 роки, виданих позивачу, за вищевказані періоди було сплачено страхові внески до Пенсійного Фонду РФ (а.с.21-23).

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Підстави надання пенсії особам за віком на пільгових умовах визначені статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 (надалі по тексту також - Закон № 1058).

Умови призначення пенсії за віком врегульовані статтею 26 Закону № 1058-IV, відповідно до частини 1 якої особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Згідно із частиною 4 статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 48 Кодекс законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Трудова книжка ведеться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів, тобто перебувають у трудових відносинах. На позаштатних працівників трудова книжка ведеться за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Також відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі - Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. У разі відсутності в трудовій книжці записів про роботу, такий стаж встановлюється на підставі інших документів, уточнюючих довідок, відомостей та інших документів, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно частини 4 статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачено інші правила, ніж ті, що містяться у цьому Законі, то застосовуються правила, встановлені цими договорами (угодами).

13 березня 1992 України стала учасником Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від (надалі також - Угода від 13.03.1992).

29.11.2022 Кабінет Міністрів України прийняв постанову "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення", згідно з пунктом 1 якої постановив вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 р. у м. Москві.

У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних правовідносин.

Отже, Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 підлягає врахуванню при зарахуванні спірного стажу роботи позивача в РФ, оскільки вказана Угода була чинною на момент виникнення спірних правовідносин.

Статтею 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 закріплено принцип територіальності, згідно з яким пенсійне забезпечення громадян держав-учасників здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають (чинної на момент виникнення спірних правовідносин).

При цьому, метою Угоди від 13.03.1992 є взаємне визнання і виконання державами-учасницями зобов`язань "відносно непрацездатних осіб, які набули право на пенсійне забезпечення на їхній території або на території інших республік за період їх входження в СРСР і реалізують це право на території держав-учасниць Угоди". Держави-учасниці цієї Угоди, визнавши відповідальність за пенсійне забезпечення своїх громадян, взяли на себе зобов`язання щодо захисту їхніх пенсійних прав.

Статтею 5 Угоди від 13.03.1992 встановлено, що вона розповсюджує свою дію на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені чи будуть установлені законодавством держав-учасниць угоди.

Згідно з частинами другою та третьою статті 6 цієї Угоди від 13.03.1992 для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасників угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР до набрання сили вказаної угоди. Обчислення пенсій провадиться із заробітку за періоди роботи, які зараховуються у трудовий стаж.

З огляду на викладене, цією Угодою від 13.03.1992 визначено стаж, який підлягає безумовному врахуванню при призначенні пенсії.

Рішенням Економічного Суду Співдружності Незалежних Держав від 26.03.2008 №01-1/2-07 визначено, що норма пункту 3 статті 6 Угоди встановлює правило, згідно з яким розмір пенсії визначається із заробітку (доходу) за періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу, і застосовується при первинному призначенні пенсії в державах-учасницях Угоди. Конкретні періоди роботи для визначення середнього заробітку (доходу) при призначенні пенсії передбачаються пенсійним законодавством кожної держави-учасниці цієї Угоди.

Відповідно до частини другої статті 6 Угоди "Про гарантії прав громадян держав-учасників Співдружності незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення" від 13 березня 1992 року для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасників угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР до набрання сили вказаної угоди.

Згідно із абзацами 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом РФ "Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн" від 14 січня 1993 року трудовий стаж, включаючи стаж який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визнається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність. Сторонами визнаються дипломи, свідоцтво, інші документи державного зразка про рівень освіти і кваліфікації, які видані відповідними компетентними органами Сторін, без легалізації.

Частиною другою статті 4 Угоди "Про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудівників-мігрантів" від 15 квітня 1994 року, підписаної Урядами Азербайджанської Республіки, Республіки Вірменія, республіки Білорусь, Республіки Грузія, Республіки Казахстан, Киргизької Республіки, Республіки Молдова, РФ, Республіки Таджикистан, Туркменістану, Республіки Узбекистан, України, передбачено, що трудовий стаж, зокрема стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами.

Зміст зазначених норм дає підстави для висновку про те, що обчислення стажу здійснюється згідно із законодавством держави, на території якої відбувалась трудова діяльність; пільговий стаж, набутий на території однієї з цих двох держав, визнається іншою державою.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема у постановах від 14.11.2019 у справі №676/6166/16-а, від 16.04.2020 у справі №555/2250/16-а та від 20.07.2020 у справі № 174/421/17(2-а/174/64/2017).

Згідно із статтею 2 Федерального Закону РФ №173-ФЗ від 17.12.2001 "Про трудові пенсії в РФ", який застосовувався до 01 січня 2015 року, страховий стаж - та, що враховується при визначенні права на трудову пенсію, сумарна тривалість періодів роботи та (або) іншої діяльності, протягом якої сплачувались страхові внески до Пенсійного Фонду РФ, а також інші періоди, що зараховуються до страхового стажу.

Відповідно до частини першої статті 10 наведеного вище Федерального Закону №173-ФЗ до страхового стажу включаються періоди роботи та (або) іншої діяльності, які виконувались на території РФ особами, вказаними в частині першій статті 3 даного Федерального закону, за умови, що за ці періоди сплачувались страхові внески до Пенсійного Фонду РФ.

При підрахунку страхового стажу періоди, що передбачені статтями 11 та 12 даного Федерального закону, до реєстрації громадянина як застрахованої особи відповідно до Федерального закону від 01.04.1996 № 27-ФЗ "Про індивідуальний (персоніфікований) облік в системі обов`язкового пенсійного страхування" підтверджуються на підставі відомостей індивідуального (персоніфікованого) обліку за вказаний період та (або) документів, що видаються роботодавцями або відповідними державними (муніципальними) органами в порядку, який встановлений законодавством РФ (частина перша статті 14 Федерального Закону № 173-ФЗ).

Згідно із частиною другою статті 14 Федерального Закону № 173-ФЗ при підрахунку страхового стажу періоди, що передбачені статтями 11 та 12 даного Федерального закону, після реєстрації громадянина як застрахованої особи відповідно до Федерального Закону від 1 квітня 1996 року № 27-ФЗ "Про індивідуальний (персоніфікований) облік в системі обов`язкового пенсійного страхування" підтверджуються на підставі відомостей індивідуального (персоніфікованого) обліку.

Аналогічні за змістом положення щодо визначення страхового стажу, періодів роботи та (або) іншої діяльності, що включаються до страхового стажу, та правил обчислення та порядку підтвердження страхового стажу містяться і у Федеральному Законі РФ від 28.12.2013 № 400-ФЗ "Про страхові пенсії" (статті 3, 11, 14).

Отже, відповідно до законодавства РФ має бути підтверджений на підставі відомостей індивідуального (персоніфікованого) обліку за вказаний період та (або) документів, що видаються роботодавцями або відповідними державними (муніципальними) органами в порядку, який встановлений законодавством РФ. Водночас, обов`язковою умовою для включення зазначеного періоду роботи, яка виконувалась на території РФ, до страхового стажу є сплата страхових внесків до Пенсійного Фонду РФ за цей період.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 29 березня 2023 року у справі №360/4129/20.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує вищенаведені висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 29 березня 2023 року у справі №360/4129/20.

Судом встановлено, що згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_1 (а.с.11, 12) та довідки від 18.04.2008 № 18 (а.с.16) позивач у періоди: з 21.09.2000 по 11.03.2003 працював на посаді інженер-економіст по капітальному ремонту свердловин у ТОВ "Русцентрстрой" (записи №№ 21, 22); з 17.03.2003 по 18.04.2008 - на посадах фінансист, заст. начальника відділу, начальник відділу, заст. управляючого директора по економіці і фінансам у ВАТ "Пургеофізика" (записи №№ 23, 27).

Відповідно до записів у вкладиші в трудовій книжці НОМЕР_2 (а.с.12, 13) та довідки від 11.06.2010 № 1 (а.с.17), архівної довідки від 27.02.2015 № 01/01/02-17/1978 (а.с.18) позивач у періоди: з 30.04.2008 по 11.06.2010 працював на посаді заступник начальника відділу планування і аналізу бурових робіт у ВАТ "Газпромнафта-Ноябрьскнафтогаз" (записи №№ 28, 30); з 28.06.2010 по 25.04.2011 - на посаді начальник відділу у ВАТ "Газпромнафта-Ноябрьскнафтогаз" (записи №№ 31, 32).

У відповідності до записів у трудовій книжці НОМЕР_3 (а.с.14, 15) та архівної довідки від 27.02.2015 № 01/01/02-17/1979 (а.с.19), довідки від 10.08.2016 за № 1585 (а.с.20) позивач у періоди: з 06.05.2011 по 26.02.2015 працював на посаді начальник відділу у ВАТ "Газпромнафта-Ноябрьскнафтогаз" (записи №№ 01-05); з 24.08.2015 по 12.08.2016 - на посаді заступника керуючого по економіці і фінансам у ТОВ "ПНГ-Транспорт" (записи №№ 06, 07); з 18.08.2016 по 18.03.2022 - на посаді керівник напрямку економічного аналізу у АТ "Газпромнафта-Ноябрьскнафтогаз" (записи №№ 08-13).

Згідно з інформацією про сплату страхових внесків за 2010 рік та попередні роки, довідкою від 15.03.2022 № 233 про сплату страхових внесків за 2012-2022 роки, виданих позивачу, за вищевказані періоди було сплачено страхові внески до Пенсійного Фонду РФ (а.с.21-23).

Отже, позивач підтвердив страховий стаж за спірні періоди відомостями індивідуального (персоніфікованого) обліку, надав докази сплати страхових внесків за цей період до Пенсійного Фонду РФ.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що до стажу роботи позивача, який дає право на призначення пенсії за віком, слід зарахувати періоди робіт в РФ: з 21.09.2000 по 11.03.2003 на посаді інженер-економіст по капітальному ремонту свердловин у ТОВ "Русцентрстрой"; з 17.03.2003 по 18.04.2008 на посадах фінансист, заст. начальника відділу, начальник відділу, заст. управляючого директора по економіці і фінансам у ВАТ "Пургеофізика"; з 30.04.2008 по 11.06.2010 на посаді заступник начальника відділу планування і аналізу бурових робіт у ВАТ "Газпромнафта-Ноябрьскнафтогаз"; з 28.06.2010 по 25.04.2011 на посаді начальник відділу у ВАТ "Газпромнафта-Ноябрьскнафтогаз"; з 06.05.2011 по 26.02.2015 на посаді начальник відділу у ВАТ "Газпромнафта-Ноябрьскнафтогаз"; з 24.08.2015 по 12.08.2016 на посаді заступника керуючого по економіці і фінансам у ТОВ "ПНГ-Транспорт"; з 18.08.2016 по 18.03.2022 на посаді керівник напрямку економічного аналізу у АТ "Газпромнафта-Ноябрьскнафтогаз", - страховий стаж роботи позивача становить не менше 30 років.

Згідно частини 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Як встановлено, оскаржуваним рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 19.09.2023 № 32 про відмову в призначенні пенсії за віком позивачу відповідно до відповідно до частини 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV вік позивача становить 60 років, страховий стаж - 19 років 08 місяців 09 днів.

Враховуючи до страхового стажу спірні періоди робіт: з 21.09.2000 по 11.03.2003, з 17.03.2003 по 18.04.2008, з 30.04.2008 по 11.06.2010, з 28.06.2010 по 25.04.2011, з 06.05.2011 по 26.02.2015, з 24.08.2015 по 12.08.2016, з 18.08.2016 по 18.03.2022, - страховий стаж позивача становить не менше 30 років.

Отже, позивач має достатній вік та стаж для призначення з 27.08.2023 пенсії за віком відповідно статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Надаючи оцінку факту порушеного права позивача, враховуючи відсутність будь-яких ефективних засобів правового захисту порушеного права позивача, окрім судового, оскільки, згідно ч. 5. ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії, суд дійшов висновку, що для ефективного захисту у цій справі суду слід: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 19.09.2023 № 32 про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком позивачу відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати позивачу до страхового стажу роботи періоди робіт: з 21.09.2000 по 11.03.2003 на посаді інженер-економіст по капітальному ремонту свердловин у ТОВ "Русцентрстрой"; з 17.03.2003 по 18.04.2008 на посадах фінансист, заст. начальника відділу, начальник відділу, заст. управляючого директора по економіці і фінансам у ВАТ "Пургеофізика"; з 30.04.2008 по 11.06.2010 на посаді заступник начальника відділу планування і аналізу бурових робіт у ВАТ "Газпромнафта-Ноябрьскнафтогаз"; з 28.06.2010 по 25.04.2011 на посаді начальник відділу у ВАТ "Газпромнафта-Ноябрьскнафтогаз"; з 06.05.2011 по 26.02.2015 на посаді начальник відділу у ВАТ "Газпромнафта-Ноябрьскнафтогаз"; з 24.08.2015 по 12.08.2016 на посаді заступника керуючого по економіці і фінансам у ТОВ "ПНГ-Транспорт"; з 18.08.2016 по 18.03.2022 на посаді керівник напрямку економічного аналізу у АТ "Газпромнафта-Ноябрьскнафтогаз"; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити позивачу з 27.08.2023 пенсію за віком згідно статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким що підлягає до задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, слід стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 гривень.

Згідно з частиною 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частинами 4 та 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд, дослідивши ордер серії АТ № 1053619 від 03.11.2023 про надання правничої допомоги, договір про надання правової (правничої) допомоги від 03.10.2023, розрахунок винагороди згідно договору про надання правової (правничої) допомоги, акт приймання-передачі виконаної роботи від 03.10.2023, довідку від 03.10.2023 №02/10, квитанцію від 03.10.2023 № 76, встановив, що позивачем понесено витрати за послуги професійної правничої допомоги щодо звернення до суду з даним позовом вартістю 3000,00 грн. (а.с.34-41).

За таких обставин, 3000,00 грн. витрат позивача на правничу допомогу адвоката підтверджені належним чином.

При цьому, вказана сума витрат є співмірною зі складністю справи, виконаними адвокатом роботами та наданими послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання робіт та надання послуг, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для сторони.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що слід стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000,00 гривень.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 19.09.2023 № 32 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком позивачу відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. С.Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018) зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) до страхового стажу роботи періоди робіт:

з 21.09.2000 по 11.03.2003 на посаді інженер-економіст по капітальному ремонту свердловин у ТОВ "Русцентрстрой";

з 17.03.2003 по 18.04.2008 на посадах фінансист, заст. начальника відділу, начальник відділу, заст. управляючого директора по економіці і фінансам у ВАТ "Пургеофізика";

з 30.04.2008 по 11.06.2010 на посаді заступник начальника відділу планування і аналізу бурових робіт у ВАТ "Газпромнафта-Ноябрьскнафтогаз";

з 28.06.2010 по 25.04.2011 на посаді начальник відділу у ВАТ "Газпромнафта-Ноябрьскнафтогаз";

з 06.05.2011 по 26.02.2015 на посаді начальник відділу у ВАТ "Газпромнафта-Ноябрьскнафтогаз";

з 24.08.2015 по 12.08.2016 на посаді заступника керуючого по економіці і фінансам у ТОВ "ПНГ-Транспорт";

з 18.08.2016 по 18.03.2022 на посаді керівник напрямку економічного аналізу у АТ "Газпромнафта-Ноябрьскнафтогаз".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) з 27.08.2023 пенсію за віком згідно статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (, вул. Саєнка Андрія, 10, м. Фастів, Київська область, 08500) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (, вул. Саєнка Андрія, 10, м. Фастів, Київська область, 08500) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) сплачені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Григорук О.Б.