Справа № 580/9905/23
Суддя: Альона КАЛІНОВСЬКА
Дата ухвалення: 2024-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

07 березня 2024 року справа № 580/9905/23
Черкаський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Каліновської А.В.,
секретаря судового засідання - Шапошник Я.О.,
представника відповідачів - Красюк О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України, Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення коштів,
До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Державної міграційної служби України (далі - відповідач 1), Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби (далі - відповідач 2), в якому позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ Державної міграційної служби України від 28.09.2023 № 257-кт "Про звільнення ОСОБА_1 ";
- визнати протиправним та скасувати наказ Управління Державної міграційної служби у Черкаській області від 28.09.2023 № 100-к "Про оголошення звільнення ОСОБА_1 ";
- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Центрально-південного міжрегіонального управлінні Державної міграційної служби з 29.09.2023;
- допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Центрально-південного міжрегіонального управлінні Державної міграційної служби та стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів.
- стягнути з Центрально-південного міжрегіонального управлінні Державної міграційної служби на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 29.09.2023 по день прийняття судового рішення;
- визнати протиправними та скасувати рішення (розпорядчі документи) Державної міграційної служби України щодо не погодження подань про встановлення ОСОБА_1 щомісячної надбавки за інтенсивність праці;
- зобов`язати Державну міграційну службу України розглянути та погодити подання Управління Державної міграційної служби України у Черкаській області про встановлення в 2023 році надбавок за інтенсивність праці начальнику Управління Державної міграційної служби у Черкаській області ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Державну міграційну службу України, Центрально-південне міжрегіональне управлінні Державної міграційної служби виплатити ОСОБА_1 недоотриману надбавку за інтенсивність праці за період з 01.01.2023 по день прийняття судового рішення;
- стягнути з Державної міграційної служби України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 430000 грн;
- стягнути з Державної міграційної служби України на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 06.03.2024 адміністративний позов задоволено частково.

Судове засідання для вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог призначено о 14 год 00 хв. 07.03.2024, у зв`язку із заявою представників позивача про намір подати на підставі ч.3 ст. 143 КАС України заяву про розподіл судових витрат протягом 5 днів після ухвалення рішення.

07.03.2024 позивач та його представники подали до суду розрахунки понесених судових витрат на правничу допомогу, а також заяви про проведення судового засідання без їх участі.

В судовому засіданні представник відповідачів заявила клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, посилаючись на неспівмірність витрат із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) а також на неспівмірність із часом, витраченим, зокрема адвокатом Кирманом О.Д. на виконання відповідних робіт (надання послуг), оскільки у розрахунках та актах виконаних робіт не зазначено скільки часу адвокат витратив на надання правничої допомоги позивачу. Також представник відповідачів вказала, що представниками позивача на підтвердження витрат на правничу допомогу до заяви про стягнення витрат правничої допомоги не надано книгу обліку доходів та витрат адвокатів.

Відповідно до ч.3-5 ст. 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

В силу положень статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Позивач звільнений від сплати судового збору, а тому питання щодо розподілу судових витрат в частині судового збору судом не вирішується.

Згідно з частиною 1 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частини 2 статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 3 статті 134 КАС України).

Приписами частини 4-5 статті 134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч. 7 ст. 134 КАС України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що від учасника справи, який поніс витрати на професійну правничу допомогу, вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

В підтвердження понесених витрат на правничу допомогу наданих адвокатом Кирманом О.Д. надано:

- договір від 19.10.2023 про надання правничої допомоги, укладеного між адвокатом Кирманом О.Д. та позивачем;

- акт приймання-передачі послуг від 06.03.2024;

- квитанцію до прибуткового касового ордеру № 15 від 06.03.2024 на суму 15000,00 грн;

В підтвердження понесених витрат на правничу допомогу наданих адвокатом Василенка С.І. надано:

- договір від 23.11.2021 №23-11-2021-1 про надання правової допомоги, укладеного між адвокатом Василенком С.І. та позивачем;

- додаткову угоду від 17.10.2023 до договору про надання правничої допомоги від 23.11.2021 №23-11-2021-1;

- розмір адвокатського гонорару від 17.10.2023;

- акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) на суму 54900,00 грн;

- квитанцію до прибуткового касового ордеру № 12 від 07.03.2024 на суму 54900,00 грн.

Суд звертає увагу на те, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, слід керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Відповідно до частини 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Разом із тим, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої прийнято рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом пропорційності, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу (документів), витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Суд, вирішуючи питання про відшкодування судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, у відповідності до частини 5 статті 242 КАС України враховує висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладений у постанові від 22.04.2021 року у справі № 460/302/19, відповідно до якого склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з справ людини, як джерело права.

Частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У справі Est/West Alliance Limited проти України (заява № 19336/04; остаточне рішення 02.06.2014) Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

При визначенні суми відшкодування суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг, що відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 23.04.2019 року у справі №826/9047/16 (касаційне провадження №К/9901/5750/19).

Посилання представника відповідачів на те, що представниками позивача не надано копій книг обліку доходів та витрат адвокатів не можуть бути підставою для сумніву у понесені позивачем витрат на правничу допомогу.

Натомість виходячи із принципу співмірності та розумності судових витрат, враховуючи конкретні обставини справи, ступінь складності справи, ту обставину, що позовні вимоги задоволено частково, суд вважає за доцільне клопотання представника відповідачів задовольнити, зменшити розмір судових витрат на професійну правничу допомогу на 15 000 грн., оскільки не вбачаються у даному випадку доцільними та обґрунтованими витрати позивача на послуги двох адвокатів, у одній справі, також суд прийшов до висновку, що оскільки розрахунок та акт приймання-передачі послуг щодо правничої допомоги адвоката Кирмана О.Д. не містять чіткого зазначення часу витраченого адвокатом на надання правничої допомоги позивачу.

Керуючись критерієм розумності та співмірності витрат із складністю справи, а також у зв`язку із відсутністю зазначеного часу, що витрачений адвокатом Кирманом О.Д. на виконання відповідних робіт, суд виходить з розміру, що вказаний в розрахунку одного адвоката в сумі 54900,00 грн, зокрема Василенка С.І, який в акті приймання - передачі виконаних робіт чітко зазначив витрачений час на надання правничої допомоги позивачу . Також судом врахована поведінка адвокатів під час розгляду справи, зокрема Василенко С.І. під час розгляду справи був фактично основним представником позивача, оскільки саме він приймав активну участь у розгляді даної справи під час надання пояснень, на дослідженні доказів у справі .

Відповідно до ч. 3 ст. 149 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позов задоволено частково, а саме з восьми позовних вимог, три позовні вимоги позивача задоволені у повному обсязі і одна вимога задоволена частково, суд виходить з розрахунку, що 6862 грн. 50коп. це розмір понесених витрати на професійну правничу допомогу щодо однієї позовної вимоги (54900 грн : 8), а тому враховуючи положення ст. 149 КАС України, судові витрати підлягають стягненню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме з відповідача 1 - Державної міграційної служби України слід стягнути на користь позивача 10293 грн 75 коп., а з відповідача 2 - Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби 13725 грн.

Керуючись ст. 132, 134, 139, 149, 252 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної міграційної служби України (01001, м. Київ, вул. Володимирська, 9, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом справи в суді в сумі 6862 (шість тисяч вісімсот шістдесят дві) грн 50 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби (25015, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Єгорова Олексія, 25 а, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом справи в суді в сумі 17156 (сімнадцять тисяч сто п`ятдесят шість) грн 25 коп.

Копію додаткового рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст додаткового рішення виготовлено 07.03.2024.

Суддя Альона КАЛІНОВСЬКА