Справа № 160/33472/23
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2024-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
21 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить:
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи вказані трудовій книжці колгоспника №177, в трудовій книжці серії НОМЕР_1 , в архівних довідках виданих КЗ «Криничанський районний трудовий архів» Дніпропетровської області №448-К від 10.10.2023 р., №448/1-К від 10.10.2023 р., №446- К від 10.10.2023 р.
В обґрунтування позовної заяви ОСОБА_1 зазначила, що вона 09 листопада 2023 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області через сервісний центр в смт. Кринички з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", додавши до заяви необхідний пакет документів.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області №32 від 15.11.2023 року позивачці відмовлено в призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю страхового стажу 28 років. Додатково повідомлено про не зараховані періоди роботи до страхового стажу ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, рішення №32 від 15.11.2023 року Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови в зарахуванні до страхового стажу спірних періодів її роботи та відмови в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку з чим позивач звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 грудня 2023 року для розгляду адміністративної справи №160/33472/23 визначено суддю Олійника В.М.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2023 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

26 грудня 2023 року на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області направлено ухвалу про відкриття провадження по справі та примірник позовної заяви з додатками.

27 грудня 2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області отримано ухвалу про відкриття провадження по справі та примірник позовної заяви з додатками, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа в системі "Електронний суд", яка міститься в матеріалах справи.

Протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття провадження, відповідач-2 відзиву на позовну заяву не надав, з заявами та клопотаннями на адресу суду не звертався.

Відповідно до частини 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

24 січня 2024 року на адресу суду від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області надійшов відзив на позовну заяву вх.№7389/24, в якому представник відповідача-1 не погоджується з позовними вимогами, вважає їх необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону №1058.

На виконання вимог пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, затвердженим постановою правління ПФУ від 25 листопада 2005 року №22-1, зазначену заяву з доданими документами було відскановано та за принципом екстериторіальності, визначено структурний підрозділ органу, що приймає рішення про призначення або перерахунок пенсії.

За результатами розгляду вищезазначеної заяви відповідачем-1 прийнято рішення №32 від 15 листопада 2023 року про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону №1058, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу - 28 років.

Згідно зі статтею 26 Закону №1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення 60-річного віку та наявності страхового стажу: з 01.01.2021 по 31.12.2021 - не менше 28 років.

У разі відсутності страхового стажу, передбаченого частиною 1 статті 26, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 21 до 31 року, після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу: з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - від 15 до 23 років.

За результатами розгляду доданих до заяви документів до страхового стажу не зараховано періоди роботи відповідно до:

- трудової книжки колгоспника №177 від 20.02.1982 року та період догляду за дитиною ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки ім`я зазначене в документах « ОСОБА_2 » (мовою оригіналу) не відповідає імені російською мовою в паспорті НОМЕР_2 , виданого Криничанським РВ УМВС України Дніпропетровської області 25.07.2002 « ОСОБА_2 »;

- трудової книжки НОМЕР_1 від 06.08.1984, оскільки число та місяць народження в документі ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) дописано та зазначене посилання на документ, на підставі чого дописано число та місяць народження, порушено пункт 2.10, 2.12 Інструкції №162.

А також, архівні довідки від 10.10.2023 виданні комунальним закладом «Криничанський районний трудовий архів» Дніпропетровської області про періоди роботи в колгоспі імені Карла Маркса:

- №448-К з 01.01.1979 по 31.12.1981, оскільки зазначено за 1979-1981р.р. « ОСОБА_3 » - так в документах;

- №448/1-К про періоди роботи з 01.01.1985 по 31.12.2000, оскільки зазначено, що в відомостях за 1985 - 1986р.р. - ОСОБА_3 , за 1987-1989 р.р., 1996 - ОСОБА_1 ., за 1991-1995, 1998 - ОСОБА_1 , за 1997 р. 2000 - ОСОБА_1 , що не відповідає даним паспорта НОМЕР_2 (ім`я « ОСОБА_4 ») та ім`я по батькові в деяких роках зазначено не повністю.

За результатами розгляду заяви та доданих до неї документів, відомостями реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування страховий стаж ОСОБА_1 склав - 8 років 05 місяців 21 день, що є недостатнім для призначення пенсії за віком відповідно до статі 26 Закону №1058.

Управлінням, в свою чергу, протиправних дій чи бездіяльності, по відношенню до позивачки не допущено.

З урахуванням викладеного, представник відповідача-1 просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Враховуючи вищезазначене, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 - позивач, ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідно до записів трудової книжки колгоспника №177 від 20 лютого 1982 року, ОСОБА_1 має наступні записи про трудову діяльність в спірні періоди:

- з 27 листопада 1980 року по 20 листопада 1981 року на посадах няня дитячих ясел та вихователь дитячих ясел.

- з 10 травня 1985 року по 31.12.2000 року працювала на різних посадах в колгоспі імені "Карла Маркса".

Відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 06 серпня 1984 року, остання має наступні записи про трудову діяльність в спірні періоди:

- на підставі наказу №13-к прийнята на посаду "счетовода" з 01.03.1982 року;

- на підставі наказу №43-к з 06.05.1985 року звільнена з займаної посади на підставі статті 38 КЗпП.

ОСОБА_1 на підтвердження періоду роботи з 01.01.1979 року по 31.12.1981 року долучила архівну довідку №448-к від 10.10.2023 року "Про відпрацьовані вихододні в колгоспі ім. Карла Маркса Криничанського району Дніпропетровської області за період з 01.01.1979 року по 31.12.1981 року".

ОСОБА_1 на підтвердження періоду роботи з 01.04.1982 року по 30.04.1985 року долучила архівну довідку №447-к від 10.10.2023 року "Про відпрацьовані вихододні в птахорадгоспі "Український" Криничанського району Дніпропетровської області за період з 01.04.1982 року по 30.04.1985 року".

ОСОБА_1 на підтвердження періоду роботи з 01.01.1985 року по 31.12. 2000 року долучила архівну довідку №448/1-к від 10.10.2023 року "Про відпрацьовані вихододні в колгоспі ім. Карла Маркса, КСП "Південне" Криничанського району Дніпропетровської області за період з 01.01.1985 року по 31.12.2000 року".

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області №32 від 15.11.2023 року позивачці повідомлено про наступне.

Відмова про призначення пенсії за віком ОСОБА_1 .

Дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2

Податковий номер НОМЕР_3 .

Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 09.11.2023. Пенсійний вік визначений статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" становить 60 років.

Вік заявниці 62 роки 7 місяців 26 днів.

Згідно зі статтею 26 Закону особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення 60-річного віку та наявності страхового стажу: з 01.01.2021 по 31.12.2021 - не менше 28 років.

У разі відсутності, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 21 до 31 року, після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу: з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - від 15 до 23 років.

Згідно відомостей реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування страховий стаж склав 8 років 5 місяців 21 день.

Результати розгляду документів наданих до заяви, до страхового стажу не зараховано періоди трудової діяльності згідно:

- трудової книжки колгоспника №177 від 20.02.1982 року та період догляду за дитиною ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки ім`я зазначене в документах « ОСОБА_2 » (мовою оригіналу) не відповідає імені російською мовою в паспорті НОМЕР_2 , виданого Криничанським РВ УМВС України Дніпропетровської області 25.07.2002 « ОСОБА_2 »;

- трудової книжки НОМЕР_1 від 06.08.1984, оскільки число та місяць народження в документі ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) дописано та зазначене посилання на документ, на підставі чого дописано число та місяць народження, порушено пункт 2.10, 2.12 Інструкції №162.

А також, архівні довідки від 10.10.2023 видані комунальним закладом «Криничанський районний трудовий архів» Дніпропетровської області про періоди роботи в колгоспі імені Карла Маркса:

- №448-К з 01.01.1979 по 31.12.1981, оскільки зазначено за 1979-1981р.р. « ОСОБА_3 » - так в документах;

- №448/1-К про періоди роботи з 01.01.1985 по 31.12.2000, оскільки зазначено, що в відомостях за 1985 - 1986р.р. - ОСОБА_3 , за 1987-1989 р.р., 1996 - ОСОБА_1 ., за 1991-1995, 1998 - ОСОБА_1 , за 1997 р. 2000 - ОСОБА_1 , що не відповідає даним паспорта НОМЕР_2 (ім`я « ОСОБА_4 ») та ім`я по батькові в деяких роках зазначено не повністю.

Додатково зазначено, що архівні довідки про періоди роботи в колгоспі ім.Карла Маркса видані комунальним закладом «Криничанський районний трудовий архів» Дніпропетровської області від 22.10.2019 №501/502-Н за період з 01.01.1979 по 31.12.1981 та період з 01.01.1985 по 31.12.2000 містять розбіжності в імені та по батькові з довідками від 10.10.2023 №448-К, №448/1-К за відповідні періоди, що потребує перевірки.

За результатами розгляду заяви та доданих до неї документів, згідно з відомостями реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування страховий стаж ОСОБА_1 склав - 8 років 05 місяці 21 день, що є недостатнім для призначення пенсії за віком відповідно до статі 26 Закону №1058.

ОСОБА_1 вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, рішення №32 від 15.11.2023 року Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови в зарахуванні до страхового стажу спірних періодів її роботи та відмови в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку з чим позивач звернулася до суду з цим позовом.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 4 статті 24 Закону №1058-IV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно зі статтею 26 Закону особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення 60-річного віку та наявності страхового стажу: з 01.01.2021 по 31.12.2021 - не менше 28 років.

У разі відсутності страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 21 до 31 року, після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу: з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - від 15 до 23 років.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з вимогами частин 1, 2 статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Відповідно до статті 26 Закону України №1058-ІV, наявність страхового стажу, передбаченого частинами 1, 3 цієї статті, дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до частини 2 статті 26 Розділу ХІV-І Закону України 1058-ІV, зі змінами, передбачено, зокрема, що право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 63 роки за наявності страхового стажу не менше 20 років.

Суд зазначає, що у зв`язку з тим, що відповідальність за ведення трудової книжки покладається на підприємство, суд приходить до висновку, що неточності у заповненні трудової книжки не можуть бути підставою для виключення певних періодів роботи зі страхового стажу позивача, тому спірні періоди роботи позивача зараховуються до стажу роботи.

Судом встановлено, що до страхового стажу ОСОБА_1 не зараховано періоди:

- трудової книжки колгоспника №177 від 20.02.1982 року та період догляду за дитиною ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки ім`я зазначене в документах « ОСОБА_2 » (мовою оригіналу) не відповідає імені російською мовою в паспорті НОМЕР_2 , виданого Криничанським РВ УМВС України Дніпропетровської області 25.07.2002 « ОСОБА_2 »;

- трудової книжки НОМЕР_1 від 06.08.1984, оскільки число та місяць народження в документі ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) дописано та зазначене посилання на документ, на підставі чого дописано число та місяць народження, порушено пункт 2.10, 2.12 Інструкції №162.

А також, архівні довідки від 10.10.2023 виданні комунальним закладом «Криничанський районний трудовий архів» Дніпропетровської області про періоди роботи в колгоспі імені Карла Маркса:

- №448-К з 01.01.1979 по 31.12.1981, оскільки зазначено за 1979-1981р.р. « ОСОБА_3 » - так в документах;

- №448/1-К про періоди роботи з 01.01.1985 по 31.12.2000, оскільки зазначено, що в відомостях за 1985 - 1986р.р. - ОСОБА_3 , за 1987-1989 р.р., 1996 - ОСОБА_1 ., за 1991-1995, 1998 - ОСОБА_1 , за 1997 р. 2000 - ОСОБА_1 , що не відповідає даним паспорта НОМЕР_2 (ім`я « ОСОБА_4 ») та ім`я по-батькові в деяких роках зазначено не повністю.

Додатково зазначено, що архівні довідки про періоди роботи в колгоспі ім.Карла Маркса видані комунальним закладом «Криничанський районний трудовий архів» Дніпропетровської області від 22.10.2019 №501/502-Н за період з 01.01.1979 по 31.12.1981 та період з 01.01.1985 по 31.12.2000 містять розбіжності в імені та по батькові з довідками від 10.10.2023 №448-К, №448/1-К за відповідні періоди, що потребує перевірки.

Що стосується спірних періодів роботи позивача, суд виходить з наступного.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Аналогічне положення міститься також і в статті 48 Кодексу законів про працю України, згідно з якою трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (стаття 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року, передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

Суд зазначає, що норми пункту 3 Порядку передбачають обов`язковість витребування уточнюючих довідок для підтвердження трудового стажу лише у випадку, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах.

Наказом Міністерства праці України №58 від 29.07.1993 року затверджено Інструкцію "Про порядок ведення трудових книжок працівників".

Згідно пункту 1.1 Інструкції, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. До трудової книжки вносяться відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди (пункт 2.2 Інструкції).

Згідно пункту 2.3 Інструкції, записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Згідно пункту 2.4 Інструкції, всі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Аналогічні вимоги містила Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 №162.2.10. Окрім того, відповідно до вимог пункту 2.10 цієї Інструкції зазначено, що у розділі "Відомості про роботу", "Відомості про нагородження", "Відомості про заохочення" трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається. У разі необхідності, наприклад, зміни запису відомостей про роботу після зазначення відповідного порядкового номеру, дати внесення запису в графі 3 пишеться: "Запис за № таким-то недійсний".

Відповідності до пункту 2.4 Інструкції "Про порядок ведення трудових книжок працівників", затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 року, у графі 2 трудової книжки записується "05.01.1993".

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Таким чином, здійснення записів у трудовій книжці власником або уповноваженим ним органом покладено на останніх, а не на працівника, а отже, відповідальність за неправильність вчиненого запису чи інших відомостей не може бути перекладена на працівника та позбавляти його права на врахування трудового стажу, який враховується для призначення пенсії.

Отже, формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

При цьому суд зазначає, що у відповідності до розділів ІІІ, ІV Порядку №22-1, відповідач наділений повноваженнями самостійно отримати необхідні документи, що відповідає принципу належного урядування і націлено на забезпечення органами Пенсійного фонду України реалізації громадянами їх конституційного права на пенсійне забезпечення.

Згідно зі статтею 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Зловживанням з боку пенсіонера в розумінні частини першої статті 103 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що право особи на призначення пенсії за віком має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала. Також і відповідальність за надання недостовірних пенсійних документів покладена на підприємство (організацію) та пенсіонера.

Суд зазначає, що витребування та перевірка первинних документів є також правом пенсійного органу.

Тобто перекладання обов`язку доказування, надання відомостей тощо на позивача є неприйнятним.

Неможливість пенсійного органу скористатися правом на перевірку зазначених у трудовій книжці відомостей не може бути підставою для обмеження права пенсіонера на отримання належної пенсії.

Верховним Судом в постанові від 24.05.2018 року у справі №490/12392/16-а викладено правову позицію, відповідно до якої, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

Судом встановлено, що відповідно до записів трудової книжки колгоспника №177 від 20 лютого 1982 року ОСОБА_1 має наступні записи про трудову діяльність в спірні періоди:

- з 27 листопада 1980 року по 20 листопада 1981 року на посадах няня дитячих ясел та вихователь дитячих ясел;

- з 10 травня 1985 року по 31.12.2000 року працювала на різних посадах в колгоспі імені "Карла Маркса".

Відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 06 серпня 1984 року, остання має наступні записи про трудову діяльність в спірні періоди:

- на підставі наказу №13-к прийнята на посаду "счетовода" з 01.03.1982 року;

- на підставі наказу №43-к з 06.05.1985 року звільнена з займаної посади на підставі статті 38 КЗпП.

ОСОБА_1 на підтвердження періоду роботи з 01.01.1979 року по 31.12.1981 року долучила архівну довідку №448-к від 10.10.2023 року "Про відпрацьовані вихододні в колгоспі ім. Карла Маркса Криничанського району Дніпропетровської області за період з 01.01.1979 року по 31.12.1981 року".

ОСОБА_1 на підтвердження періоду роботи з 01.04.1982 року по 30.04.1985 року долучила архівну довідку №447-к від 10.10.2023 року "Про відпрацьовані вихододні в птахорадгоспі "Український" Криничанського району Дніпропетровської області за період з 01.04.1982 року по 30.04.1985 року".

ОСОБА_1 на підтвердження періоду роботи з 01.01.1985 року по 31.12.2000 року долучила архівну довідку №448/1-к від 10.10.2023 року "Про відпрацьовані вихододні в колгоспі ім. Карла Маркса, КСП "Південне" Криничанського району Дніпропетровської області за період з 01.01.1985 року по 31.12.2000 року".

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідачем-1 при розгляді заяви про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" протиправно не зараховано спірні періоди роботи позивача.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з частиною 2 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку про необхідність визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 №32 від 15.11.2023 року, і як наслідок, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) до страхового стажу, який дає право на пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": періоди її роботи зазначені в трудовій книжці колгоспника №177 від 20 лютого 1982 року, трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 06 серпня 1984 року, архівних довідках виданих КЗ "Криничанський районний трудовий архів" Дніпропетровської області від 10 жовтня 2023 року № 448-к, №447, №448/1-К.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 .

Щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Судом встановлено, що позивачем при зверненні до адміністративного суду з позовною заявою сплачено суму судового збору в розмірі 1073,60 грн., що документально підтверджується квитанцією до платіжної інструкції АТ КБ "Приватбанк" №0.0..1 від 20 грудня 2023 року.

А отже, суд приходить до висновку про стягнення на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області №32 від 15.11.2023 року про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) до страхового стажу, який дає право на пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", періоди її роботи зазначені в: трудовій книжці колгоспника №177 від 20 лютого 1982 року, трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 06 серпня 1984 року, архівних довідках виданих комунальним закладом "Криничанський районний трудовий архів" Дніпропетровської області від 10 жовтня 2023 року № 448-К, №447-К, №448/1-К.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Олійник