Справа № 420/35668/23
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2024-03-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 березня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді ТанцюриК.О., розглянувши у порядку письмового провадження у м.Одесі справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Південна торгова компанія" до Львівської митниці (як відокремлений підрозділ Державної митної служби України) про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Південна торгова компанія" до Львівської митниці (як відокремлений підрозділ Державної митної служби України) про визнання протиправним та скасувати рішення Львівської митниці (відокремлений підрозділ Державної митної служби України) про коригування митної вартості товарів №UА209000/2023/100402/2 від 11.07.2023; визнання протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Львівської митниці (відокремлений підрозділ Державної митної служби України) № UА209230/2023/001852 від 11.07.2023.

Ухвалою суду від 25.12.2023 відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

В обґрунтування наявності підстав для задоволення позовних вимог позивач у позовній заяві вказав, що не погоджується із прийняттям рішення Львівської митниці (відокремлений підрозділ Державної митної служби України) про коригування митної вартості товарів №UА209000/2023/100402/2 від 11.07.2023 та просить суд задовольнити позов у повному обсязі. Як вказав позивач, декларант відповідно до частин 1, 2 статті 53 Митного кодексу України надав до Львівської митниці документи, які підтверджували всі складові задекларованої митної вартості товарів, не мали розбіжностей, у Львівської митниці були відсутні підстави, передбачені частиною 6 статті 54, частиною 1 статті 55 Митного кодексу України, пункту 8.1 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 631 для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів №UА209000/2023/100402/2 від 11.07.2023, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА209230/2023/001852 від 11.07.2023. Отже, як вказав позивач, рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів № UА209000/2023/100402/2 від 11.07.2023, картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА 209230/2023/001852 від 11.07.2023 прийняті з порушенням положень частини 1 статті 8, частини 2 статті 19 Конституції України; частини 1 статті 49, пунктів 4, 5 частини 2, пунктів 6, 8 частини 3 статті 53, частини 3 статті 53, частин 1, 2, пункту 1 частини 4, пункту 2 частини 5 статті 54, частини 6 статті 54, частини 1 статті 55, пунктів 1, 2, 4 частини 2 статті 55, частинам 1, 2, 3, 5, 8 статті 57, частин 4, 5, 8, 9 статті 58, пунктів 5, 6, 7 частини 10 статті 58, частин 1, 2, 3 статті 64, частини 5 статті 327, частини 1 статті 334 Митного кодексу України; пункту 2 статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі від 30.10.1947; пунктів 1, 2 статті 7 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю від 15.04.1994; частин 1,2 статті 11 Закону України від 02.12.1997 №671/97- ВР "Про торгово-промислові палати в Україні"; пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, які затверджені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598; розділу III Правил заповнення декларації митної вартості, які затверджені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599; пункту 8.2 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 631.

10.01.2024 до суду від Львівської митниці надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову товариства. Так, відповідач вказав, що під час здійснення митного контролю було встановлено розбіжність у вартості товару в інвойсі та платіжному дорученні. У банківському платіжному документі від 10.05.2023 б/н вказана сума у розмірі - 31000 дол. США та у даному платіжному документі наявне посилання на інвойси від 10.04.2023 №GLDL202323 та № GLMD202301 18.04.2023. Однак, як вказав відповідач, у інвойсі №GLMD202301 18.04.2023 вартість товару вказана в розмірі 19635,27 дол., що не відповідає вартості, яка вказана платіжному документі. Разом з тим, інвойс від 10.04.2023 №GLDL202323 декларантом до митного оформлення не подавався. Відповідач вказав, що документи, що були подані до митного оформлення містили розбіжності у зв`язку з чим у митного органу виникли обґрунтовані сумніви у правильності визначеної декларантом митної вартості, про що зазначено безпосередньо і в рішенні про коригування митної вартості. Відповідач, зазначивши, що обов`язок доведення ціни товару лежить на декларанті, і саме декларант має довести, що ним правильно здійснено розрахунки митної вартості, в т.ч. обрано метод визначення митної вартості товарів, а документи, що підтверджують заявлений рівень митної вартості, подані ТОВ «Південна торгова компанія» не в повному обсязі, складові митної вартості не можна вважати такими, що є документально підтверджені та піддаються обчисленню, просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст.49 Митного кодексу України від 13.03.2012р. N4495-VI митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

ч.1 ст.54 МКУ визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

ч.2 ст.53 МКУ передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Судом встановлено, що 01.10.2022 між компанією SHANGHAI GALILEO IMPORT AND EXPORT LTD, Китай (продавець) та ТОВ "Південна торгова компанія" (покупець) укладений контракт №STC- GALILEO 23, пунктом 1.1 якого передбачено, що предмет цього контракту складає продаж мопедів, скутерів, мотоциклів, трициклів, мотоквадрациклів, електро велосипедів, електро скутерів, електро трициклів та запасних частин, до них, що виготовляються на заводах SHANGHAI GALILEO IMPORT AND EXPORT LTD, Китай, надалі іменовані як Товари, у кількості та за ціною, зазначеною у рахунках фактурах, що додаються до відвантаження, відповідно до цього контракту.

До Львівської митниці уповноваженою особою декларанта (ПП "Тріумф-СВ") подано

митну декларацію (МД) № 23UА63U6 від 07.07.2023 разом із документами, зазначеними в графі 44 МД: пакувальний лист б/н від 18.04.2023, рахунок-проформу №GLMD202301 від 18.04.2023, інвойс (рахунок-фактуру) №GLMD202301 від 18.04.2023, коносамент від 07.05.2023, автотранспортну накладну №2023/07-2 від 04.07.2023, сертифікат про походження товару від 17.05.2023, SWIFT- повідомлення б/н від 10.05.2023, рахунок на оплату від ФОП ОСОБА_1 №13 від 05.07.2023, довідку ФОП ОСОБА_2 про транспортні витрати № 7 від 05.07.2023, прайс- лист виробника товару компанії від 20.02.2023, експертну довідку Київської обласної торгово-промислової палати від 10.07.2023, контракт від 01.10.2022, додаткові угоди, договір про надання послуг митного брокера № 06/07-22, фотографії вантажу від 07.07.2023, технічний опис від 18.04.2023, контрольний талон від 06.07.2023, лист ТОВ "Південна торгова компанія" № 175 від 28.06.2023, копія митної декларації № UА403040/2022/003222 від 26.09.2022, копія митної декларації № UА403040/2022/003036 від 14.09.2022, деталізацію пакування б/н від 07.07.2023, доручення № 01/07 від 06.07.2023, деталізація б/н від 07.07.2023, лист виробника від 07.07.2023, доручення № 02/07, копія митної декларації країни відправлення № 00408912 від 02.05.2023.

Львівською митницею прийнято рішення: про коригування митної вартості товарів №UА209000/2023/100402/2 від 11.07.2023 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Львівської митниці (відокремлений підрозділ Державної митної служби України) № UА209230/2023/001852 від 11.07.2023.

Так, під час прийняття рішення про коригування митної вартості товарів було встановлено;

-для підтвердження транспортних витрат декларантом надано рахунок - фактуру та довідку про транспортні витрати. Договір перевезення декларантом не надано;

-відповідно до інформації яка наведена у банківському платіжному документі від 10.05.2023 сума яка перерахована контрагенту складає 31000 дол. США. У графі 70 документу йде посилання на зовнішньоекономічний контракт STC- GALILEO 23 від 01.10.2022 та інвойс від 10.04.2023 №GLDL202323 та №GLMD202301 від 18.04.2023. Сума, яка наведена в інвойсі №GLMD202301 18.04.2023 - 19635,27 дол., що не відповідає вартості, яка вказана платіжному документі. Інвойс від 10.04.2023 №GLDL202323 не надавався(а.с.157-158 т.1).

Згідно з ч.4 ст.54 МКУ орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 53 МК у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

У частині другій цієї статті наведений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Частиною третьою статті 53 МК встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Відповідно до частини першої статті 54 МК контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Як вбачається з оскаржуваного рішення Львівською митницею встановлено, що надані декларантом документи містять вищевказані розбіжності.

При цьому, 01.10.2022 між компанією SHANGHAI GALILEO IMPORT AND EXPORT LTD, Китай (продавець) та ТОВ "Південна торгова компанія" (покупець) укладений контракт №STC- GALILEO 23, пунктом 1.1 якого передбачено, що предмет цього контракту складає продаж мопедів, скутерів, мотоциклів, трициклів, мотоквадрациклів, електро велосипедів, електро скутерів, електро трициклів та запасних частин, до них, що виготовляються на заводах SHANGHAI GALILEO IMPORT AND EXPORT LTD, Китай, надалі іменовані як Товари, у кількості та за ціною, зазначеною у рахунках фактурах, що додаються до відвантаження, відповідно до цього контракту.

В пункті 2.1 контракту №STC- GALILEO 23 від 01.10.2022 зазначено, що ціна товару, зазначених у пункті 1.1 цього Контракту та зазначена у рахунках-фактурах повинна бути встановлена у доларах США та розуміється як CFR Констанца Румунія (Інкотермс-2020) та DAP Одеса, Україна (Інкотермс-2020).

Відповідно до пункту 5.1 контракту №STC- GALILEO 23 від 01.10.2022 продавець поставить товар покупцеві на умовах, визначених в інвойсі за кожним постачанням, відповідно до правил Інкотермс-2020.

Пунктом 8.1 контракту №STC- GALILEO 23 обумовлено, що передоплата за товар здійснюється у розмірі від 30 до 100% вартості товару по інвойсу. Оплата за товар за фактом здійснюється не пізніше ніж за 180 (сто вісімдесят) календарних днів з моменту оформлення митної декларації на території України.

Згідно з пунктом 8.5 контракту №STC- GALILEO 23 сторони погоджуються, що цей контракт має бути оцінений у доларах США.

Додатковою угодою б/н від 13.01.2023 до контракту №STC- GALILEO 23 від 01.10.2022 у зв`язку зі зміною адреси покупця, внесені зміни до пункту 15 контракту, який містить реквізити покупця по контракту №STC- GALILEO 23. Термін дії цього контракту продовжено до 31 січня 2024 року.

Відповідно до додаткової угоди № 2 від 15.01.2023 до контракту №STC- GALILEO 23 пункт 2.1 контракту №STC- GALILEO 23 викладений в наступній редакції: "2.1 Ціна товарів, зазначених у пункті 1.1 цього Контракту та зазначена у рахунках- фактурах повинна бути встановлена у доларах США та розуміється як CFR Констанца, Румунія (Інкотермс-2020), CFR Гданськ, Польща (Інкотермс-2020) та DАР Одеса, Україна (Інкотермс- 2020). Термін дії цього контракту продовжено до 31 січня 2024 року".

Додатковою угодою №3 від 22.02.2023 до контракту №STC- GALILEO 23 пункт 2.1 контракту викладений в наступній редакції: "2.1 Ціна товарів, зазначених у пункті 1.1 цього Контракту та зазначена у рахунках-фактурах повинна бути встановлена у доларах США та розуміється як CFR Констанца, Румунія (Інкотермс-2020), CFR Гданськ, Польща (Інкотермс-2020) та DАР Малашевичі, Польща (Інкотермс-2020). Термін дії цього контракту продовжено до 31 січня 2024 року".

Додатковою угодою №4 від 20.06.2023 до контракту №STC- GALILEO 23 пункт 2.1 контракту викладений в наступній редакції: "2.1 Ціна товарів, зазначених у пункті 1.1 цього Контракту та зазначена у рахунках-фактурах повинна бути встановлюй у доларах США та розуміється як CFR Констанца, Румунія (Інкотермс-2020), CFR Гданськ, Польща (Інкотермс-2020), CFR Гдиня, Польща (Інкотермс- 2020) та DАР Малашевичі, Польща (Інкотермс-2020). Термін дії цього контракту продовжено до 31 січня 2024 року"(угоди а.с.47-59 т.1).

Згідно з правилами Інкотермс, відповідно до умов поставки CFR продавець зобов`язаний своїм коштом доставити товар у порт відвантаження, завантажити його на судно i сплатити фрахт для доставки товару в зазначений порт призначення.

Відповідно до розділу ІІІ Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом МФУ від 24.05.2012 року № 599, для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Якщо відсутні будь-які відомості про фактичні витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, для розрахунку зазначених витрат використовуються тарифи, які застосовуються перевізниками для відповідного виду транспорту, що діяли на дату транспортування товару.

Таким чином, визначений у вказаному вище Порядку перелік документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, не є вичерпним.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано відповідачем, до митного оформлення позивачем надано, зокрема, додаткову угоду №4, інвойс (рахунок-фактуру) №GLMD202301 від 18.04.2023, автотранспортну накладну №2023/07-2 від 04.07.2023, рахунок на оплату від ФОП ОСОБА_1 №13 від 05.07.2023, довідку ФОП ОСОБА_2 про транспортні витрати № 7 від 05.07.2023.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вказані документи підтверджують сплату вартості доставки товару та надають вичерпні відомості стосовно понесених транспортних витрат.

При цьому, у зв`язку із застосуванням відповідно до додаткової угоди № 4 від 20.06.2023 до контракту №STC- GALILEO 23, інвойсу від 18.04.2023, листа ТОВ "Південна торгова компанія" № 175 від 28.06.2023 умов поставки товарів CFR Гдиня, Польща Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс 2020) саме продавець зобов`язаний оплатити фрахт, необхідний для доставки товару до названого порту призначення (Гдиня, Польща) та за власний рахунок своєчасно надати покупцю звичайний транспортний документ до узгодженого порту призначення; а покупець зобов`язаний прийняти транспортний документ, якщо він відповідає договору, що не враховано відповідачем.

Щодо посилання митного органу на те, що сума, яка наведена в інвойсі №GLMD202301 18.04.2023 - 19635,27 дол., не відповідає вартості, яка вказана платіжному документі, суд зазначає наступне.

Пунктом 30 Положення про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах, яке затверджене постановою Правління Національного банку України від 28.07.2008 №216 передбачено, що банк зараховує суму платіжної операції на рахунки банку, розрахункові рахунки небанківських надавачів платіжних послуг та рахунки отримувачів на підставі отриманих 8/УІРТ-повідомлень (далі - повідомлення), у яких обов`язково зазначені: для отримувачів - юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (далі - підприємець) - унікальний ідентифікатор отримувача або найменування/прізвище та власне ім`я та номер рахунку отримувача і призначення платежу.

Як встановлено судом під час з`ясування офіційних обставин справи, в проформі інвойсі №GLMD202301 від 18.04.2023 зазначено наступні реквізити: номер контракту від 01.10.2022; загальна сума передоплати за товари - 19 000,00 доларів США; умови поставки товару - CFR Гданськ, Польща; DАР Малашевичі, Польща; CFR Констанца, Румунія; а також зазначено, що відвантаження товару проводиться при умові 100% передоплати, доставка товару здійснюється протягом 60-90 днів з залежності від маршруту і транспортних умов(а.с.66т.1).

Враховуючи викладене та те, що передоплата у розмірі 19 000 доларів США здійснена на підставі проформи - інвойсу №GLMD202301 від 18.04.2023, яка включена в загальну суму, зазначену в SWIFT, суд не вбачає розбіжностей, з урахуванням зазначення проформи - інвойсу у вказаному платіжному дорученні. При цьому, суд наголошує, що оскільки товари, зазначені в проформі - інвойсі від 10.04.2023 не заявлялись в спірній митній декларації, то у позивача відсутній був обов`язок для надання вказаних документів до митного органу.

Тобто, митний орган фактично залишив поза увагою документи, надані декларантом для митного оформлення товару. При цьому надані митному органу документи є належними та в повній мірі відповідають вимогам МК України до документів, які підтверджують митну вартість товарів, однак останні не тільки не спростовані митним органом, але й взагалі залишені без уваги.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем надано до митниці відповідні документи, які підтверджують митну вартість товарів за митною декларацією, у відповідності до положень ч.2 ст.53 Митного кодексу України та які не містять розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

Разом з тим, відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Між тим, спірне рішення про коригування митної вартості товарів такої інформації не містить, що не дає підстав вважати його обґрунтованим та мотивованим у контексті положень п..п.2,4 ч.2 ст.55 МКУ.

При цьому, відповідач посилається в рішенні на іншу МД не зазначаючи особливостей щодо товару, виробника, умов поставки.

Оцінюючи вказані рішення відповідача, суд вважає за необхідне врахувати також правові висновки щодо застосування норм права до спірних правовідносин, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Верховний Суд вже неодноразово наголошував у своїх правових висновках на тому, що різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є достатньою підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Верховний Суд також неодноразово зауважував, що рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності Митним кодексом України не передбачено. Також, одночасно слід врахувати й те, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню (постанова від 25.02.2020р. справа №260/718/19; 27.04.2020р. справа №140/804/19).

В постанові від 30.04.2020 по справі №820/231/16 Верховний Суд, зокрема також вказує на й те, що отримана з Центральної бази даних ЄАІС ДМСУ інформація про вантажну митну декларацію, на яку митний орган посилається при коригуванні митної вартості, не є достатнім доказом ціни, за яку відповідну партію товару було дійсно імпортовано до України, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України; що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом. Тоді як матеріали справи таких доказів не містять.

За встановлених судом обставин, митний орган фактично залишив поза увагою документи, надані представником позивача для митного оформлення товару. При цьому досліджені судом документи, які містяться в матеріалах справи, є належними та у повній мірі відповідають вимогам МКУ до документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Суд зазначає, що відповідачем не доведено наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом, так як усі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товарів надано.

Зазначене, в свою чергу, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого позивачем товару та протиправність прийнятих Львівською митницею рішення про коригування митної вартості товарів №UА209000/2023/100402/2 від 11.07.2023 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Львівської митниці (відокремлений підрозділ Державної митної служби України) № UА209230/2023/001852 від 11.07.2023.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, суд вважає, що адміністративний позов позивача підлягає задоволенню.

Частиною 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з Львівської митниці сплаченого позивачем судового збору у розмірі 6094,54 грн., з урахуванням ціни позову.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295,382 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Південна торгова компанія"- задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UА209000/2023/100402/2 від 11.07.2023 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Львівської митниці (відокремлений підрозділ Державної митної служби України) № UА209230/2023/001852 від 11.07.2023, прийняті Львівською митницею.

Стягнути з Львівської митниці (код ЄДРПОУ 4397343, м.Львів, вул. Костюшка Т., буд.1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Південна торгова компанія" (, вул. Грушевського Михайла 40, м.Одеса) судовий збір у розмірі 6094,54 грн(шість тисяч дев`яносто чотири гривні п`ятдесят чотири копійки).

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.О. Танцюра