Справа № 320/6652/23
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2024-03-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 березня 2024 року м.Київ № 320/6652/23
Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізької обласної прокуратури, Відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження про визнання протиправними та скасування рішення та наказу,
До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Запорізької обласної прокуратури (надалі - відповідач 1), Відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження (надалі - відповідач 2), у якому просив суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження № 237дп-22 від 28 грудня 2022 року про накладення дисциплінарного стягнення на прокурора Токмацького відділу Пологівської окружної прокуратури Запорізької області Бровченка Г.Ю.; визнати протиправним та скасувати наказ керівника Запорізької обласної прокуратури №24к від 10 січня 2022 року про застосування до прокурора Токмацького відділу Пологівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді догани.
Відповідачі у своїх відзивах просили суд відмовити у задоволенні позову та зазначили про відповідність оскаржуваного рішення вимогам чинного законодавства. Стверджували, що доводи позивача є безпідставними, суперечать встановленим у дисциплінарному провадженні обставинам та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на те, що оцінивши діяльність ОСОБА_1 на предмет відповідності наведеним вимогам, комісія дійшла консолідованого висновку про наявність порушень прокурором приписів чинного законодавства, нормативно-правових актів та його службових обов`язків, тобто ним вчинено дисциплінарний проступок, передбачений п.1 ч.1 ст.43 Закону №1697-VII, а саме неналежне виконання службових обов`язків.
Позивачем подано відповіді на відзиви, в яких зазначено, що доводи, викладені в відзивах на позовну заяву, не відповідають дійсності та спростовуються доказами, долученими до матеріалів справи.
Ухвалою суду від 10.04.2023 відкрито спрощене позовне провадження без проведення судового засідання.
Ухвалою суду від 15.06.2023 вирішено подальший розгляд адміністративної справи №320/6652/23 здійснювати в порядку загального позовного провадження. Розпочато підготовку справи до судового розгляду. Призначено підготовче засідання на 13 липня 2023 року.
Протокольною ухвалою суду від 15.08.2023 закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті на 30.08.2023.
Протокольною ухвалою суду від 30.08.2023 вирішено подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, встановивши правову позицію позивача та відповідачів, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.
До Комісії 16 лютого 2022 року надійшла дисциплінарна скарга першого заступника керівника Запорізької обласної прокуратури Коваля А.В. про вчинення дисциплінарного проступку прокурором Токмацького відділу Пологівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_1
16 лютого 2022 року вказану скаргу розподілено за членом Комісії ОСОБА_2 , яким 23 лютого 2022 року прийнято рішення про відкриття дисциплінарного провадження № 07/3/2-178дс-78дп-22.
За результатами перевірки 12 грудня 2022 року ОСОБА_2 складено висновок про наявність дисциплінарного проступку у діях ОСОБА_1 , який передано на розгляд Комісії.
За результатами розгляду висновку Комісією 28 грудня 2022 року ухвалено рішення № 237дп-22 про притягнення прокурора ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 1частини першої статті 43 Закону № 1697-VII, а саме за неналежне виконання службових обов`язків та накладено на нього дисциплінарне стягнення у виді догани.
У ході перевірки було встановлено, що наказами керівника Пологівської окружної прокуратури «Про розподіл обов`язків між працівниками Пологівської окружної прокуратури» від 20 квітня 2021 року № 13, від 01 червня 2021 року № 17, від 24 грудня 2021 року № 35 на прокурора ОСОБА_1 , окрім іншого, покладено обов`язки проведення не рідше одного разу на місяць вивчення стану додержання відділенням поліції № 3 Пологівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області вимог статті 214 КПК України в частині своєчасності внесення відомостей до ЄРДР повноти й правильності кваліфікації кримінальних правопорушень за заявами та повідомленнями громадян, матеріалами правоохоронних органів.
Внаслідок формального проведення перевірок у ВП № 3 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області мають місце непоодинокі факти не реєстрації працівниками поліції кримінальних правопорушень за наявності заяв та повідомлень про їх вчинення.
Вказані факти, відповідно до довідок прокурора ОСОБА_1 , за період лютого-листопада 2021 року, залишились поза його увагою.
Лише за результатами проведеного вивчення Запорізькою обласною прокуратурою виявлено та забезпечено внесення Пологівською окружною прокуратурою до ЄРДР 16 повідомлень про кримінальні правопорушення, які попередньо не були внесені працівниками ВП №3 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області до ЄРДР і розслідування по яких не проводилось.
Порушення Порядку щодо обов`язкового виїзду на місце події і огляду трупа лікарем/фельдшером закладу охорони здоров`я та внесення цих даних до висновку щодо ненасильницької смерті людини за місцем проживання з боку ВП № 3 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області мали місце протягом 2021 року та залишились поза увагою прокурора ОСОБА_1 , яким жодних заходів задля усунення вказаних порушень не вжито, перед керівництвом ГУНП в Запорізькій області питання щодо проведення службового розслідування не ініційовано.
Водночас у ВП № 3 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області мали місце поодинокі факти невнесення, несвоєчасного внесення до ЄРДР відомостей про кримінальні правопорушення, які набули широкого розголосу у ЗМІ та на які своєчасно не відреаговано прокурором ОСОБА_1 .
Також, на прокурора ОСОБА_1 покладено обов`язок здійснення щоквартального проведення перевірок стану та умов зберігання речових доказів, схоронності вилученого та арештованого майна і документів у діяльності ВП № 3 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області.
Перевіркою дотримання стану обліку та зберігання речових доказів у ВП № 3 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області встановлено, що у камері зберігання знаходились наркотичні засоби, вилучені у 9 кримінальних провадженнях, у яких слідчими та дізнавачами упродовж 2021 року приймались рішення про їх закриття.
Натомість згідно з довідками окружної прокуратури про проведення перевірок з вказаних питань, складених в липні та жовтні 2021 року, порушень не виявлено.
Несвоєчасність реєстрації зазначеного кримінального правопорушення залишилась поза увагою старшого групи процесуальних керівників прокурора ОСОБА_1 .
На цім, у порушення вимог пункту 1 наказу Офісу Генерального прокурора від 30 вересня 2021 року № 309 «Про організацію діяльності прокурорів у кримінальному провадженні», своєчасне внесення відомостей до ЄРДР не забезпечено.
Вищевказані порушення залишено поза увагою прокурора ОСОБА_1 , відповідального за даний напрям роботи.
Крім зазначеного, у ВП № 3 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області мали місце поодинокі факти невнесення, несвоєчасного внесення до ЄРДР відомостей про кримінальні правопорушення, які набули широкого розголосу у засобах масової інформації та на які не відреаговано прокурором ОСОБА_1 .
Зокрема, 25 грудня 2021 року приблизно о 00 годин 30 хвилин в приміщенні кафебару « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , відбувся конфлікт між відвідувачами закладу, під час якого ОСОБА_4 хапав за шию та висловлював погрози вбивством на адресу ОСОБА_5 , які остання та присутня з нею знайома сприйняли реально.
Згідно з показаннями потерпілої, цього ж дня вона звернулась до відділення поліції, де повідомила про скоєний стосовно неї злочин, однак співробітниками відділення у реєстрації повідомлення їй відмовлено.
Як встановлено, 25 грудня 2021 року ОСОБА_5 самостійно звернулась до КУ «Токмацька БЛІЛ» ТМР з приводу спричинення тілесних ушкоджень та до відділення поліції, де повідомила про скоєний стосовно неї злочин. Повідомлення ОСОБА_5 25 грудня 2021 року зареєстровано в журналі єдиного обліку за № 8237 о 19 годині 30 хвилин.
Крім того, 25 грудня 2021 року до ВП № 3 Пологівського РВП ГУ НП в Запорізькій області надійшло повідомлення з КУ «Токмацька БЛІЛ» ТМР щодо звернення о 19 годині 09 хвилин ОСОБА_5 з приводу спричинення тілесних ушкоджень, яке зареєстровано цього ж дня в Журналі єдиного обліку за № 8239 о 19 год 54 хвилини.
Проте відповідні відомості про вчинення стосовно ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 129 КК України, внесено до ЄРДР лише 29 грудня 2021 року, після набуття широкого розголосу у ЗМІ, що викликало суспільний резонанс. Вказаний факт, усупереч вимогам статті 214 КПК України, залишився поза увагою ОСОБА_1 .
Несвоєчасність реєстрації зазначеного кримінального правопорушення залишилась поза увагою старшого групи процесуальних керівників прокурора Бровченка Г.Ю., чим порушено вимоги пункту 1 наказу Офісу Генерального прокурора від 30 вересня 2021 року № 309 «Про організацію діяльності прокурорів у кримінальному провадженні», своєчасне внесення відомостей до ЄРДР не забезпечено.
Проте, старшим групи процесуальних керівників ОСОБА_1 , якого призначено процесуальним керівником 03 грудня 2021 року, з метою активізації проведення слідчим досудового розслідування не надано письмові вказівки в порядку статті 36 КПК України. Кваліфікацію кримінального правопорушення, з урахуванням наявних документів щодо отриманих ОСОБА_3 тілесних ушкоджень не перевірено і вона не відповідає фактичним обставинам (ознаки частини другої статті 286 КК України).
Несвоєчасне внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР призвело до втрати слідів кримінального правопорушення, неможливості проведення у повному обсязі слідчих (розшукових) дій, необхідних для фіксації механізму та обставин кримінального правопорушення.
У зв`язку з неефективним досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №
Вказані факти є порушенням вимог пунктів 6, 16 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних зі зберіганням, пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року № 1104 та пункту 21 Інструкції про порядок вилучення, обліку та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженого спільним наказом правоохоронних органів від 27 серпня 2010 року. Незабезпечення ОСОБА_1 , вжиття встановлених КПК України заходів, надання їм належної правової оцінки та забезпечення прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, дали Комісії достатні підстави вважати зазначену бездіяльність позивача невиконання службових обов`язків.
Оцінивши діяльність прокурора Бровченка Г.Ю. на предмет відповідності наведеним вимогам, Комісія дійшла консолідованого висновку про наявність порушень прокурором приписів чинного законодавства, нормативно-правових актів та його службових обов`язків.
Таким чином, прокурором Бровченком Г.Ю. порушено вимоги статей 36, 214 КПК України, статей 2, 3, 17, 19 Закону № 1697-VII, Порядку організації діяльності прокурорів і слідчих органів прокуратури у кримінальному провадженні, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 28 березня 2019 року №51 та наказу Офісу Генерального прокурора від 30 вересня 2021 року № 309 «Про організацію діяльності прокурорів у кримінальному провадженні», тобто ним вчинено дисциплінарний проступок, передбачений пунктом 1 частини першої статті 43 Закону № 1697-VII неналежне виконання службових обов`язків.
Позивач вважає, що спірні рішення є необґрунтованими та незаконними, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Пунктом 2 частини першої статті 131-1 Конституції України визначено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює організацію і процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, вирішення відповідно до закону інших питань під час кримінального провадження, нагляд за негласними та іншими слідчими і розшуковими діями органів правопорядку.
Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, загальні права і обов`язки прокурора визначено Законом України «Про прокуратуру».
Статтею 3 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII (далі Закон № 1697-VII) визначено, що діяльність прокуратури ґрунтується на засадах законності, справедливості, неупередженості, об`єктивності та неухильного дотримання вимог професійної етики та поведінки.
Згідно з пунктами 3, 4 частини четвертої статті 19 Закону України «Про прокуратуру» прокурор зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, додержуватися правил прокурорської етики, зокрема не допускати поведінки, яка дискредитує його як представника прокуратури та може зашкодити авторитету прокуратури.
Згідно зі статтею 44 Закону № 1697-VII дисциплінарне провадження здійснюється відповідним органом.
Згідно частин першої та другої статті 45 цього Закону № 1697-VII дисциплінарне провадження це процедура розгляду Комісією дисциплінарної скарги, в якій містяться відомості про вчинення прокурором дисциплінарного проступку.
Право на звернення до Комісії з дисциплінарною скаргою про вчинення прокурором дисциплінарного проступку має кожен, кому відомі такі факти.
Враховуючи положення розділ Розділу VI Закону № 1697-VII дисциплінарне провадження включає такі етапи:
відкриття дисциплінарного провадження;
проведення перевірки дисциплінарної скарги;
розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора;
прийняття рішення у дисциплінарному провадженні стосовно прокурора;
оскарження рішення, прийнятого за результатами дисциплінарного провадження;
застосування до прокурора дисциплінарного стягнення.
Згідно із частиною першою статті 43 Закону № 1697-VII прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з таких підстав:
1) невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків;
2) необґрунтоване зволікання з розглядом звернення;
3) розголошення таємниці, що охороняється законом, яка стала відомою прокуророві під час виконання повноважень;
4) порушення встановленого законом порядку подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування;
5) вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури;
6) систематичне (два і більше разів протягом одного року) або одноразове грубе порушення правил прокурорської етики;
7) порушення правил внутрішнього службового розпорядку;
8) втручання чи будь-який інший вплив прокурора у випадках чи порядку, не передбачених законодавством, у службову діяльність іншого прокурора, службових, посадових осіб чи суддів, у тому числі шляхом публічних висловлювань стосовно їх рішень, дій чи бездіяльності, за відсутності при цьому ознак адміністративного чи кримінального правопорушення;
9) публічне висловлювання, яке є порушенням презумпції невинуватості.
Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону № 1697-VII секретаріат відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, у день надходження дисциплінарної скарги реєструє її та за допомогою автоматизованої системи визначає члена відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, для вирішення питання щодо відкриття дисциплінарного провадження.
Відповідно до ч. 6 ст. 46 Закону № 1697-VII під час здійснення перевірки член відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, має право ознайомлюватися з документами, що стосуються предмета перевірки, отримувати їх копії, опитувати прокурорів та інших осіб, яким відомі обставини вчинення діяння, що має ознаки дисциплінарного проступку, отримувати за письмовим запитом від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, керівників підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадян, громадських об`єднань необхідну для проведення перевірки інформацію. Прокурор, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, має право надавати пояснення або відмовитися від їх надання стосовно себе.
За відсутності підстав, передбачених частиною другою цієї статті, член відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, приймає рішення про відкриття дисциплінарного провадження щодо прокурора (ч. 3 ст. 46 Закону № 1697-VII).
Після відкриття дисциплінарного провадження член відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, проводить перевірку в межах обставин, повідомлених у дисциплінарній скарзі. У разі виявлення під час перевірки інших обставин, що можуть бути підставою для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності, інформація про це включається у висновок члена відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, за результатами перевірки (ч. 4 ст. 46 Закону № 1697-VII).
Перевірка відомостей про наявність підстав для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності проводиться у строк, який не перевищує двох місяців із дня реєстрації дисциплінарної скарги, а в разі неможливості завершення перевірки протягом цього строку він може бути продовжений відповідним органом, що здійснює дисциплінарне провадження, але не більш як на місяць (ч. 9 ст. 46 Закону № 1697-VII).
Згідно ч. 10 ст. 46 Закону № 1697-VII член відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, за результатами перевірки готує висновок, який повинен містити інформацію про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора та виклад обставин, якими це підтверджується. Якщо за результатами перевірки член відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, встановив наявність дисциплінарного проступку, у висновку додатково зазначається характер проступку, його наслідки, відомості про особу прокурора, ступінь його вини, інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про накладення дисциплінарного стягнення, а також пропозиція члена відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, щодо конкретного виду дисциплінарного стягнення.
Висновок та зібрані у процесі перевірки матеріали передаються на розгляд відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, та мають бути отримані його членами не пізніш як за п`ять днів до засідання, на якому такий висновок розглядатиметься (ч. 11 ст. 46 Закону №1697-VII).
Статтею 47 Закону № 1697-VII визначено, що розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засіданні відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження. На засідання запрошуються особа, яка подала дисциплінарну скаргу, прокурор, стосовно якого відкрито дисциплінарне провадження, їхні представники, а у разі необхідності й інші особи. Повідомлення про час та місце проведення засідання відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, має бути надіслано не пізніш як за десять днів до дня проведення засідання.
До повідомлення про час та місце проведення засідання відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, яке надсилається прокурору, додаються копія дисциплінарної скарги та висновок про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора.
Висновок про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора розглядається за його участю і може бути розглянутий без нього лише у випадках, коли належним чином повідомлений прокурор:
1) повідомив про згоду на розгляд висновку за його відсутності;
2) не з`явився на засідання, не повідомивши про причини неявки;
3) не з`явився на засідання повторно.
Прокурор, який не братиме участі в засіданні відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, вправі надіслати письмові пояснення щодо висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку, які оголошуються на засіданні відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження.
Розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засадах змагальності. На засіданні відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, заслуховуються пояснення члена відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, який проводив перевірку, пояснення прокурора, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, та/або його представника і в разі необхідності інших осіб.
Прокурор, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, та/або його представник мають право давати пояснення, відмовитися від їх надання, ставити питання учасникам провадження, висловлювати заперечення, заявляти клопотання, а також за наявності сумнівів у неупередженості та об`єктивності члена відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, подавати заяву про його відвід.
Під час прийняття рішення стосовно відводу член відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, якому заявлено відвід, не має права брати участі в голосуванні та бути присутнім під час його проведення.
Рішення в дисциплінарному провадженні Комісія приймає більшістю голосів від свого загального складу. Перед прийняттям рішення відповідний орган, що здійснює дисциплінарне провадження, за відсутності прокурора, стосовно якого здійснюється провадження, і запрошених осіб обговорює результати розгляду висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора (частина перша статті 48 Закону № 1697-VII).

При прийнятті рішення у дисциплінарному провадженні враховуються характер проступку, його наслідки, особа прокурора, ступінь його вини, обставини, що впливають на обрання виду дисциплінарного стягнення (частина третя статті 48 Закону № 1697-VII).

Рішення про накладення на прокурора дисциплінарного стягнення або рішення про неможливість подальшого перебування особи на посаді прокурора може бути прийнято не пізніше ніж через рік із дня вчинення проступку без урахування часу тимчасової непрацездатності або перебування прокурора у відпустці (частина четверта статті 48 Закону № 1697-VII).

У разі відсутності підстав для накладення на прокурора дисциплінарного стягнення відповідний орган, що здійснює дисциплінарне провадження, своїм рішенням закриває дисциплінарне провадження (частина п`ята статті 48 Закону № 1697-VII).

За частиною шостою статті 48 Закону № 1697-VII слідує, що рішення відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, викладається в письмовій формі, підписується головуючим і членами відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, які брали участь у розгляді висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку, і оголошується на засіданні цього органу. Рішення у дисциплінарному провадженні має містити: 1) прізвище, ім`я, по батькові та посаду прокурора, який притягається до дисциплінарної відповідальності; 2) обставини, встановлені під час здійснення провадження; 3) мотиви, з яких відповідний орган, що здійснює дисциплінарне провадження, ухвалила рішення; 4) суть рішення за наслідками розгляду із зазначенням виду дисциплінарного стягнення в разі його накладення; 5) порядок і строк оскарження рішення.

Копія рішення відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, вручається прокуророві, стосовно якого воно прийнято, або у семиденний строк надсилається йому поштою рекомендованим листом із повідомленням про вручення. У цей же строк копія рішення надсилається керівникові органу прокуратури, в якому прокурор, стосовно якого воно прийнято, обіймає посаду (частина восьма статті 48 Закону № 1697-VII).

Рішення відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, прийняте за результатами розгляду дисциплінарного провадження, оприлюднюється на її веб-сайті у семиденний строк (частина дев`ята статті 48 Закону № 1697-VII).

Суд зазначає, що за ст. 73 Закону № 1697-VII Відповідний орган, що здійснює дисциплінарне провадження, є колегіальним органом, який відповідно до повноважень, передбачених цим Законом, визначає рівень фахової підготовки осіб, які виявили намір зайняти посаду прокурора, та вирішує питання щодо дисциплінарної відповідальності, переведення та звільнення прокурорів з посади.

Частиною 3 вказаної статті 73 Закону № 1697-VII визначено, що порядок роботи відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, визначається положенням, прийнятим всеукраїнською конференцією прокурорів.

Положення про порядок роботи відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, прийняте всеукраїнською конференцією прокурорів 27 квітня 2017 року регулює процедуру здійснення Відповідним органом дисциплінарного провадження щодо прокурорів та інших повноважень, визначених Законом України "Про прокуратуру" (далі Положення).

Згідно п. 7 Положення основними засадами діяльності органу є верховенство права, законність, незалежність, відкритість і гласність, колегіальність, змагальність, неупередженість, об`єктивність, дотримання гарантій незалежності прокурора.

Пунктом 61 Положення визначено, що орган має право приймати рішення, якщо на його засіданні присутні не менше дев`яти членів органу. Рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувала більшість від загального складу органу, передбаченого Законом. Рішення органу викладаються в письмовій формі.

За пунктами 62 та 63 Положення слідує, що орган не може приймати рішення на підставі припущень, неперевіреної чи недостовірної інформації.

У рішенні органу зазначаються дата і місце його прийняття, члени органу, які брали участь у засіданні, питання, що розглядалися, мотиви прийнятого рішення, а також порядок і строк оскарження рішення, в тому числі дозвіл особі, яка подала дисциплінарну скаргу, на оскарження рішення, якщо він наданий.

Рішення підписується головуючим та членами органу, які брали участь у засіданні.

За наявності окремої думки вона викладається у письмовій формі і додається до справи, про що головуючий повідомляє на засіданні, але зміст окремої думки проголошенню на засіданні не підлягає.

Рішення органу оголошується безпосередньо після його прийняття та підлягає оприлюдненню на його офіційному вебсайті протягом трьох днів із дня прийняття (п. 64 Положення).

Відповідні пункти, зокрема 91-93, 94 вказаного Положення, кореспондуються із згаданими вище нормами Закону № 1697-VII, а саме, прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності в порядку дисциплінарного провадження з підстав, визначених частиною першою статті 43 Закону. Орган здійснює дисциплінарне провадження щодо прокурорів Офісу Генерального прокурора, обласних та окружних прокуратур.

Порядок здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурора визначається розділом VІ Закону та Положенням та дисциплінарне провадження передбачає: відкриття дисциплінарного провадження; проведення перевірки дисциплінарної скарги; розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора та прийняття рішення.

Перевірка відомостей про наявність підстав для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності здійснюється членом органу в порядку, встановленому Законом (п. 95 Положення).

Пунктом 99 Положення передбачено, що після відкриття дисциплінарного провадження член органу проводить перевірку в межах обставин, повідомлених у дисциплінарній скарзі. Повноваження члена органу під час здійснення перевірки визначаються статтями 46, 77 Закону та Положенням.

Згідно пунктів 101 та 102 за результатами перевірки член органу складає висновок, який повинен містити інформацію про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора та виклад обставин, якими це підтверджується.

Якщо за результатами перевірки член органу встановив наявність дисциплінарного проступку, у висновку додатково зазначається його характер та наслідки, відомості про особу прокурора, ступінь його вини, інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про накладення дисциплінарного стягнення, а також обґрунтована пропозиція члена органу щодо конкретного виду дисциплінарного стягнення.

У разі виявлення під час перевірки інших обставин, що можуть бути підставою для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності, інформація про це включається у висновок члена органу.

Перевірка відомостей про наявність підстав для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності проводиться у строк, який не перевищує двох місяців із дня реєстрації дисциплінарної скарги, а в разі неможливості завершення перевірки протягом цього строку він може бути продовжений органом, але не більш як на місяць (п. 106 Положення).

Як убачається з матеріалів справи, Запорізькою обласною прокуратурою було вивчено стан організації та виконання вимог Закону України "Про прокуратуру" та організаційно-розпорядчих документів Офісу Генерального прокурора з питань додержання територіальними органами Національної поліції вимог статті 214 КПК України, стану та умов зберігання речових доказів, схоронності вилученого та арештованого майна і документів у Токмацькому відділі Пологівської окружної прокуратури. За результатами перевірки встановлено неналежне виконання ОСОБА_1 своїх посадових обов`язків.

До Комісії 16 лютого 2022 року надійшла дисциплінарна скарга першого заступника керівника Запорізької обласної прокуратури Коваля А.В. про вчинення дисциплінарного проступку прокурором Токмацького відділу Пологівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_1 .

За результатами перевірки 12 грудня 2022 року ОСОБА_2 складено висновок про наявність дисциплінарного проступку у діях ОСОБА_1 , який передано на розгляд Комісії.

За результатами розгляду висновку Комісією 28 грудня 2022 року ухвалено рішення № 237дп-22 про притягнення прокурора ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 43 Закону № 1697-VII, а саме за неналежне виконання службових обов`язків та накладено на нього дисциплінарне стягнення у виді догани.

Наказом Запорізької обласної прокуратури №24к від 10.01.2022 до ОСОБА_1 застосоване дисциплінарне стягнення у виді догани.

За п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону № 1697-VІI на прокурора можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: догана, заборона на строк до одного року на переведення до органу прокуратури вищого рівня чи на призначення на вищу посаду в органі прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду (крім Генерального прокурора), звільнення з посади в органах прокуратури.

Відповідно, прокурора ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання службових обов`язків (п. 1 ч. 1 ст. 43 Закону № 1697-VІI).

За частиною четвертої та десятої статті 46 цього Закону № 1697-VII після відкриття дисциплінарного провадження член Комісії проводить перевірку в межах обставин, повідомлених у дисциплінарній скарзі. У разі виявлення під час перевірки інших обставин, що можуть бути підставою для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності, інформація про це включається у висновок члена Комісії за результатами перевірки.

Як зазначає у позовній заяві позивач, відповідачем грубо порушено процедуру притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, а саме, порушено строк проведення перевірки, передбачений ч. 9 ст. 46 Закону України "Про прокуратуру", з приводу чого суд зазначає наступне.

Згідно з абзацом першим частини дев`ятої статті 46 Закону № 1697-VІІ перевірка відомостей про наявність підстав для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності проводиться у строк, який не перевищує двох місяців із дня реєстрації дисциплінарної скарги, а в разі неможливості завершення перевірки протягом цього строку він може бути продовжений Комісією, але не більш як на місяць.

Відповідно до частини десятої статті 46 Закону № 1697-VІІ член Комісії за результатами перевірки готує висновок, який повинен містити інформацію про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора та виклад обставин, якими це підтверджується.

Відповідно, визначені абзацом 1 частини дев`ятої статті 46 Закону № 1697-VII строки розповсюджуються на перевірку відомостей про наявність підстав для прокурора щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності під час винесення висновку, та не розповсюджуються на строки виготовлення висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора, що згоджується із пунктами 101 та 106 Положення про порядок роботи відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, а також висновками Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду викладені у постановах від 22 лютого 2018 року та від 05 березня 2018 року у справах № 800/505/17, № 800/581/17.

З матеріалів дисциплінарного провадження вбачається, що дисциплінарна скарга до Комісії надійшла 16.02.2022.

Як зазначено у відзиві на позовну заяву, у зв`язку з втратою доступу до усіх матеріалів дисциплінарних проваджень, які залишились у міста Києві, рішенням Комісії від 09 березня 2022 року № 1зп-22 «Про особливості діяльності відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження в умовах воєнного стану» (пунктом 2.12) розгляд дисциплінарних скарг, а також дисциплінарні провадження, одержані та відкриті до дати введення воєнного стану, зупиняються з 25 лютого 2022 року до закінчення воєнного стану або до прийняття Комісією окремого рішення (доступне за посиланням https://kdkp.gov.ua/decision/2022/03/09). Рішенням Комісії від 27 квітня 2022 року розгляд одержаних Комісією дисциплінарних скарг та проваджень відновлено.

12 травня 2022 року до Комісії надійшов лист Запорізької обласної прокуратури про неможливість надати запитувані матеріали у зв`язку відсутності доступу до запитуваних документів. Лише 09 грудня 2022 року Запорізькою обласною прокуратурою до Комісії спрямовано інформації та запитувані документи.

12.12.2022 членом Комісії складено висновок про наявність дисциплінарного проступку прокурора, який разом з матеріалами дисциплінарного провадження передано на розгляд Комісії.

Тривале складання висновку, як зазначив у відзиві на позовну заяву відповідач-2, зумовлене початком 24 лютого 2022 року військовою агресією Російською Федерацією проти України, відсутності доступу до матеріалів дисциплінарного провадження.

А відтак, на думку суду, доводи позивача щодо порушення строків проведення перевірки та складення висновку про відсутність дисциплінарного проступку прокурора є необґрунтованими та безпідставними.

Водночас суд зазначає, що саме по собі недодержання строків проведення перевірки не може бути підставою для визнання протиправним викладеного у рішенні висновку щодо кваліфікації певних дій як таких, що мають характер дисциплінарного проступку.

Аналогічний правовий підхід викладено у постанові Верховного Суду від 05.03.2018 у справі № 800/581/17.

Щодо посилань позивача щодо спливу строку притягнення до дисциплінарної відповідальності, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону № 1697-VII рішення про накладення на прокурора дисциплінарного стягнення або рішення про неможливість подальшого перебування особи на посаді прокурора може бути прийнято не пізніше ніж через рік із дня вчинення проступку без урахування часу тимчасової непрацездатності або перебування прокурора у відпустці

Відповідно до висновків Верховного суду, які викладені в рішенні від 10.04.2018 у справі № 9901/480/18, відповідно слідує, що початок перебігу річного строку для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності пов`язується з днем вчинення проступку, а не з днем його виявлення.

Разом з тим, окремі правопорушення можуть починатися з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, коли винна особа не виконує конкретний покладений на неї обов`язок або виконує його неповністю чи неналежним чином, а потім така бездіяльність триває протягом певного проміжку часу до моменту виконання установлених обов`язків або припинення правопорушення.

Правові позиції Верховного Суду викладені в постанові від 09.10.2019 у справі № 9901/921/18, в постанові від 27.05.2019 у справі №9901/196/19 дають підстави для твердження про необхідність оперувати у практичній діяльності поняттям «триваюче правопорушення». «Триваюче правопорушення» - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою, яке припиняються, або виконанням регламентованих обов`язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків.

Відтак днем обчислення річного строку для накладення на прокурора дисциплінарного стягнення буде день належного виконання ним установленого обов`язку або день припинення правопорушення.

Оскільки, позивач перебував у безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання та неналежне виконання своїх обов`язків, що тривали протягом часу процесуального керівництва і продовжувалось з боку позивача, тому таке правопорушення є триваючим. Така позиція суду узгоджується із висновками викладеними в постановах Великої Палати Верховного суду від 17.02.2021 у справі №420/3261/19 та від 16.12.2020 у справі №9901/315/19.

Отже, суд вважає, що необґрунтованими доводи позивача про сплив річного строку для притягнення його до дисциплінарної відповідальності до статті 43 Закону № 1697-VII, оскільки проступок з боку позивача виявився у неправомірній бездіяльності, що тривала протягом часу процесуального керівництва.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 420/3261/19.

Щодо наявності складу дисциплінарного проступку у прокурора Бровченка Г.Ю., суд зазначає наступне.

Згідно з вимогами пункту 3 частини четвертої статті 19 Закону № 1697-VII прокурор зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно з Нормами професійної відповідальності та переліком необхідних прав і обов`язків прокурорів, прийнятих Міжнародною асоціацією прокурорів 23 квітня 1999 року, прокурори зобов`язані завжди підтримувати честь та гідність професії, вести себе професійно, відповідно до закону, правил та етики їх професії, в будь-який час дотримуватись найбільш високих норм чесності.

Професійна діяльність прокурора має ґрунтуватися на неухильному дотриманні конституційних принципів верховенства права та законності.

Критерії, вимоги щодо ефективності виконання повноважень прокурором у сфері процесуального керівництва у кримінальних провадженнях встановлено відповідними нормами Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України).

Згідно зі статтею 25 Закону № 1697-VII встановлено, що прокурор здійснює нагляд за додержанням законів органами, що провадять досудове слідство, користуючись при цьому правами і виконуючи обов`язки, передбачені КПК України.

Згідно зі статтею 2 КПК України завданнями кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду кримінального правопорушення.

Стаття 9 КПК України регламентує таку загальну засаду судочинства як законність та встановлює такі обов`язки прокурора під час кримінального провадження неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства; всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно вимог статті 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор. Повноваження прокурора у кримінальному провадженні визначені частиною другою статті 36 КПК України.

Положення частин першої та другої статті 214 КПК України передбачають, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного

реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання керівником органу досудового розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом Бюро економічної безпеки України.

Відповідно до вимог пунктів 6, 16 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних зі зберіганням, пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 19 листопада 2012 року № 1104, у разі закриття слідчим, дізнавачем, прокурором кримінального провадження питання про речові докази вирішується у відповідній постанові слідчого, дізнавача, прокурора; перевірка стану та умов зберігання речових доказів, правильності ведення документів щодо їх приймання та обліку проводиться щокварталу керівником слідчого підрозділу, підрозділу дізнання.

Згідно з пунктом 21 Інструкції про порядок вилучення, обліку та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженого спільним наказом правоохоронних органів під час провадження дізнання або досудового слідства (до винесення постанови про закриття справи) і до набрання законної сили вироку суду, а також під час перевірки до винесення постанови про відмову в порушенні кримінальної справи вилучені наркотичні засоби, психотропні речовини, прекурсори в опечатаному вигляді зберігаються у приміщенні для зберігання речових доказів органу, який провадить дізнання або досудове слідство. В оперативних частинах установ виконання покарань вилучені наркотичні засоби зберігаються за межами житлової і виробничої зон:

вилучені з незаконного обігу, здані або знайдені безхазяйні наркотичні засоби, психотропні речовини, прекурсори підлягають знищенню або передачі відповідно до пункту 23 цієї Інструкції;

підставою для передачі або знищення наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів є вирок, ухвала чи постанова суду або постанова органу дізнання, слідчого, прокурора про закриття справи.

Пунктом 3 розділу IV Порядку організації діяльності прокурорів і слідчих органів прокуратури у кримінальному провадженні, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 28 березня 2019 року № 51, який діяв до 30 вересня 2021 року, передбачено, що прокурор у кримінальному провадженні, здійснюючи процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, відповідно до вимог законодавства, забезпечує виконання завдань кримінального провадження з дотриманням його загальних засад, здійснює повноваження, передбачені КПК України.

Пунктом 2 розділу IV вище зазначеного Порядку визначено, що керівники прокуратур усіх рівнів, структурних підрозділів прокуратур усіх рівнів, їх перші заступники та заступники відповідно до розподілу обов`язків та у межах повноважень, передбачених КПК України:

не рідше одного разу на місяць забезпечують проведення вивчення стану додержання органами прокуратури та іншими правоохоронними органами, крім Національного антикорупційного бюро України, вимог статті 214 КПК України в частині своєчасності внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР), повноти і правильності кваліфікації кримінальних правопорушень за заявами та повідомленнями громадян, матеріалами правоохоронних органів;

організовують щоквартальне проведення перевірок стану та умов зберігання речових доказів, схоронності вилученого та арештованого майна і документів, а також відповідно у визначених законодавством випадках вживають невідкладних заходів щодо передачі активів Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Пунктом 9.10 наказу Офісу Генерального прокурора від 30 вересня 2021 року № 309 «Про організацію діяльності прокурорів у кримінальному провадженні» передбачено, що забезпечувати вивчення не рідше одного разу на квартал стану додержання прокурорами та слідчими, крім детективів Національного антикорупційного бюро України, вимог статті 214 КПК України щодо невідкладного внесення за заявами та повідомленнями громадян і матеріалами правоохоронних органів до ЄРДР відомостей про кримінальні правопорушення, їх повноти, а також правильності попередньої правової кваліфікації кримінальних правопорушень.

Відповідно до пунктів 1, 3 Керівних принципів, що стосуються державних обвинувачів, які прийняті восьмим конгресом Організації об`єднаних націй з попередження злочинності та поводженню з правопорушниками (Гавана, Куба, 27 серпня 07 вересня 1990 року) особи, відібрані для здійснення судового переслідування, повинні мати високі моральні якості та здібності, а також відповідну підготовку та кваліфікацію. Особи, які здійснюють судове переслідування, будучи найважливішими представниками системи відправлення кримінального правосуддя, завжди зберігають честь та гідність своєї професії.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 12 жовтня 2018 року у справі № 800/433/17, службовими обов`язками працівника прокуратури слід вважати нормативно визначені вид та міру необхідної поведінки, котрі забезпечують реалізацію завдань, поставлених перед прокуратурою суспільством і державою, та повноважень, наданих для ефективного здійснення професійних функцій.

Як убачається з матеріалів справи, наказами керівника Пологівської окружної прокуратури «Про розподіл обов`язків між працівниками Пологівської окружної прокуратури» від 20 квітня 2021 року № 13, від 01 червня 2021 року № 17, від 24 грудня 2021 року № 35 на прокурора Бровченка Г.Ю., окрім іншого, покладено обов`язки проведення не рідше одного разу на місяць вивчення стану додержання відділенням поліції № 3 Пологівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області вимог статті 214 КПК України в частині своєчасності внесення відомостей до ЄРДР повноти й правильності кваліфікації кримінальних правопорушень за заявами та повідомленнями громадян, матеріалами правоохоронних органів.

Внаслідок формального проведення перевірок у ВП № 3 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області мають місце непоодинокі факти не реєстрації працівниками поліції кримінальних правопорушень за наявності заяв та повідомлень про їх вчинення.

Вказані факти, відповідно до довідок прокурора ОСОБА_1 , за період лютого - листопада 2021 року, залишились поза його увагою.

Лише за результатами проведеного вивчення Запорізькою обласною прокуратурою виявлено та забезпечено внесення Пологівською окружною прокуратурою до ЄРДР 16 повідомлень про кримінальні правопорушення, які попередньо не були внесені працівниками ВП № 3 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області до ЄРДР і розслідування по яких не проводилось.

Також, на прокурора ОСОБА_1 покладено наказом керівника Пологівської окружної прокуратури «Про розподіл обов`язків між працівниками Пологівської окружної прокуратури» № 13 від 20.04.2021, обов`язок здійснення щоквартального проведення перевірок стану та умов зберігання речових доказів, схоронності вилученого та арештованого майна і документів у діяльності ВП № 3 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області.

Перевіркою дотримання стану обліку та зберігання речових доказів у ВП № 3 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області встановлено, що у камері зберігання знаходились наркотичні засоби, вилучені у 9 кримінальних провадженнях, у яких слідчими та дізнавачами упродовж 2021 року приймались рішення про їх закриття.

Натомість згідно з довідками окружної прокуратури про проведення перевірок з вказаних питань, складених в липні та жовтні 2021 року, порушень не виявлено.

Оцінивши діяльність прокурора Бровченка Г.Ю. на предмет відповідності наведеним вимогам, Комісія дійшла консолідованого висновку про наявність порушень прокурором приписів чинного законодавства, нормативно-правових актів та його службових обов`язків.

Таким чином, суд вважає правильними висновки відповідача-2, що прокурор Бровченко Г.Ю. під час виконання службових обов`язків порушив норми кримінального процесуального законодавства та підзаконних актів порушив вимоги статей 36, 214 КПК України, ст. 2, 3, 17, 19 Закону України № 1697-УІІ, наказу №51 та наказу №309, тобто вчинив дисциплінарний проступок, відповідальність за який передбачено пунктом 1 частини першої статті 43 Закону № 1697-УІІ, а саме неналежне виконання службових обов`язків, з огляду на це наявні підстави для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

При цьому, суд не приймає доводи позивача про те, що згідно із наказом Запорізького обласного прокурора № 136к від 29 вересня 2021 року з 08 жовтня по 16 листопада 2021 року включно, прокурор Токмацького відділу Пологівської окружної прокуратури Запорізької області Бровченко Г.Ю. перебував у щорічній відпустці, проте більшість фактів несвоєчасної реєстрації органом досудового розслідування заяв і повідомлень про правопорушення в ЄРДР відбулись в період знаходження позивача у щорічній відпустці, зокрема: ЄО № 7227 від 03.11.2021 за фактом наїзду на пішохода ОСОБА_6 ; ЄО № 7029 від 27.10.2021 за повідомленням ГУ Держпраці у Запорізькій області; ЄО № 6719 від 15.10.2021 за повідомленням ОСОБА_7 про порубку дерев; ЄО № 6931 від 23.10.2021 за фактом вчинення опору працівникам поліції; ЄО № 7076 від 29.10.2021 за фактом шахрайського заволодіння майном ОСОБА_8 ; ЄО № 7353 від 09.11.2021 за фактом заволодіння документами ОСОБА_9 ; ЄО № 6957 від 24.10.2021 за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 ; ЄО №7246 від 04.11.2021 за фактом шахрайського заволодіння майном ОСОБА_11 , що позбавило позивача можливості реагувати на факти несвоєчасної реєстрації ВП №3 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області в ЄРДР заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення.

Суд зазначає, що у статті 28 КПК України закріплено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

При цьому положеннями частини другої цієї статті забезпечення проведення досудового розслідування у розумні строки покладено саме на прокурора.

Прокурор як посадова особа, на яку законом покладено обов`язки щодо здійснення нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, повинен сприяти забезпеченню виконання завдань кримінального провадження, передбачених статтею 2 КПК України, до яких, зокрема, належать: захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

При цьому, ОСОБА_1 у межах компетенції безпосередньо здійснює повноваження прокурора, визначені Конституцією України, Законом № 1697-VII та Кримінальним процесуальним кодексом України.

Статус прокурора та повноваження прокурора з виконання покладення на нього функцій, визначені розділами ІІІ, IV Закону № 1697-VIІ та статтею 36 КПК України.

У Рекомендаціях Rec (2000) 19 Комітету міністрів Ради Міністрів Ради Європи державам-членам щодо ролі прокуратури в системі кримінального правосуддя, серед іншого, визначено, що при виконанні своїх обов`язків прокуратури повинні: а) справедливо, неупереджено й об`єктивно виконувати свої функції; б) поважати і намагатися захищати права людини, як це викладено в Конвенції; в) намагатися гарантувати якнайшвидшу дієвість системи кримінального судочинства.

Ухвалюючи спірне рішення Комісією встановлено, що на прокурора Бровченка Г.Ю. покладено обов`язки проведення не рідше одного разу на місяць вивчення стану додержання ВП № 3 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області вимог статті 214 КПК України в частині своєчасності внесення відомостей до ЄРДР повноти і правильності кваліфікації кримінальних правопорушень за заявами та повідомленнями громадян, матеріалами правоохоронних органів; здійснення щоквартального проведення перевірок стану та умов зберігання речових доказів, схоронності вилученого та арештованого майна і документів у діяльності ВП № 3 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області.

З урахуванням вказаного прокурор ОСОБА_1 зобов`язаний проводити вивчення матеріалів перевірок за зверненнями громадян, які надійшли до територіального відділення поліції, на предмет дотримання працівниками поліції вимог статті 214 КПК України щодо невідкладного внесення до ЄРДР відомостей про кримінальні правопорушення.

Також прокурор Бровченко Г.Ю. з огляду на це зобов`язаний опрацьовувати щоденні зведення відділення поліції за добу щодо заяв та повідомлень, які надходять до окружної прокуратури та вживати необхідних заходів.

А тому, перебування ОСОБА_1 у відпустці не звільняє його від обов`язку належним чином здійснювати свої повноваження прокурора, визначені Конституцією України, Законом № 1697-VII та Кримінальним процесуальним кодексом України.

Також позивач стверджує, що усі 16 заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення, внесення відомостей про які до ЄРДР, згідно рішення Відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження від 28.12.2022 № 237дп-22 не було забезпечено позивачем, надійшли до ВП № 3 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області, а не безпосередньо до позивача чи органу прокуратури у якому позивач працює.

Таким чином, позивач вважає, що згідно норм ст. 214 КПК України, обов`язок внесення вищезазначених відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР покладається на відповідну службову особу ВП № 3 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області, а не позивача.

Проте, такі доводи є помилковими, оскільки наказами керівника Пологівської окружної прокуратури «Про розподіл обов`язків між працівниками Пологівської окружної прокуратури» від 20 квітня 2021 року № 13, від 01 червня 2021 року № 17, від 24 грудня 2021 року № 35 на прокурора Бровченка Г.Ю., окрім іншого, покладено обов`язки проведення не рідше одного разу на місяць вивчення стану додержання відділенням поліції № 3 Пологівського районного відділу

поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області вимог статті 214 КПК України в частині своєчасності внесення відомостей до ЄРДР повноти й правильності кваліфікації кримінальних правопорушень за заявами та повідомленнями громадян, матеріалами правоохоронних органів.

Щодо встановленого під час дисциплінарного провадження порушення позивачем обов`язку здійснення щоквартального проведення перевірок стану та умов зберігання речових доказів, схоронності вилученого та арештованого майна і документів у діяльності відділення поліції № 3 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог пунктів 6, 16 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних зі зберіганням, пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 19 листопада 2012 року № 1104, у разі закриття слідчим, дізнавачем, прокурором кримінального провадження питання про речові докази вирішується у відповідній постанові слідчого, дізнавача, прокурора; перевірка стану та умов

зберігання речових доказів, правильності ведення документів щодо їх приймання та обліку проводиться щокварталу керівником слідчого підрозділу, підрозділу дізнання.

Згідно з пунктом 21 Інструкції про порядок вилучення, обліку та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженого спільним наказом правоохоронних органів:

під час провадження дізнання або досудового слідства (до винесення постанови про закриття справи) і до набрання законної сили вироку суду, а також під час перевірки до винесення постанови про відмову в порушенні кримінальної справи вилучені наркотичні засоби, психотропні речовини, прекурсори в опечатаному вигляді зберігаються у приміщенні для зберігання речових доказів органу, який провадить дізнання або досудове слідство. В оперативних частинах установ виконання покарань вилучені наркотичні засоби зберігаються за межами житлової і виробничої зон.

вилучені з незаконного обігу, здані або знайдені безхазяйні наркотичні засоби, психотропні речовини, прекурсори підлягають знищенню або передачі відповідно до пункту 23 цієї Інструкції;

підставою для передачі або знищення наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів є вирок, ухвала чи постанова суду або постанова органу дізнання, слідчого, прокурора про закриття справи.

Як убачається з матеріалів справи, обов`язок здійснення щоквартального проведення перевірок стану та умов зберігання речових доказів, схоронності вилученого та арештованого майна і документів у діяльності відділення поліції № 3 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області покладено на позивача наказом керівника Пологівської окружної прокуратури «Про розподіл обов`язків між працівниками Пологівської окружної прокуратури» № 13 від 20.04.2021.

Вибірковою перевіркою дотримання стану обліку та зберігання речових доказів у відділенні поліції № 3 Пологівського РВП ГУНП в області встановлено, що у камері зберігання продовжують знаходитись наркотичні засоби, вилучені у дев`яти кримінальних провадженнях, у яких слідчими та дізнавачами упродовж 2021 року прийнято рішення про їх закриття, а саме: №№ 0000265, 0000268, 0000043, 0000046, 0000102, 0000105, 0000130, 0000016, 0000044.

При цьому, позивач стверджує, що оскільки зазначені кримінальні провадження були зареєстровані та рішення у них про їх закриття були прийняті в період 1 кварталу 2021 року, а зазначений обов`язок на нього покладено наказом керівника окружної прокуратури лише 20.04.2021, він не зобов`язаний нести відповідальність за правильність зберігання наркотичних засобів.

Проте суд критично оцінює такі доводи позивача та зазначає, що у матеріалах дисциплінарного провадження наявні довідки про результати перевірки у камері зберігання речових доказів ВП № 3 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області за 2- 3 квартал 2021 року, згідно яких прокурором Бровченком Г.Ю. зроблено висновок, що порушень своєчасності виконання вироків суду та постанов слідчих про знищення наркотичних засобів перевіркою не встановлено.

Зазначений факт свідчить про поверхневу перевірку прокурором даного факту у 2-3 кварталі 2021 року, коли на позивача вже був покладений обов`язок здійснення щоквартального проведення перевірок стану та умов зберігання речових доказів, схоронності вилученого та арештованого майна і документів у діяльності відділення поліції № 3 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області.

Також позивач стверджує, що жодним організаційним чи розпорядчим документом на прокурора Токмацького відділу Пологівської окружної прокуратури Бровченка Г.Ю. не покладено обов`язок забезпечувати участь лікаря/фельдшера при огляді трупа, що залишилися не досліджувалось окружною прокуратурою та органом, що здійснює дисциплінарне провадження.

Так, під час перевірки встановлено, що мають місце порушення Порядку щодо обов`язкового виїзду на місце події і огляду трупа лікарем/фельдшером закладу охорони здоров`я та внесення цих відомостей до висновку щодо ненасильницької смерті людини за місцем проживання.

Працівниками поліції вказані відомості до висновку не вносяться, лікарем/ фельдшером ці висновки не підписуються. Працівники поліції, які складають висновки, обмежуються долученням до матеріалів копії лікарського свідоцтва про смерть. Далі такі висновки затверджуються керівником ВП № 3 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області та для усунення недоліків виконавцю не повертаються, що залишилось поза увагою окружної прокуратури та прокурора Бровченка Г.Ю. зокрема. Такі порушення мають місце у 90% матеріалів журналу єдиного обліку.

Проте, суд вважає такі висновки органу, що здійснює дисциплінарне провадження, передчасними та необґрунтованими, оскільки у матеріалах дисциплінарного провадження відсутні накази чи розпорядження щодо покладення на ОСОБА_1 такого обов`язку. Даний факт залишився поза увагою відповідачів.

У той же час, даний висновок відповідачів не був єдиною підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та може слугувати самостійною підставою для скасування рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Беручи до уваги викладене, суд доходить висновку, що оскаржуване рішення Відповідного органу містить кваліфікацію дій позивача, є вмотивованим, містить конкретні підстави для застосування до позивача спірного дисциплінарного стягнення, визначені законом, а саме: неналежне виконання службових обов`язків (пункти 1 частини першої статті 43 Закону України «Про прокуратуру»).

Виходячи з викладених обставин справи у взаємозв`язку з наведеними нормами, судом не встановлено порушення відповідачем-2 таких норм та визначених ними процедур.

Натомість обставини порушення позивачем вимоги статей 36, 214 КПК України, статей 2, 3, 17, 19 Закону № 1697-VII, Порядку організації діяльності прокурорів і слідчих органів прокуратури у кримінальному провадженні, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 28 березня 2019 року №51 та наказу Офісу Генерального прокурора від 30 вересня 2021 року № 309 «Про організацію діяльності прокурорів у кримінальному провадженні», у зв`язку з чим, у відповідача-2 були наявні правові підстави для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та застосування до нього відповідного дисциплінарного стягнення.

Ураховуючи зазначене, оскаржуване рішення Відповідного органу від 28.12.2022 №237дп-22 прийняте на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами, а тому суд відмовляє в задоволенні позову в цій частині.

Щодо вимоги позивача про визнання протиправним та скасування наказу Запорізької обласної прокуратури №24к від 10.02.2022, яким застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани, суд зазначає цей наказ як похідна вимога від заявленої першої вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення Відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження від №24к від 10.02.2022, у задоволенні якої судом відмовлено, відтак суд відмовляє і у задоволенні другої вимоги та зазначає, що позивач правомірно притягнений до дисциплінарної відповідальності на підставі пункту 1 частини першої статті 43 Закону № 1697-VII наказом Запорізької обласної прокуратури №24к від 10.02.2022 у вигляді догани.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (абз. 2 ч. 2 ст. 77 КАС України).

За вказаною справою позивачем не наведено належних та достатніх обґрунтувань, та не надано достатніх доказів щодо протиправності рішення відповідачів, відповідачами в свою чергу доведено правомірність та законність спірних рішень.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 3 ст. 242 КАС України).

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «RuizTorija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно з вимогами пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Решта доводів сторін не впливають на висновки суду.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, положень проаналізованого законодавства, наявних у матеріалах справи доказів та аргументів, наведених учасниками справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч. 1 ст. 143 КАС України).

Згідно ч.ч. 1 та 2 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Суд зазначає, що згідно ч. 5 ст. 139 КАС України у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи висновки суду в даній справі, наслідки вирішення останньої судом, відсутності заявлення сторонами до стягнення інших витрат по справі, пов`язаних з її розглядом, у суду відсутні підстави для розподілу витрат.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лисенко В.І.