Справа № 520/12188/23
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2024-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 р.Справа № 520/12188/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Ральченка І.М. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Шаповал В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківської митниці на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.08.2023, головуючий суддя І інстанції: Білова О.В., повний текст складено 12.09.23 року по справі № 520/12188/23

за позовом Приватне підприємство "АЛЛІН-ТРЕЙД"

до Харківської митниці

про визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернулося Приватне підприємство "АЛЛІН-ТРЕЙД" з адміністративним позовом до Харківської митниці, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати:

1. рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000073/2 від 28.02.2023 року та картку відмови № UA807200/2023/000090 від 28.02.2023 року;

2. рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000092/2 від 01.03.2023 року та картку відмови № UA807200/2023/000094 від 01.03.2023 року;

3. рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000077/2 від 01.03.2023 року та картку відмови № UA807200/2023/000096 від 01.03.2023 року;

4. рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000080/2 від 06.03.2023 року та картку відмови № UA807200/2023/000104 від 06.03.2023 року;

5. рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000142/2 від 20.03.2023 року та картку відмови № UA807200/2023/000138 від 20.03.2023 року.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 24.05.2023 роз`єднано в самостійні провадження позовні вимоги по адміністративній справі № 520/11024/23 за позовною заявою Приватного підприємства "АЛЛІН-ТРЕЙД" до Харківської митниці про визнання протиправними та скасування рішень, виділено в окреме провадження позовні вимоги Приватного підприємства "АЛЛІН-ТРЕЙД" до Харківської митниці про визнання протиправними та скасування рішень щодо визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000080/2 від 06.03.2023 року та картку відмови № UA807200/2023/000104 від 06.03.2023 року.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2023 року адміністративний позов Приватного підприємства "АЛЛІН-ТРЕЙД" задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000080/2 від 06.03.2023 та картку відмови № UA807200/2023/000104 від 06.03.2023.

Харківська митниця , не погодившись з рішенням суду першої інстанції , подала апеляційну скаргу , вважає рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.08.2023 по справі №520/12188/23 незаконним та необґрунтованим у зв`язку з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Вказує , що судом не враховане те, що позивачем, на вимогу митного органу та на підставі ч.2, ч.3 та ч.4 ст. 53 МКУ та з урахуванням спрацьованих по спірним митним деклараціям, які були подані до митного контролю та митного оформлення ризиків, згенерованих системою ризиків АСАУР, щодо можливого заниження митної вартості не надані додаткові документи, які б підтверджували числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей, щодо ціни що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які мають вплив на правильність визначення митної вартості. З посиланням на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 16.09.2015 у справі № 826/4418/14, від 21.02.2018 у справі № 826/15718/16 , щодо ефективного способу порушеного права, зазначає, що вимоги позивача про скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807200/2022/000104 від 06.03.2023 є неналежним та неправильним способом захисту прав позивача, оскільки скасування оскаржуваної картки відмови не поновлюватиме митну декларацію, за якою було вперше заявлено до митого оформлення товари позивача, бо ці товари вже оформлено у митному відношенні та випущено у вільний обіг за новою митною декларацією. Таким чином, на час звернення позивача до суду спірна картка відмови вичерпала свою дію і права та інтереси позивача жодним чином не порушувала, а отже підстави для її скасування та дослідження правомірності відсутні. Дана позиція Харківської митниці узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 18.02.2020 по справі №320/3053/19. Зазначає, що спрацювання АСАУР за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з ризиком заниження митної вартості є рекомендацією, обов`язковою до виконання, посадовій особі митного органу більш ретельно опрацювати подані до митного оформлення документи (що зазначено у висновку Верховного Суду у постанові від 13.01.2021 по справі №805/2942/16-а). З цього слідує, що у Харківської митниці виникли підстави для більш детального аналізу умов зовнішньоекономічної операції щодо вирішення складного випадку визначення митної вартості. Тому Харківська митниця вважає повністю безпідставними доводи суду першої інстанції у рішенні , що факт спрацювання системи управління ризиками не є підставою для проведення коригування митної вартості. Крім того, вважає незаконною позицію суду, відповідно до якої застосування ціни за відомостями бази даних АСАУР є необґрунтованим, оскільки, на думку суду, індивідуальні характеристики того чи іншого товару можуть бути з`ясовані лише шляхом порівняння змісту поданих до митного оформлення документів з документами про властивості раніше імпортованого товару. 03.03.2023 до спецпідрозділу митниці (Управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД) був направлений запит №131 щодо вирішення складного випадку визначення митної вартості товарів за ЕМД № 23UA80U3 від 03.03.2023. Причиною направлення вказаного запиту є спрацювання АСАУР щодо можливого заниження митної вартості. Аналіз висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 15.08.2019 (справа №826/19400/15), дає підстави стверджувати, що спрацювання ризиків АСАУР вже свідчить про наявність обґрунтованого сумніву та є підставою для витребування додаткових документів, то логічно послідовним є твердження про те, що неподання декларантом на запит митного органу жодних додаткових документів свідчить про те, що обґрунтований сумнів митниці у правильності обрання методу визначення митної вартості та правильності її обчислення не був усунутий, що, в свою чергу, виключає можливість для митного органу визнати заявлену декларантом митну вартість. За результатом аналізу та співставлення вказаних документів було встановлено наступне: задекларований рівень митної вартості товару нижче, ніж рівень митної вартості на подібні товари, оформлені в митному відношенні іншими митницями ДМСУ раніше; наявні факти митних оформлень за ідентичними та подібними товарами. Це підтверджується доданими до відзиву витягами з ЦБД ЄАІС Держмитслужби із зазначенням рівня цін, номерів митних декларацій, умов поставки, країни походження та інше, які надавалися до суду першої інстанції. Пославшись на висновок Верховного Суду у постановах від 04.08.2021 по справі №520/3421/19 та № 520/4787/19, постанові від 13.01.2021 по справі 805/2942/16-а, наполягає, що наявність у ЄАІС ДФС інформації про митну вартість подібних товарів, спрацювання профілю ризику в системі АСАУР та встановлення факту заниженої митної вартості спірного товару в порівнянні з цінами на ідентичні товари, митне оформлення яких вже здійснено, за допомогою використання ПІК ЄАІС є достатньою підставою для витребування додаткових документів, передбачених частиною 3 статті 53 МКУ, а ненадання декларантом жодного запитуваного документу за спірною поставкою на законну вимогу митниці є порушенням його обов`язку у розумінні частини третьої статті 53 МКУ. Вважає , що у рішенні суду не надана оцінка доводам митниці про те, що зазначені при митному оформленні документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме не вірно дана оцінка митній декларації країни відправлення, не звернуто уваги на те, що зазначена декларація зовсім не надавалася позивачем до митного контролю і митного оформлення. Експортна митна декларація країни відправлення, як додатковий документ, на вимогу митного органу при вирішенні спірного питання щодо числових значень складових митної вартості може надаватися позивачем до митного контролю і митного оформлення, а не транзитна декларація, яка підтверджує тільки факт переміщення товару по території Євросоюзу. Також , стосовно проведення верифікації експортної митної декларації зазначаємо, що згідно зі ст. 254 МКУ документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються митному органу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Зауважує, що за висновком Верховного Суду у постанові від 17.02.2022 по справі №520/4051/19, однією з підстав для прийняття оскаржуваних рішень слугувала відсутність перекладу митної декларації країни відправлення у зв`язку з чим відповідач не міг встановити відправника, одержувача товару, інші важливі відомості. Натомість у даному випадку такий документ взагалі не було подано позивачем. Вказує , що звіт про оцінку майна № Б-27/02/23/06 від 27.02.2023 не є належним підтвердженням ціни товару, оскільки таке визначення ціни товару не передбачено умовами контракту, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, сформованою у постанові від 11.09.2020 по справі № 820/10288/15. Основного транспортного документу - Договору на перевезення, на підтвердження позиції позивача до митного органу під час оформлення ЕМД23UA80U3 від 03.03.2023, ані в порядку консультації, ані у порядку ч. 8 ст. 55 МКУ не надавалося. Відповідно до Висновку оцінювача № Б-27/02/23/06 від 27.02.2023, (п.5.2.2) про вартісні характеристики товару - витрати на транспортування складають від 3%до 10% від ціни пропозиції (при умовах поставки де передбачені витрати на транспортування), проте документального підтвердження цих витрат надано не було, а саме до митного контрою та оформлення не було подано ані коносаменту, ані інших транспортних документів, які спростовують чи підтверджують вартість фрахту, ані в порядку консультації, ані у порядку ч. 8 ст. 55 МКУ. Тобто, позивачем не надані всі документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару. Звертаємо увагу суду, що з листа позивача від 07.12.2022 № №BTAL20221207- 1/1 вбачається, що по інвойсу №BTAL20221207-1 від 07.12.2022 в ціну товару включені вартість перевезення, логістика, вантажно-розвантажувальні роботи. Але ніякого розрахунку транспортних витрат як числового значення складової митної вартості для її підтвердження в інвойсі не має. Позивачем додані тільки листи від 06.03.2023 №06/03/23-1, №06/03/23-2, №06/03/23-3, №06/03/23-4, №06/03/23-5, №06/03/23-11, №06/03/23-7, №06/03/23-8, №06/03/23- 9, №06/03/23-10, №06/03/23-6, де перераховуються надані до митного контролю і митного оформлення документи, і що саме в них, на думку позивача, містяться всі складові митної вартості, які включені в ціну товару. Вважає , що рішення про коригування митної вартості №UA807000/2023/000080/2 від 06.03.2023, картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807200/2023/000104 від 06.03.2023 винесені на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених нормами МКУ та іншими підзаконними нормативними актами, а також з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття відповідних рішень, тому обставини для їх скасування відсутні. Також, в апеляційній скарзі митний орган не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо розподілу витрат на правничу допомогу , вважає твердження про те, що представництво позивача під час розгляду справи судом першої інстанції вартує 50000,00 грн. є явно необґрунтованим та не відповідає принципу обґрунтованості та співрозмірності. Просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.08.2023 та ухвалити нове судове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні позову ПП «АЛЛІН-ТРЕЙД» .

Приватне підприємство "АЛЛІН-ТРЕЙД" подало до суду відзив на апеляційну скаргу , вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив законне і обґрунтоване рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, апелянт обмежується лише технічним перерахуванням статей МК України. Посилаючись на обґрунтування, викладенні у відзиві, просить суд залишити апеляційну скаргу Харківської митниці без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.08.2023 року у справі № 520/12188/23 без змін.

Представник апелянта в судовому засіданні підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні. Також, зазначив , що доводи апеляційної скарг стосовно незгоди з висновком суду першої інстанції щодо розподілу витрат на правничу допомогу є помилковими, оскільки рішення судом першої інстанції щодо розподілу витрат на правничу допомогу не приймалось.

Представник позивача підтримав свої заперечення проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно з ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції , що 03.09.2018 року між Приватним підприємством АЛЛІН-ТРЕЙД (покупець) та CHANGXING BAITE IMPORT AND EXPORT CO.LTD (постачальник) укладено контракт № BAT-309/18. До Контракту сторонами укладено Додаткову угоду № 1 від 10.09.2018 року та Додаткову угоду №10 від 28.09.2022 року.

Пунктом 1 Контракту визначено, що: Постачальник зобов`язується поставити Покупцеві за цим Договором товари в асортименті (далі - «Товари»).

Пунктом 2 Контракту встановлено: Загальна кількість і асортимент Товару, що підлягає доставці, складається з партій товарів, кількість яких визначається в комерційній накладній на доставку.

Відповідно до п. 3 Контракту: Поставка Товару за цим Договором здійснюється в суворій відповідності до ІНКОТЕРМС-2010. Умови поставки визначаються та погоджуються Сторонами для кожної окремої партії Товару та зазначаються в комерційній накладній.

Згідно з п. 4 Контракту: Ціна за одиницю Товару повинна бути узгоджена та зафіксована в комерційному рахунку-фактурі для точної партії за цим Договором. Загальна вартість цього Контракту попередньо становить 500 000 (п`ятсот) доларів США. Валютою цього Договору вважаються долари США.

Відповідно до комерційного інвойсу від 07.12.2022 № BTAL20221207-1 поставлені товари: Bicycle /Велосипеди-904шт, Bicycle frame/Велосипедна рама-68шт. Saddle/Сідло - 68 шт, Grips included/Грипси у комплекті-68 шт, Bicycle handlebar/Кермо-80шт, Handle set handlebar/Ручки керма комплект 50 шт, Brake cable/Трос гальма-68компл. (у комплекті трос, сорочка троса) Rear bushing/Втулка задня 60 шт, Disc bolts/Болти для дисків-500комп. (у комплекті 6шт.), Fork/Веделка - 5шт, Bushing front/Втулка передня 60 шт, Rudder tube/Виніс руля 40 шт, Disc 160 mm/Диск 160 мм 400 шт, Rear derailleur/Задній перемикач 1200 шт, Seat lock/Замок підсідельний 130 шт, Manetka/Манетка - 910шт, Seatpost/Підсідельний штир 100 шт, Bicycle footrest/Підніжка для велосипеда - 50шт, Front derailleur/Передній перемикач - 99шт, Seatpost/Підсідельний штир 100 шт, Bicycle footrest/Підніжка для велосипеда - 50шт, Anther/Пильовик 2100 шт, Hawser casing/Сорочка троса 100 шт, Steering column/Рульова колонка 200 шт, Rear eccentric/Ексцентрик задній 500 шт, Front eccentric/Ексцентрик передній 1000 шт, код товару , Rear hub nuts/Гайки для задньої втулки 1000 компл. (у комплекті 2 шт), Disc mechanical brake/Дискове механічне гальмо 100 шт, Brake kit/Комплект гальм-30 компл. (у комплекті важелі гальм, гальмові колодки), Сartridge/Картридж 160 шт, Cassette/Касета 3000 шт, Connecting rod/Шатун 16 шт, Pedals/Педалі - 40 компл. (у комплекті - пара педалей), Bicycle tire/Покришка велосипедна 2045 шт, Flipper/Фліппер-600 шт, Chain/Ланцюг 200 шт.

03.03.2023 року Декларантом в інтересах позивача було подано до Відповідача електронну митну декларацію, яка була прийнята митним органом з присвоєнням їй номера № 23UA80U3, для митного оформлення (випуску) товарів, які було поставлено згідно Контракту:

№1. Велосипеди двоколісні з шарикопідшипниками без двигуна, нові в розібраному вигляді: Bicycle /Велосипеди-904 шт, код товару ,

№2 Запасні частини для велосипедів з недорогоцінних металiв для велосипедiв: Bicycle frame/Велосипедна рама-68 шт, код товару 0,

№3 Сідло для велосипеда Saddle/Сідло-68шт, код товару ,

№4 Запасні частини для велосипедів, Grips included/Грипси у комплекті 68 шт, Bicycle handlebar/Кермо-80шт. Handle set handlebar/Ручки керма комплект 50 шт, код товару ,

№5 Запасні частини для велосипедів Brake cable/Трос гальма 68 компл (у комплекті трос, сорочка троса) Rear bushing/Втулка задня-60шт, код товару ,

№6 Болти з головками, з різьбою, з хрестоподібним шліцом з вуглецевої сталі: Disc bolts/Болти для дисків 500 комп. (у комплекті 6 шт), код товару ,

№7 Запаснi частини до велосипедiв з чорних металiв: Fork/Веделка 5 шт, код товару ,

№8 Запаснi частини для велосипедiв: Bushing front/Втулка передня 60 шт, код товару ,

№9 Запасні частини для велосипедів: Rudder tube/Виніс руля - 40шт, Disc 160 mm/Диск 160 мм 400 шт, Rear derailleur/Задній перемикач 1200 шт, Seat lock/Замок підсідельний - 130шт, Manetka/Манетка 910 шт, Seatpost/Підсідельний штир 100 шт, Bicycle footrest/Підніжка для велосипеда 50 шт, Front derailleur/Передній перемикач 99 шт, Seatpost/Підсідельний штир 100 шт, Bicycle footrest/Підніжка для велосипеда 50 шт, Anther/Пильовик 2100 шт, Hawser casing/Сорочка троса 100 шт, Steering column/Рульова колонка 200 шт, Rear eccentric/Ексцентрик задній - 500шт, Front eccentric/Ексцентрик передній - 1000 шт, код товару

№10 Вироби з чорних металів з різьбою, самостопорні гайки: Rear hub nuts/Гайки для задньої втулки 1000 компл. (у комплекті 2 шт), код товару ,

№11 Запчастини для велосипедiв: Disc mechanical brake/Дискове механічне гальмо 100 шт, rake kit/Комплект гальм 30 компл. (у комплекті важелі гальм, гальмові колодки), код товару ,

№12 Запчастини для велосипедiв, частини кривошипно- шатунних механiзмів: artridge/Картридж 160 шт, Cassette/Касета 3000 шт, Connecting rod/Шатун 16 шт, код товару ,

№13 Запчастини для велосипедiв: Pedals/Педалі - 40 компл. (у комплекті - пара педалей), код товару ,

№14 Покришки пневматичні для велосипедів гумові, нові: Bicycle tire/Покришка велосипедна 2045 шт, код товару ,

№15 Ободовi стрiчки, гумовi, новi: Flipper/Фліппер 600 шт, код товару ,

№16 Вироби з чорних металів, ланцюги роликові для велосипедів: Chain/Ланцюг-200 шт, код товару .

На підтвердження заявленої в цій митній декларації митної вартості товару разом з декларацією було подано наступні документи:

1. Пакувальний лист (Packing list) № б/н від 07.12.2022 року;

2. Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) № BTAL20221207-1 від 07.12.2022 року;

3. Автотранспортна накладна (Road consignment note) № 23/02-01 від 23.02.2023 року; 4. Декларацiя про походження товару (Declaration of origin) № BTAL20221207-1 від 07.12.2022 року; 5. Висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією № Б-27/02/23/06 від 27.02.2023 року; 6. Розрахунок ціни (калькуляція) № BTAL20221207-1 від 07.12.2022 року (з перекладом);

7. Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № BAT-309/18 від 03.09.2018 року; 8. Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 1 від 10.09.2018 року;

9. Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 10 від 28.09.2022 року; 10. Договір про надання послуг митного брокера № 09/11-18 від 09.11.2018 року;

11. Копія митної декларації країни відправлення № MRN23PL322080NS5QBSW6 від 22.02.2023 року; 12. Видаткова накладна № BTAL20221207-1 від 07.12.2022 року (з перекладом);

13. Відвантажувальна специфікація № BTAL20221207-1 від 07.12.2022 року (з перекладом);

14. Комерційна пропозиція № б/н від 25.08.2018 (з перекладом);

15. Лист № 02/20-1 від 20.02.2023 року з інформацією від ПП АЛЛІН- ТРЕЙД, що страхування вантажу не здійснювалося;

16. Лист № 02/20-2 від 20.02.2023 року з інформацією від ПП АЛЛІН- ТРЕЙД, що вантаж не підлягає ліцензуванню;

17. Лист № BTAL20221207-1/1 від 07.12.2022 року з інформацією від постачальника, що вартість перевезення, логістика, вантажно-розвантажувальні роботи включені в ціну товару (з перекладом);

18. Лист № BTAL20221207-1/2 від 07.12.2022 року з інформацією від постачальника, що страхування вантажу не здійснювалося (з перекладом);

19. Лист № BTAL20221207-1/3 від 07.12.2022 року з інформацією від постачальника, що ніяких платежів від третіх осіб отримано не було (з перекладом);

20. Лист № BTAL20221207-1/4 від 07.12.2022 року з інформацією від постачальника, що посередницькі послуги не залучалися (з перекладом);

21. Лист № BTAL20221207-1/5 від 07.12.2022 року з інформацією від постачальника, що ліцензування товару не передбачено (з перекладом);

22. Прайс-лист № 20221101 від 01.11.2022 року (з перекладом);

23. Якісний опис № BTAL20221207-1 від 07.12.2022 року (з перекладом).

Під час здійснення співробітником підрозділу митного оформлення митного контролю ЕМД №23UA80U3 від 03.03.2023, спрацювали ризики, згенеровані АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів (додаються), в тому числі за кодами:

101-3 - Витребування оригіналів документів, зазначених у митній декларації, або засвідчених в установленому порядку їх копій, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів - Товар(и) № 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16: це перше митне оформлення імпортером цього товару з даною країною походження за останній рік Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості товару. Здійснити перевірку правильності класифікації товару. Перевірити задекларовані документи, що підтверджують походження товарів;

103-1 - Перевірка поданих товаросупровідних та товаротранспортних документів (в тому числі наданих на вимогу митного органу) та/або відомостей про них на предмет розбіжностей у відомостях, що зазначені у цих документах, митній декларації чи документах, що її заміщують, їх електронних копіях, розміщених в ЄАІС Держмитслужби - Товар(и) № 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16: це перше митне оформлення імпортером цього товару з даною країною походження за останній рік Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості товару. Здійснити перевірку правильності класифікації товару. Перевірити задекларовані документи, що підтверджують походження товарів;

105-2 (Контроль правильності визначення митної вартості): По наступних товарах можливе заниження митної вартості товару: (1,2,3,4,5,6,7,8,9,10,11,12,13,14,15,16). Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу України з урахуванням вимог наказу Державної митної служби України від 01.07.2021 № 476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України» Ретельно опрацювати подані документи для оцінки наявності підстав для запиту додаткових документів відповідно до частин 3 та 4 ст. 53 МКУ. Товар(и) № 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16: це перше митне оформлення імпортером цього товару з даною країною походження за останній рік Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості товару. Здійснити перевірку правильності класифікації товару. Перевірити задекларовані документи, що підтверджують походження товарів.

106-2 (Контроль правильності визначення митної вартості Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів ): По наступних товарах можливе заниження митної вартості товару: (1,2,3,4,5,6,7,8,9,10,11,12,13,14,15,16).Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу України з урахуванням вимог наказу Державної митної служби України від 01.07.2021 № 476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України» Ретельно опрацювати подані документи для оцінки наявності підстав для запиту додаткових документів відповідно до частин 3 та 4 ст. 53 МКУ. А також :

107-3- Товар(и) № 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16: це перше митне оформлення імпортером цього товару з даною країною походження за останній рік Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості товару. Здійснити перевірку правильності класифікації товару. Перевірити задекларовані документи, що підтверджують походження товарів.

За результатами вивчення поданих до митного оформлення документів, 03.03.2023 до спецпідрозділу митниці (відділу контролю митної вартості управління адміністрування митних платежів, митної вартості та митно-тарифного регулювання) був направлений запит №131 щодо вирішення складного випадку визначення митної вартості товарів за 23UA80U3 (копія додається). Причиною направлення вказаного запиту є спрацювання АСАУР щодо можливого заниження митної вартості.

За результатом аналізу інформації та співставлення вказаних документів було встановлено наступне.

У результаті порівняння задекларованого за ціною угоди рівня митної вартості оцінюваних товарів з рівнем митної вартості ідентичних та подібних товарів, було встановлено, що рівень митної вартості товару згідно ЄАІС: товар №1 5,02 дол. США/кг., задекларований рівень митної вартості 2,76 дол. США/кг, товар №2 5,02 дол. США/кг., задекларований рівень митної вартості 2,76 дол. США/кг, товар №3 5,02 дол. США/кг., задекларований рівень митної вартості 2,75 дол. США/кг, товар №4 5,01 дол. США/кг., задекларований рівень митної вартості 2,75 дол. США/кг, товар №5 5,02 дол. США/кг., задекларований рівень митної вартості 2,77 дол. США/кг, товар №6 1,93 дол. США/кг., задекларований рівень митної вартості 1,00 дол. США/кг, товар №7 5,01 дол. США/кг., задекларований рівень митної вартості 2,76 дол. США/кг, товар №8 5,01 дол. США/кг., задекларований рівень митної вартості 2,78 дол. США/кг, товар №9 5,01 дол. США/кг., задекларований рівень митної вартості 2,76 дол. США/кг, товар №10 1,93 дол. США/кг., задекларований рівень митної вартості 1,00 дол. США/кг, товар №11 5,02 дол. США/кг., задекларований рівень митної вартості 2,76 дол. США/кг, товар №12 5,02 дол. США/кг., задекларований рівень митної вартості 2,76 дол. США/кг, товар №13 5,02 дол. США/кг., задекларований рівень митної вартості 2,78 дол. США/кг, товар №14 2,02 дол. США/кг., задекларований рівень митної вартості 1,09 дол. США/кг, товар №15 3,02 дол. США/кг., задекларований рівень митної вартості 1,59 дол. США/кг, товар №16 2,34 дол. США/кг., задекларований рівень митної вартості 1,76 дол. США/кг,

За результатами вивчення поданих до митного оформлення документів, порівняння заявленої митної вартості з рівнем митної вартості подібних (аналогічних) товарів, оформлених митницями Держмитслужби раніше, та враховуючи рекомендації профілів ризиків, які були згенеровані автоматизованою системою аналізу та управління ризиками (АСУР), до спецпідрозділу митниці (відділу контролю митної вартості) було направлено запит №131 від 03.03.2023 по вищезазначеній ЕМД «щодо вирішення складного випадку визначення митної вартості товарів». По результатам вивчення документів, поданих до митного оформлення були встановлені наступні обставини: - задекларований рівень митної вартості товару нижче, ніж рівень митної вартості на подібні товари, оформлені в митному відношенні іншими митницями ДМСУ раніше; - наявні факти митних оформлень за ідентичними та подібними (аналогічними) товарами.

Зазначені при митному оформленні документи містять розбіжності які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме: відповідно до п.2 ч.2 ст.52 Митного кодексу України (далі МКУ) декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що підлягають обчисленню. Однак декларантом була надана до митного контролю та митного оформлення цінова інформація щодо вартості товару (прайс-лист № 20221101 від 01.11.2022, комерційна пропозиція від 25.08.2018) від виробника товару, які містить недостатньо даних для визначення числового значення складових митної вартості. Прайс-лист - це довідник цін (тарифів) на товари та /або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців. Згідно загальносвітової практики прайс - лист має містити відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: найменування товару, артикул, якість товару (за необхідності), одиниці виміру, ціну, із обов`язковим зазначенням валюти, передбачених систем знижок виробника, умов поставки, умов платежу, термінів поставки, характеру тари та упаковки, дати його складання або числа, з якого дані ціни вводяться в дію, термін дії, контактна інформація про продавця та будь-які інші положення, що стосуються умов продажу товарів. Прайс лист № 20221101 від 01.11.2022, який було надано позивачем до митного контролю та митного оформлення, не містить всіх вищезазначених даних, тобто не містить всіх необхідних даних для визначення числового значення складових митної вартості та не міг бути використаний Харківською митницею як документ, що містить відомості щодо «дійсної вартості» товару позивача. Щодо комерційної пропозиції від 25.08.2018, не зрозуміло, як пропозиція п`ятирічної давнини може об`єктивно підтвердити числові значення складових митної вартості товарів.

Також , не надана митна декларація країни відправлення. При митному оформленні даний документ було позначено кодом 9000, як інший некласифікований документ, однак відповідно до Класифікатору документів, сертифікатів, дозволів та додаткової інформації, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 № 1011, копія митної декларації країни відправлення позначається кодом 9610. Зі змісту поданого документа вбачається, що замість копії декларації країни відправлення Позивачем було подано транзитну митну декларацію на бланку Т1, тобто зовсім інший документ. Транзитна митна декларація Т1 - це документ, який є митною гарантією і застосовується для товарів, які перетинають територію Євросоюзу (ЄС) транзитом або для гарантії доставки товару від кордону ЄС до митного складу або внутрішньої митниці (ЗУ від 12.09.2019 року №78-IX Про режим спільного транзиту та запровадження національної електронної транзитної системи»). Фактично це документ контролю доставки товарів, який дає можливість налагодити обмін інформацією про всі етапи транзиту товарів з 35 країнами в режимі реального часу. Тобто, це зовсім інший документ, ніж експортна декларація країни відправлення

Позивач додатково до митного органу надав звіт про оцінку майна Б-27/02/23/06 від 27.02.2023.

Аналізуючи звіт про оцінку майна № Б-27/02/23/06 від 27.02.2023, відповідач зазначив, що відповідно до Висновку вказаного Звіту, під «Метою оцінки» зазначено: «Визначення ринкової вартості майна», але не вказано, у якій країні було визначення ринкової вартості майна, а також відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Однак, ринкова та митна вартість є зовсім відмінними поняттями. Стан об`єкту оцінки оцінювався шляхом візуального обстеження, спостережень, вивчення необхідної технічної документації… і далі по тексту (стор. 11) аналіз ринку полягає у проведенні збору інформації продажів і пропозицій з мережі Інтернет, щодо цін на подібне майно. Тобто, даний документ не можна вважати належним підтвердженням ціни товару, оскільки таке визначення ціни не передбачено умовами контракту. Враховуючи викладене, звіт про оцінку майна № Б-27/02/23/06 від 27.02.2023 не був прийнятий митницею, як документ, який підтверджує заявлену митну вартість товарів.

Відповідно до п.3 Контракту № BTZED-2021/0812 від 03.09.2018 товар покупцю постачається на умовах поставки Інкотермс 2010, які зазначені в інвойсі.

У інвойсі №BTAL20221207-1 від 07.12.2022 зазначені умови поставки CPT Kharkiv. CPT (англ. Carriage Paid To) (… named place of destination) або Фрахт/ перевезення оплачені до (…назва місця призначення) термін Інкотермс 2010, означає, що продавець зобов`язаний оплатити витрати з транспортування товару до названого пункту призначення. Це означає, що покупець бере на себе всі ризики чи втрати ушкодження товару, як і інші витрати після передачі товару перевізнику. Під словом перевізник розуміється будь-яка організація, яка на підставі договору перевезення бере на себе зобов`язання забезпечити самому чи організувати перевезення товару по залізниці, автомобільним, повітряним, морським і внутрішнім водним чи іншим транспортом чи комбінацією цих видів транспорту. Однак, основного транспортного документу - Договору на перевезення, на підтвердження позиції позивача до митного органу під час оформлення ЕМД23UA80U3 від 03.03.2023, ані в порядку консультації, ані у порядку ч. 8 ст. 55 МКУ, не надавалося. Відповідно до Висновку оцінувача № Б-27/02/23/06 від 27.02.2023, (п.5.2.2) про вартісні характеристики товару - витрати на транспортування складають від 3% до 10% від ціни пропозиції (при умовах поставки, де передбачені витрати на транспортування), проте документального підтвердження цих витрат надано не було, а саме до митного контрою та оформлення не було подано ані коносаменту, ані інших транспортних документів, які спростовують чи підтверджують вартість фрахту, ані в порядку консультації, ані у порядку ч. 8 ст. 55 МКУ. Тобто, позивачем не надані всі документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару. Згідно листа позивача від 07.12.2022 № №BTAL20221207-1/1, по інвойсу №BTAL20221207-1 від 07.12.2022 в ціну товару включені вартість перевезення, логістика, вантажно-розвантажувальні роботи, але розрахунку транспортних витрат як числового значення складової митної вартості для її підтвердження в інвойсі немає.

03.03.2023 року Відповідачем було направлено Декларанту повідомлення № 397370, в якому зазначалося, що у зв`язку з надходженням до ВКМВ запиту щодо вирішення спірного питання правильності визначення митної вартості товару, недостатністю документів для визначення складових митної вартості товарів На виконання вимог статті 54 МКУ та відповідно до вимог статті 53 МКУ у зв`язку з тим, що документи, зазначені у частині другій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи, крім наданих:

Попередні оформлення ідентичного товару

договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

виписку з бухгалтерської документації (в разі здійсненої оплати за товар, в тому числі, частково), платіжні документи (підпис, печатка);

закупочні документи у виробника товару (сировини): декларація, рахунки, контракти, тощо.

Інформацію щодо виробника, торгової марки

Інформацію щодо складових митної вартості партії товару (вартість товару, навантаження - розвантаження, митне оформлення, збереження, транспортування, винагорода експедитора, страхування, інше)

копію митної декларації країни відправлення;

каталоги, специфікації, пропозиції, прейскуранти (прайс-листи на умовах EXW) виробника товару на дату специфікації або інвойсу;

висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями(ДП «Держзовнішінформ», ДП «Укрпромзовнішекспертиза»), та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

06.03.2023 року Позивачем надано наступні відповіді на повідомлення Відповідача, в яких позивач зазначив:

у відповіді № 06/03/23-1 що закупочні документи у виробника товару (сировини) та попередні оформлення ідентичного товару є відмінними від тих документів, що визначені частинами 2, 3, 4 ст. 53 МК України, а тому їх вимагання забороняється ч. 5 ст. 53 МК України;

у відповіді № 06/03/23-2 що договір (угода, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, не укладався;

у відповіді № 06/03/23-3 що до електронної митної декларації вже було надано Контракт та лист постачальника № BTAL20221207-1/3 від 07.12.2022 року на підтвердження факту, що ніяких платежів від третіх осіб отримано не було;

у відповіді № 06/03/23-4 що до електронної митної декларації вже було надано лист постачальника № BTAL20221207-1/4 від 07.12.2022 року на підтвердження факту, що комісійні, посередницькі послуги не залучалися;

у відповіді № 06/03/23-5 що ліцензійний чи авторський договір не укладалися;

у відповіді № 06/03/23-6 що до електронної митної декларації вже було надано Контракт на підтвердження відсутності (не існування) виписки з бухгалтерської документації та платіжних документів, тому що сторони домовилися, що оплата за товар відбувається на умовах відстрочення платежу протягом трьох місяців з фактичної дати поставки. На момент митного оформлення оплата за партію оцінюваного товару не була здійснена. Отже, рахунок сплачено не було, виписка з бухгалтерської документації та платіжні документи відсутні, а тому відповідно до п.п. 4, 5 ч. 2 ст. 53 МК України та п. 4 ч. 3 ст. 53 МК України надання ПП «АЛЛІН- ТРЕЙД» виписки з бухгалтерської документації та платіжних документів не вимагається;

у відповіді № 06/03/23-7 що до електронної митної декларації вже було надано відвантажувальну специфікацію № BTAL20221207-1 від 07.12.2022 року на підтвердження інформації щодо виробника товару і торгової марки (копія відповіді надається у додатках);

у відповіді № 06/03/23-8 надано інформацію щодо складових митної вартості товару, яку обґрунтовано вже наданими Відповідачу документами;

у відповіді № 06/03/23-9 що до електронної митної декларації вже було надано декларацію №MRN23PL322080NS5QBSW6 від 22.02.2023 року;

у відповіді № 06/03/23-10 що до електронної митної декларації вже було надано прайс-лист №20221101 від 01.11.2022 року, а надання прайс-листа на умовах EXW є неможливим, тому що ця умова поставки не має жодного відношення до інвойсу № BTAL20221207-1 від 07.12.2022 року, в якому умовою поставки визначено CPT. Додатково зауважено, що прайс-листи є документами довільної форми, чинне законодавство не встановлює вимог до форми та змісту прайс-листів, а тим більше до часу його датування;

у відповіді № 06/03/23-11 що до електронної митної декларації вже було надано звіт про оцінку майна № Б-27/02/23/06 від 27.02.2023 року.

06.03.2023 року Відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000080/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA807200/2023/000104.

В обґрунтування рішення відповідачем зазначено про невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МКУ, у зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально а також в зв`язку з тим, що документи подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (коносамент; закупочні документи у виробника товару (сировини): декларація, рахунки, контракти, тощо; копію митної декларації країни відправлення; каталоги, специфікації, пропозиції, прейскуранти (прайс-листи на умовах EXW) виробника товару на дату специфікації або інвойсу; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями передбачених п.3 ст.53 МКУ; відсутнє проведення верифікації, враховуючи інформацію, надану листом ДМСУ від 08.10.2010 № 11/2-10.16/11627-еп), а також у зв`язку з ненаданням декларантом всіх витребуваних додаткових документів, передбачених п.3 ст.53 МКУ; мають розбіжності (невідповідність умов поставки у МД та ст.6 контракту), які мають вплив на правильність визначення митної вартості. Інформація від декларанта щодо відсутності додаткових документів.

В обґрунтування підстав застосування другорядного методу митним органом в рішенні зазначено, що відповідно до вимог пункту 5 статті 55 та пункту 4 статті 57 Митного кодексу України проведена процедура консультації між митним органом та декларантом з метою обміну наявної у кожного з них інформацією та обґрунтування вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі. Результати проведеної консультації наведено у електронному повідомленні, направленому декларанту.

В обґрунтування незастосування попередніх методів визначення митної вартості товару відповідач у рішенні про коригування митної вартості зазначив про таке.

Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів не застосований у зв`язку із тим, що не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на ідентичні товари.

Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів не застосований у зв`язку із тим, що не надано декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на подібні товари.

Метод визначення митної вартості товарів на основі віднімання вартості не застосований у зв`язку з ненаданням декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо ідентичних чи подібних товарів, які продаються на митній території Україні у незмінному стані; - відсутні дані щодо витрат на виплату комісійних винагород, звичайних надбавок на прибуток та загальних витрат у зв`язку з продажем на митній території України; - відсутні дані щодо витрат, понесених в Україні на навантаження, вивантаження, транспортування, страхування.

Метод визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) не застосований у зв`язку з ненаданням декларантом (відсутністю у розпорядженні митного органу) інформації та документів, які мали вплив на процес формування ціни товару: - на матеріал та витрат, понесених виробником в зв`язку з виробництвом товарів; - витрат на завантаження, вивантаження, страхування, транспортування до місця перетинання митного кордону України; - прибутку, що одержує експортер у результаті поставки в Україну.

Джерелом інформації для даного Рішення є наявна в АСМО Інспектор та ЄАІС цінова інформація щодо товарів, митне оформлення яких вже здійснено: тов.№1 - МД №UA100330/2023/133912 від 24.02.2023; тов.№2 - МД №UA500500/2023/5545 від 21.02.2023; тов.№3 - МД №UA209230/2023/19712 від 25.02.2023; тов.№4 - МД №UA504080/2023/192 від 16.01.2023; тов.№5 - МД №UA408020/2023/15300 від 28.02.2023; тов.№6 - МД №UA100350/2023/431109 від 28.01.2023; тов.№7 - МД №UA504080/2023/192 від 16.01.2023; тов.№8 - МД №UA100340/2023/310921 від 10.02.2023; тов.№9 - МД №UA500420/2023/833 від 19.02.2023; тов.№10 - МД №UA100340/2023/310921 від 10.02.2023; тов.№11 - МД №UA500020/2023/1551 від 02.02.2023; тов.№12 - МД №UA100060/2023/404186 від 23.02.2023; тов.№13 - МД №UA100060/2023/404186 від 23.02.2023; тов.№14 - МД №UA205170/2023/2396 від 31.01.2023; тов.№15 - МД №UA100110/2023/520860 від 31.01.2023; тов.№16 - МД №UA100060/2023/402813 від 08.02.2023.

При прийнятті даного Рішення застосовані Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджені наказом Держмитслужби України від 01.07.2021 № 476. Коригування митної вартості здійснено за другорядним методом (резервним) у відповідності до статті 64 МКУ. Розрахунок митної вартості: товар 1: 5,02 $/кг.* 14198,200 кг =71274,964 USD товар 2: 5,02 $/кг.* 168,800 кг = 847,376 USD товар 3: 5,02 $/кг.* 44,200 кг = 221,884 USD товар 4: 5,01 $/кг.* 41,100 кг = 205,911 USD товар 5: 5,02 $/кг.* 16,600 кг = 83,332 USD товар 6: 1,93 $/кг.* 25,000 кг = 48,25 USD товар 7: 5,01 $/кг.* 15,000 кг = 75,15 USD товар 8: 5,01 $/кг.* 10,800 кг = 54,108 USD товар 9: 5,01 $/кг.* 1098,400 кг = 5502,984 USD товар 10: 1,93 $/кг.* 60,000 кг = 115,80 USD товар 11: 5,02 $/кг.* 62,100 кг = 311,742 USD товар 12: 5,02 $/кг.* 1639,100 кг =8228,282 USD товар 13: 5,02 $/кг.* 7,200 кг = 36,144 USD товар 14: 2,02 $/кг.* 576,700 кг = 1164,934 USD товар 15: 3,02 $/кг.* 30,000 кг = 90,60 USD товар 16: 2,34 $/кг.* 66,000 кг = 154,44 USD.

У зв`язку з винесенням відповідачем картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807200/2023/000104 та з метою випуску товару у вільний обіг у порядку, передбаченому ч. 7 ст.55 та ч. 2 ст. 263 МК України, декларант з урахуванням коригувань подав нову митну декларацію ІМ40 ДЕМД № 23UA52U5, додатково було сплачено різницю між сумами платежів, нарахованих згідно з митною вартістю, визначеною Декларантом, та митною вартістю, визначеною митним органом, у розмірі 466 373, 20 гривень..

Задовольняючи позовні вимоги , суд першої інстанції виходив з того , що документи, надані позивачем до митного оформлення, містять належну та достатню інформацію про товар та його ціну, а отже у сукупності - ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), не дають достатніх підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом. При цьому доводи відповідача на обґрунтування заперечень проти позову фактично зводяться до обґрунтування підстав виникнення сумнівів у заявленій декларантом митній вартості, а не доводять саме підстав відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю відповідно до приписів частини 6 статті 54 МК України. Відповідно, застосування митним органом другорядного методу - резервного методу визначення митної вартості, а також розрахунок скоригованої митної вартості суд також визнає необґрунтованим. Отже, суд першої інстанції дійшов до висновку, що у спірному рішенні про визначення митної вартості товару не наведено належних підстав неможливості застосування основного методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту), не наведено обґрунтованого розрахунку скоригованої митної вартості, що є належною та достатньою підставою для його скасування. Щодо позовних вимог про скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення суд першої інстанції зазначив , що оскільки саме прийняття відповідачем оскаржуваного рішення про коригування митної вартості слугувало підставою для видання картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, то визнання рішення про коригування митної вартості протиправним та його скасування є підставою для визнання протиправною та скасування картки відмови. Відтак, об`єднання цих вимог є належним способом захисту порушених прав позивача, з урахуванням усталеної судової практики.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог , виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини 1 ст. 50 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 ст. 52 глави 8 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 глави 8 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частина 2 ст. 53 МК України визначає, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч.3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прас - листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до частини 2 статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (частина 3 ст. 54 МК України).

Пунктом 2 частини 4 ст. 54 МК України передбачено, що митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана.

Відповідач зазначає, що за результатами розгляду поданих позивачем разом з митною декларацією митним органом було встановлено, що зазначені декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально а також в зв`язку з тим, що документи подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (коносамент; закупочні документи у виробника товару (сировини): декларація, рахунки, контракти, тощо; копію митної декларації країни відправлення; каталоги, специфікації, пропозиції, прейскуранти (прайс-листи на умовах EXW) виробника товару на дату специфікації або інвойсу; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями передбачених п.3 ст.53 МКУ; відсутнє проведення верифікації враховуючи інформацію надану листом ДМСУ від 08.10.2010 № 11/2-10.16/11627-еп), а також в зв`язку з ненаданням декларантом всіх витребуваних додаткових документів, передбачених п.3 ст.53 МКУ; мають розбіжності (невідповідність умов поставки у МД та ст.6 контракту), які мають вплив на правильність визначення митної вартості.

Відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту визначені ст. 57 МК України. Згідно даної статті такими методами є: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 2-3 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 4-5 ст. 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно з ч. 10 ст. 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

Відповідно до ч.ч. 2-7 ст. 59 МК України при застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята митним органом вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник.

Незначні зовнішні відмінності не можуть бути підставою для відмови у розгляді товарів як ідентичних, якщо в цілому такі товари відповідають вимогам частини другої цієї статті.

Ціна договору щодо ідентичних товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

У разі відсутності такого продажу використовується вартість операції з ідентичними товарами, що продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена.

У разі якщо кошти та витрати, зазначені в пунктах 5 7 частини десятої статті 58 цього Кодексу, включаються у вартість операції, здійснюється коригування для врахування значної різниці в таких коштах і витратах між оцінюваними товарами та відповідними ідентичними товарами, що зумовлено різницею у відстанях і способах транспортування.

У разі якщо для цілей застосування цього методу виявляється більш як одна вартість договору щодо ідентичних товарів, для визначення митної вартості оцінюваних товарів використовується найменша така вартість.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать Законам України і є сумісними з відповідними приписами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Враховуючи вимоги нормативних приписів, які регулюють спірні правовідносини, предмет доказування у даній справі охоплює як підстави незастосування відповідачем методу визначення митної вартості за ціною договору, так і обґрунтованість обрання певного резервного методу та порядок розрахунку митної вартості імпортованого товару.

При цьому у митного органу повинні бути наявними обґрунтовані причини для витребування додаткових документів, ненадання яких унеможливлювало б визначення митної вартості товару, що ввозиться, саме за ціною договору (основний метод) відповідно до ст. 58 МК України.

Аналіз наведених норм Митного кодексу України дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, обов`язок декларанта подати протягом 10 календарних днів додаткові документи для визначення митної вартості товару виникає за наявності хоча б однієї з таких умов:

- документи, зазначені у частині другій ст. 53 МК України, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості,

- у документах, зазначених у частині другій ст. 53 МК України, наявні ознаки підробки;

- документи, зазначені у частині другій ст. 53 МК України, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів,

- документи, зазначені у частині другій ст. 53 МК України, не містять відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Такі сумніви щодо митної вартості товару можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, тощо.

Відповідно до ч. 10, 11 ст. 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем:

а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів;

б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами;

в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів;

б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів;

в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо);

г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Зазначені платежі можуть включати платежі, які стосуються прав на літературні та художні твори, винаходи, корисні моделі, промислові зразки, торговельні марки та інші об`єкти права інтелектуальної власності.

Витрати на право відтворення (тиражування) оцінюваних товарів в Україні не повинні додаватися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Порядок включення до ціни розрахунку роялті та ліцензійних платежів визначається Кабінетом Міністрів України;

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті.

Відповідач фактично в обґрунтування спірного рішення покладає виключно спрацювання ризиків АСАУР щодо можливого заниження митної вартості, не доводячи жодної умови, за наявності якої у митного органу виникає право витребування додаткових документів для визначення митної вартості товару, з огляду на таке.

Враховуючи приписи МК України, колегія суддів зазначає, що сам лише факт спрацювання системи управління ризиками не є підставою для проведення коригування заявленої декларантом митної вартості товарів. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які саме документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника. При цьому, митний орган зобов`язаний довести обґрунтованість цього сумніву, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Відомості з АСАУР носять допоміжний інформаційних характер та не є безперечним доказом заниження митної вартості товарів в разі наявності у декларанта всіх документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товару за ціною договору та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити вартість товару.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постановах Верховного суду від 25 серпня 2023 року у справі № 810/693/17, від 11 серпня 2023 року у справі № 815/1172/17.

Застосування Митницею з причини спрацювання модуля АСАУР ціни за відомостями спеціалізованої бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України колегія суддів вважає необґрунтованим, позаяк самі по собі відомості згаданої системи не містять жодних параметрів, об`єктивно необхідних для судження про схожість, подібність, аналогічність чи ідентичність товарів. Потрібні для такого судження характеристики товару можуть бути з`ясовані лише у спосіб порівняння змісту поданих до митного оформлення документів з документами про властивості раніше імпортованого товару.

У спірних правовідносинах, як з`ясовано судом першої інстанції, митницею такого порівняння зроблено не було.

До суду документів, котрі б висвітлювали характеристики імпортованого позивачем товару та товару, митна вартість якого була взята митницею за зразок для обчислення, подано не було. А відтак, висновок митниці про можливість визначення митної вартості оцінюваних товарів на рівні митної вартості раніше імпортованого товару є недоведеним.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Верховного суду від 09 листопада 2022 року у справі № 520/10381/2020.

Саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.10.2019 по справі № 809/1469/16.

Також у постанові від 05.05.2022 у справі № 2040/6019/18 Верховний Суд вказав, що: …митний орган має право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах….

За правовою позицією Верховного Суду, висловленій у постанові від 05.07.2022 у справі № 804/150/16: Наявність у митниці обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.

Водночас, повноваження контролюючого органу витребувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК. Ненадання декларантом витребуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнів щодо достовірності наданої декларантом інформації.

У постанові Верховного Суду від 09.02.2022 у справі № 520/12621/2020 зазначено, що: Втім, під час митного контролю при обробці документів, наданих декларантом, спрацювала система управління ризиками АСАУР «Інспектор», що зумовило направлення уповноваженій особі позивача повідомлення про надання додаткових документів. Суди, з посиланням на наведені вище приписи МК України, обґрунтовано вказали, що сам лише факт спрацювання системи управління ризиками не є підставою для проведення коригування заявленої декларантом митної вартості товарів. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які саме документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника. При цьому, митний орган зобов`язаний довести обґрунтованість цього сумніву, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Застосування митницею ціни за відомостями спеціалізованої бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України, з огляду на спрацювання модуля АСАУР, суди в даному випадку визнали необґрунтованим, оскільки вважали, що індивідуальні характеристики того чи іншого товару можуть бути з`ясовані лише шляхом порівняння змісту поданих до митного оформлення документів з документами про властивості раніше імпортованого товару. Таким чином, колегія суддів уважає правильним висновок судів попередніх інстанцій про те, що митним органом не доведено наявності обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом, оскільки усі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товарів надано, що, своєю чергою, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого підприємством товару.

Оскільки митним органом в ході розгляду справи не доведено, що позивачем по спірній ВМД до митного оформлення подано документи, які не містять всіх відомостей, що підтверджують числове значення складових митної вартості товарів, або такі, що містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, суд вважає обґрунтованим застосування вищевказаних у судовому рішенні висновків Верховного Суду при розгляді даної справи.

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги в розрізі висновків митного органу, що покладені в основу оскаржуваного рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Щодо ненадання експортної митної декларації країни відправлення.

Згідно з листом Державної митної служби України від 08.10.2010 № 11/2-10.16/11627-ЕП, адресованим Начальникам регіональних митниць (крім Регіональної інформаційної митниці), Начальникам митниць, з метою вирішення питання практичної реалізації Угоди про інформаційне забезпечення між Держмитслужбою та Українським національним комітетом Міжнародної торгової палати, 02.08.2010 підписано протокол, яким передбачено, зокрема, що експортна митна декларація на товари походженням з КНР може використовуватися митними органами України як додаткова довідкова інформація за умови верифікації такої декларації та її перекладу на державну мову Українським національним комітетом Міжнародної торгової палати.

Проведення верифікації експортної митної декларації не передбачено положеннями Митного Кодексу України або інших законів, а вказано у Листі ДМСУ від 08.10.2010 № 11/2- 10.16/11627-еп, який адресований начальникам регіональних митниць, не зареєстрований в Міністерстві юстиції, носить суто інформаційний відомчий характер, отже не може визначати права та обов`язки суб`єктів господарювання.

Таким чином, з аналізу вказаних норм слідує, що відсутність перекладу експортної митної декларації на товари походженням з КНР безпосередньо не впливає на оцінку обґрунтованості вибору методу визначення митної вартості, а переклад українською мовою експортної митної декларації може слугувати лише додатковим документом на підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації.

Разом з цим, відповідачем ані в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості, ані у відзиві, не наведено обставин в обґрунтування необхідності надання перекладу вказаної експортної декларації, пов`язаних з перевіркою або підтвердженням відомостей, зазначених у митній декларації. Так само, не зазначено обґрунтування необхідності здійснення декларантом верифікації декларації країни відправлення, враховуючи, що в силу положень вказаного листа Державної митної служби України, на який посилається сам відповідач, верифікована експортна митна декларація використовується митними органами виключно як додаткова довідкова інформація.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, експорт товару здійснювався не безпосередньо в український морський порт, а через третю країну, тому позивачем на підтвердження експортування товару подавалася декларація № MRN23PL322080NS5QBSW6 від 22.02.2023, яка і була надана декларантом при первинному поданні митної декларації до митного оформлення.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, експорт товару здійснювався не безпосередньо у морський порт, а експортувався через третю країну, а тому документом на підтвердження експортування товару в даному випадку є декларація № MRN23PL322080NS5QBSW6 від 22.02.2023 року, яка і була надана відповідачу.

З матеріалів справи також вбачається, що про надання цього документа також зазначалося позивачем у листі №06/03/23-9 від 06.03.2023 року на повідомлення № 397370 від 03.03.2023 року, але відповідачем дана обставина не була взята до уваги при прийнятті спірних Рішення та Картки відмови.

Щодо цінової інформації відносно вартості товару (прайс-лист) та комерційної пропозиції.

Відповідач, з-поміж іншого, у Відзиві зазначає: «декларантом була надана до митного контролю та митного оформлення цінова інформація щодо вартості товару (прайс-лист № 20221101 від 01.11.2022, комерційна пропозиція від 25.08.2018) від виробника товару, яка містить недостатньо даних для визначення числового значення складових митної вартості.»

Відповідачем у Рішенні, як підставу коригування митної вартості товару, зазначено про «ненадання» таких документів як: «каталоги, специфікації, пропозиції, прейскуранти (прайс-листи на умовах EXW) виробника товару на дату специфікації або інвойсу».

Зауважень, на які Відповідач посилається у Відзиві, як обґрунтування Рішення про коригування митної вартості щодо недоліків прайслисту та комерційної пропозиції відсутні в самому Рішенні.

Такі недоліки вперше зазначаються відповідачем у відзиві, тобто вже після здійснення всіх митних заходів і процедур та після винесення Відповідачем спірного рішення.

Такі документи як прайс-листи складаються виробником товару у процесі здійснення його господарської діяльності та не є технічними, товаросупровідними документами або документами, що засвідчують якість товару.

Обов`язкової вимоги щодо отримання від суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності - виробника товару вказаної вище документації чинним законодавством, що регулює порядок виконання зовнішньоекономічних операцій, не передбачено. Таким чином, відомості, наведені у вказаних документах виробника товару, не мають імперативного характеру, а, отже, у разі їх наявності можуть прийматися митними органами лише до уваги як додаткове джерело інформації (постанова ВС від 27.01.2022 року у справі №810/3667/15 (провадження № К/9901/7943/18)).

Не зважаючи на це, відповідачу одночасно з митною декларацією надавався прайс-лист №20221101 від 01.11.2022 року.

Про факт надання позивачем та вже наявності у відповідача прайс-листа також наголошувалося відповідачу й у відповіді № 06/03/23-10 на повідомлення № 397370 від 03.03.2023, але відповідачем дана обставина не була взята до уваги ані під час ознайомлення з додатками до митної декларації, ані під час ознайомлення з відповідями позивача на повідомлення відповідача, ані на момент прийняття протиправного Рішення та Картки відмови.

Колегія суддів зазначає, що прайс-листи є документами довільної форми, чинне законодавство не встановлює вимог до змісту та форми прайс-листів, а тому посилання Відповідача на недоліки наданого позивачем прайс-листа на підставі здійснення дослідження Відповідачем загальносвітової практики не є належним обґрунтуванням коригування митної вартості, жодним нормативним джерелом з боку Відповідача не підтверджено та ґрунтується виключно на його суб`єктивних припущеннях.

Так, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2020 р. у справі №810/690/17: « 23. Посилання контролюючого органу на те, що наданий прайс-лист не можна вважати ні прайс-листом, ні комерційною пропозицією, оскільки виданий особі, що жодним чином не фігурує ні в одному документі та відповідно до загальноприйнятої практики не містить відомостей, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме умови платежу, термін поставки, характер тари та упаковки дата його складання, або ж число, з якого дані ціни вводяться в дію, термін дії, суди також обґрунтовано не взяли до уваги з огляду на те, що по - перше, не є основним документом відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України, який підтверджує митну вартість товарів, по - друге, прайс- лис - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців, по - третє, жодним нормативним актом, в тому числі і міжнародним, не встановлено вимоги до форми та змісту прайс-листів, тобто прайс- лист є документом довільної форми, а тому митний орган не може посилатись на неповноту чи обмеженість його відомостей, як на підставу для коригування митної вартості товару.»

Також, вказане питання розглядалося Верховним судом в постанові від 02.06.2022 року у справі № 460/2674/20: «60. Щодо доводів митниці про те, що долучений декларантом документ прейскурант (прайс лист) виробника товарів складений не для широкого осіб та не містить терміну дії, у зв`язку з чим витребував додаткові документи, суд першої інстанції обґрунтовано відхилив, з огляду на наступне:термін дії прайс листа не є обов`язковим реквізитом такого виду документу, а тому може у ньому не зазначатися; продавець самостійно визначає ціни для своїх контрагентів, що є однією з базових основ забезпечення свободи підприємницької діяльності. 61. Разом з тим, суд касаційної інстанції звертає увагу на постанову від 23 жовтня 2020 року у справі № 810/690/17 де Верховний Суд вказує, що прайс-лист: по-перше, не є основним документом відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України, який підтверджує митну вартість товарів, по-друге, прайс- лист - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців, по-третє, жодний нормативний акт, зокрема міжнародний, не встановлює вимоги до форми та змісту прайс-листів. Тобто прайс-лист є документом довільної форми, а тому митний орган не може посилатися на неповноту чи обмеженість його відомостей як на підставу для коригування митної вартості товару.»

Враховуючи наведене доводи апелянта про неповноту чи обмеженість відомостей прайс-листа № 20221101 від 01.11.2022 є необґрунтованими.

Щодо дати складення комерційної пропозиції - 25.08.2018, судом встановлено, що вказаний документ складено як пропозицію укладення контракту на постачання товарів, який укладено 03.09.2018, інформація щодо цін на певні товарні позиції у ньому відсутня.

Враховуючи, що комерційна пропозиція - це документ, в якому сформульовані умови потенційного співробітництва, його переваги та очікуваний результат, чинним законодавством України не встановлено обов`язкових реквізитів для комерційної пропозиції, оскільки вона не є документом, який надається на підтвердження митної вартості товару.

Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 15 квітня 2021 року у справі № 804/7757/16: «Також, Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що згідно з приписами ч. 2 ст. 53 МК України комерційна пропозиція не віднесена до переліку документів, обов`язкових для подання до митного оформлення товару, тобто не є обов`язковою складовою при встановленні його митної вартості, а недоліки комерційної пропозиції від 21.06.2016 року не можуть вважатися перешкодою при наявності можливості встановлення митної вартості на підставі інших документів.»

Комерційна пропозиція не є документом який може чи повинен об`єктивно підтвердити числові значення складових митної вартості товарів, адже не є тим документом, який підтверджує митну вартість товару.

Колегія суддів зазначає, що оскаржуване Рішення таких підстав не містить, а процесуальні документи відповідача (відзив) не можуть підміняти індивідуальні акти та розширювати підстави коригування вже під час судового розгляду після здійснення Відповідачем всіх митних процедур.

Щодо неврахування відповідачем Висновку про вартісні характеристики товару, підготовленого спеціалізованою експертною організацією TOBAPHA БІРЖА (УPTБ) Б-27/02/23/06 від 27.02.2023.

Спірне рішення містить таке обґрунтування коригування митної вартості в частині звіту про оцінку майна: «…документи, подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (коносамент; закупочні документи у виробника товару (сировини): декларація, рахунки, контракти, тощо; копію митної декларації країни відправлення; каталоги, специфікації, пропозиції, прейскуранти (прайс-листи на умовах EXW) виробника товару на дату специфікації або інвойсу; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, передбачених п.3 ст.53 МКУ; відсутнє проведення верифікації, враховуючи інформацію, надану листом ДМСУ від 08.10.2010 № 11/2- 10.16/11627-еп), а також в зв`язку з ненаданням декларантом всіх витребуваних додаткових документів, передбачених п.3 ст.53 МКУ; мають розбіжності (невідповідність умов поставки у МД та ст.6 контракту), які мають вплив на правильність визначення митної вартості. Інформаціея від декларанта щодо відсутності додаткових документів».

В той же час, у відзиві відповідач зазначає про непогодження зі змістом поданого позивачем висновку експерта про визначення ринкової вартості майна. При цьому, в рішенні про коригування митної вартості товару відповідачем не зазначено, в чому полягають розбіжності, встановлені з вказаного висновку.

Колегія суддів зазначає , що наданий позивачем відповідачу звіт не є документом, що підтверджує митну вартість у розумінні ч. 2 ст. 53 МК України, а є додатковим документом на підтвердження відсутності заниження рівня митної вартості товару щодо відповідності ціни, вказаній у інвойсі, ринковій вартості товару.

Суб`єктом оціночної діяльності є Товарна Біржа УРТБ, з чого зрозуміло, що визначення ринкової вартості майна відбувалося саме в Україні.

Звіт про оцінку майна № Б-27/02/23/06 від 27.02.2023 містить висновок, що ціна, вказана в інвойсі № BTAL20221207-1 від 07.12.2022 на умовах поставки CPT, відповідає ринковій вартості майна.

Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові ВС від 09.11.2022 року у справі № 520/10381/2020: 33. Крім того, Регіональне торгівельно-виробниче підприємство «Гранід» у формі ТОВ підтвердило те, що ринкова вартість відповідає вартості Товару, заявлена позивачем до митного оформлення, оскільки саме ринкова вартість приймає значення отримане при розрахунку за порівняльним підходом, оскільки цей підхід достатньо повною мірою відображає специфічні особливості об`єкту оцінки і може виступати в якості ринкової вартості.

Таким чином, наданий Відповідачу звіт про оцінку майна Товарної Біржі УРТБ від №Б-27/02/23/06 від 27.02.2023 року є додатковим документом на підтвердження відповідності ціни, вказаної в інвойсі, ринковій вартості такого товару, і з урахуванням відсутності розбіжностей у поданих Позивачем документах, звіт мав бути взятим до уваги відповідачем.

Суд зазначає, що подання вказаного документу не є обов`язковим при поданні митної декларації для митного оформлення товару та не може бути самостійною підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару. З огляду на зазначене, вказані доводи відповідача як підставі для винесення рішення про коригування митної вартості товару, судом не враховуються.

Щодо невідповідності умов поставки у МД та ст.6 контракту, на що посилається відповідач у спірному Рішенні.

Відповідно до ст. 3 Контракту поставка товару за цим Договором здійснюється в суворій відповідності до ІНКОТЕРМС-2010. Умови поставки визначаються та погоджуються Сторонами для кожної окремої партії Товару та зазначаються в комерційній накладній.

Постачальник зобов`язаний завантажити Товар на борт судна в порту завантаження у встановлену дату або протягом узгодженого періоду часу.

Відповідно до ст. 6 Контракту постачальник несе відповідальність за всі ризики втрати або пошкодження Товару до моменту проходження Товаром поручнів судна в порту завантаження.

Умова поставки CPT (Carriage Paid To) Термін "фрахт/перевезення оплачено до ..." означає, що продавець здійснює поставку товару шляхом його передання перевізнику, призначеному ним самим. Додатково до цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення. Це означає, що покупець приймає на себе всі ризики та будь-які інші витрати, що можуть виникнути після здійснення поставки товару у вищезазначений спосіб.

Під словом "перевізник" розуміється будь-яка особа, що на підставі договору перевезення зобов`язується здійснити або забезпечити здійснення перевезення товару залізницею, автомобільним, повітряним, морським, внутрішнім водним транспортом або комбінацією цих видів транспорту.

Поставка відбулася в момент, коли продавець доставив товар названому перевізникові або іншій особі в узгодженому сторонами місці.

Продавець оплачує перевезення товару до названого пункту призначення. Продавець зобов`язаний повідомити покупця про час доставки товару в узгоджене місце. Перехід ризиків із моменту передання товару перевізникові.

Продавець зобов`язаний, з урахуванням положень статті Б.5, нести всі ризики втрати чи пошкодження товару до моменту здійснення його поставки у відповідності з статтею А.4.

Відтак, фактично п.6 договору не суперечить положенням Інкотермс 2010 щодо несення ризиків у момент проходження Товаром поручнів судна в порту завантаження.

Крім того, правила Інкотермс не скасовують принципу свободи договору та не забороняють конкретизувати певні особливості умов поставки в умовах контракту.

Як вбачається з копії поданої до митного оформлення митної декларації та інвойсу, у вказаних документах умови поставки визначені як СPT UA Kharkiv.

Таким чином, відповідно до умов поставки CPT Харків термін "фрахт/перевезення оплачено до UA Kharkiv" означає, що продавець здійснює поставку товару шляхом його передання перевізнику, призначеному ним самим та додатково до цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення, яким є м. Харків, Україна.

Відтак, всі взаємовідносини з перевізником, в тому числі і оплата транспортних послуг, здійснюються продавцем.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Це означає, що транспортні документи надаються, але лише в тому випадку, якщо витрати на транспортування не включено у вартість товару.

Як вбачається з матеріалів справи, у випадку позивача, такі витрати включено до ціни товару і підтверджено документально, а тому відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 53 МК України витребувані відповідачем документи надаватися не повинні.

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідачу одночасно з митною декларацією надавалася калькуляція собівартості товару №BTAL20221207-1 від 07.12.2022, в яку включено фрахт (плата за перевезення вантажу), лист постачальника №BTAL20221207-1/1 від 07.12.2022 на підтвердження того факту, що вартість перевезення, логістика, вантажно-розвантажувальні роботи включені в ціну товару.

Отже, до митного оформлення були надані необхідні документи на підтвердження даних обставин, які дозволяли встановити, що умовами поставки є CPT.

Відтак, вимога відповідача про додаткове надання документів для підтвердження витрат на транспортування відповідно до ч.2 ст.53 МКУ, зокрема транспортних (перевізних) документів, а також документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, не є обґрунтованою, оскільки правовідносини щодо вказаного перевезення та його оплати виникли між продавцем та перевізником, та включені у вартість

З огляду на зазначене, вказані доводи відповідача не свідчать про невідповідність умов поставки, а відтак, з огляду на визначені відповідно до умов контракту умови поставки в Інвойсі, не можуть бути підставою для невизнання заявленої митної вартості товару за ціною договору.

Щодо визначення відповідачем митної вартості товару за резервним (шостим) методом визначення митної вартості згідно ст.64 Митного Кодексу України.

Відповідач, обґрунтовуючи числове значення митної вартості товару, обмежився посиланням виключно на номера та дати митних декларацій із зазначенням рівня, на якому визначено митну вартість, та зазначенням про те, що коригування митної вартості здійснено у відповідності до ст. 64 МК України.

Разом з тим, відповідачем у спірному рішенні не зазначено обґрунтувань проведених коригувань митної вартості, зважаючи на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови та докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості.

Так, зокрема, МД 23UA12U6 містить дані про товар, ввезений з Польщі, країна виробник Польща, в той час як позивач ввозив товар з Китаю, країна походження Китай, МД №23UA51U9 визначає вартість товару запчастин до електровелосипедів, в той час, як поставка позивача стосувалась велосипедів без двигуна та запчастин до них; МД №23UA86U6 та МД №23UA86U6 визначають вартість товару з умовами поставки EXW, в той час як умови поставки товару за контрактом позивача визначено як CPT, МД №23UA13U0 визначає вартість товару з умовами поставки FOB, в той час як умови поставки товару за контрактом позивача визначено як CPT; в МД № 23UA45U1 визначено митну вартість товару після її корегування митним органом за резервним методом; МД № 23UA60U6 та МД № 23UA13U0 визначають вартість товару з умовами поставки FOB, в той час як умови поставки товару за контрактом позивача визначено як CPT; МД № 23UA92U2 містить дані про товар, ввезений з Польщі (експортер, "WYSOKI LOT" sp. z о.о. ul. GROJECKA, nr 208, lok. 229, miejsc. WARSZAWA, kod 02-390, poczta WARSZAWA, kraj POLSKA), в той час як позивач ввозив товар з Китаю; МД № 23UA96U9 містить дані про товар ввезений з Польщі (експортер Kooperant Europejski S p . z o.o, 00-842, Polska, Warszawa, Lucka 15/203, kraj POLSKA), в той час як позивач ввозив товар з Китаю; в МД 23UA33U1 визначено вартість товару №9 за кодом 87149990, проте жодне з найменувань товарів не співпадає з товарами, визначеними в декларації-джерелі, митну вартість відкориговано виключно за співпадінням коду без обґрунтувань щодо проведених коригувань митної вартості.

Верховний Суд в постанові від 15.02.2023 року у справі №815/2552/16 зазначив: «Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, що передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України. Подані документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами частин четвертої, п`ятої статті 58 Митного кодексу України. Судами обґрунтовано відхилені посилання відповідача на неподання декларантом додаткових документів, оскільки в даному випадку їх відсутність не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за основним методом, що підтверджується наданими до митного оформлення документами. Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості. Щодо доводів відповідача стосовно того, що митна вартість товарів, вказана декларантом, є нижчою від ціни, інформація про яку наявна у митного органу, слід відзначити, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування методу визначення митної вартості товару, обраного декларантом, і не може бути безумовною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за методом визначеним в декларації митної вартості».

Відповідно до частини 2 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відтак, з матеріалів справи вбачається, що відповідач, всупереч вимогам частини 2 статті 54 МК України, посилаючись на наявність розбіжностей та ненадання позивачем додаткових документів на підтвердження заявленої митної вартості, фактично керувався виключно спрацюванням профілів ризиків АСАУР щодо можливого заниження митної вартості, які носять рекомендаційний характер, та не довів недостатності чи неналежності податних декларантом документів на підтвердження заявленої митної вартості.

В ході судового розгляду відповідач не довів неможливості застосування заявленого позивачем методу визначення митної вартості, оскільки не була підтверджена наявність у поданих до митного оформлення документах розбіжностей, недостовірних або неповних відомостей, через що не обґрунтовано наявність підстав для витребування додаткових документів.

Посилання відповідача на ненадання документів, що зазначені у запитах, суд не бере до уваги, оскільки відповідачем не доведено підстав витребування додаткових документів, визначених ч. 3 ст. 53 МК України.

Відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21 195 (далі - Правила № 598), у графі 33 Рішення про коригування митної вартості "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу); невірно проведений розрахунок митної вартості; невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

У графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59 61 Кодексу, результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів).

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів, відповідачем не вказано, які саме з наданих позивачем документів містять неповні відомості та/або розбіжності.

Також, не зазначено, які саме документи, на думку митниці, не містять в собі всіх даних на підтвердження обраного методу визначення митної вартості.

Спірне рішення також не містить пояснень щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

З огляду на зазначене, підстави застосування відповідачем другорядного (резервного) методу визначення митної вартості не є доведеними, а розрахована митна вартість - не є обґрунтованою.

Враховуючи вищевикладене , колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем не доведено того, що документи, подані позивачем до митного оформлення, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликали сумнів у достовірності наданої інформації, або того, що на визначення митної вартості товару вплинув зв`язок між покупцем та продавцем, що свідчить про недоведення відповідачем правомірності незастосування основного методу визначення митної вартості. Своєю чергою, подані позивачем документи для визначення митної вартості містили об`єктивно та документально підтверджені дані, що піддавалися обчисленню, на підставі яких відповідач повинен був визначити митну вартість товару, що заявлена декларантом, за першим методом.

Під час апеляційного перегляду знайшли своє підтвердження висновки суду першої інстанції про те, що в прийнятих відповідачем рішеннях відсутнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано.

У апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що судом апеляційної інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права та недотримання норм процесуального права, із вказівкою про незастосування висновків, викладених у постанові Верховного Суду за подібних, на переконання відповідача, правовідносин. Однак, відповідач посилається при цьому на правові позиції Верховного Суду, пов`язані виключно з критеріями оцінки доказів та висновками, здійсненими за результатами їх дослідження, що не є свідченням застосування судами попередніх інстанцій у цій справі норм права, без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду. Аналіз висновків суду апеляційної інстанції у цій справі та в наведених скаржником рішеннях суду касаційної інстанції свідчить про те, що вони ґрунтуються на конкретних фактичних обставинах справи, результати розгляду яких залежать від їх (обставин) повноти, характеру, об`єктивності, юридичного значення.

Посилання на постанову Верховного суду від 18.02.2020 по справі №320/3053/19 до уваги не приймаються , оскільки висновки , викладенні в даній постанові , є нерелевантними, оскільки за змістом він стосується сплати судового збору .

Щодо посилання відповідача на те, що вимоги позивача про скасування картки відмови № UA807200/2023/000104 від 06.03.2023.є неналежним та неправильним способом захисту прав позивача, оскільки скасування оскаржуваної картки відмови не поновлюватиме митну декларацію, за якою було вперше заявлено до митого оформлення товар позивача, бо цей товар вже оформлено у митному відношенні та випущено у вільний обіг за іншою митною декларацією, колегія суддів зазначає таке.

Подання декларантом нової декларації із зазначенням митної вартості, визначеної у рішенні про коригування митної вартості не може бути достеменним доказом відсутності спору у сторін з приводу винесеного рішення про коригування митної вартості, оскільки якщо і припуститися, що декларант на момент подання такої нової декларації погоджувався із рішенням про коригування митної вартості, то це не позбавляє його протягом шести місяців (з моменту отримання такого рішення) здійснити повний правовий аналіз такого рішення, дій, бездіяльності митного органу, що йому передували та встановити обставини стосовно порушення прав (інтересів) такої особи та звернутись до суду за захистом порушеного права.

Зі змісту положень Митного кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України слідує, що положення обумовлених нормативно-правових актів не містять жодних обмежень та винятків для декларанта з приводу неможливості оскаржити ним до суду рішення митного органу про коригування митної вартості та захистити порушене право впродовж шести місяців (з моменту його отримання) в залежності від того, як випущено товар у вільний обіг під гарантію або шляхом подання нової декларації із зазначенням митної вартості, визначеної у рішенні про коригування митної вартості.

Водночас, як слідує з частини 7 статті 55 Митного кодексу України, декларант має право у випадку незгоди (під час митного оформлення товару) з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за своїм зверненням випустити товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Разом з цим відповідно до частини 8 статті 55 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа може протягом 80 днів з дня випуску товарів надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

У такому випадку митний орган розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. За вказаних обставин надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Отже положеннями ч. 7 та ч. 8 ст. 55 Митного кодексу України встановлено лише додаткові преференції для декларанта у вигляді можливості протягом 80 днів зібрати та подати митному органу додаткові документи у випадку якщо про незгоду буде заявлено під час митного оформлення і випуск товару буде здійснено у вільний обіг під гарантію. Митний орган, в свою чергу, при надходженні додаткових документів у вказаний проміжок часу самостійно зможе переглянути винесене ним рішення про коригування митної вартості.

У випадку ж випуску товарів у вільний обіг шляхом подання нової декларації із зазначенням митної вартості, визначеної у рішенні про коригування митної вартості декларант названими правами щодо можливості подання на протязі 80 днів митному органу додаткових документів для перегляду митним органом свого рішення не наділений.

Відтак єдиним негативним наслідком для декларанта у випадку випуску товарів у вільний обіг шляхом подання нової декларації із зазначенням митної вартості, визначеної у рішенні про коригування митної вартості є неможливість застосування положень ч. 7 та ч. 8 ст. 55 Митного кодексу України, якими встановлено додаткові преференції для декларанта, який про незгоду заявив під час митного оформлення та здійснив випуск товару у вільний обіг під гарантію.

У свою чергу, частина 1 статті 29 і підпункт "б" пункту 5 частини 2 статті 55 Митного кодексу України врегульовує правовідносини щодо права декларанта оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до суду без будь-яких застережень чи умов (випуску та порядку випуску товарів у вільний обіг), в тому числі, за умови сплати митних платежів згідно із митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів, та/або за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу.

Крім того статтею 8 Конституції України встановлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Вказаний принцип верховенства права проголошено як один із основних принципів здійснення правосуддя в адміністративних судах.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Будь-яке обмеження прав і свобод особи повинно бути чітким та законодавчо визначеним. Національним законодавства не передбачено чіткої та передбачуваної норми закону, за якою декларант позбавляється права на захист його прав (щодо можливості скасування рішення про коригування митної вартості постановленого з порушенням закону) у випадку, якщо про обставини щодо порушеного права декларант дізнався за наслідками правового аналізу оскаржуваного рішення, дій (бездіяльності), який здійснено після випуску товарів у вільний обіг, шляхом подання нової декларації із зазначенням митної вартості, визначеної у рішенні про коригування митної вартості.

На наслідки такої нечіткості закону вказує ціла низка судових рішень Верховного Суду, зокрема: від 24 січня 2019 року у справі № 821/1697/17, від 22 квітня 2019 року у справі № 815/6242/17, 09 квітня 2019 року у справі № 825/1990/17, у яких надано правову оцінку рішенню про коригування митної вартості після випуску товару у вільний обіг незалежно від застосованого методу випуску у вільний обіг - під гарантію або шляхом подання нової декларації із зазначенням митної вартості, визначеної у рішенні про коригування митної вартості та зазначено, що встановивши обставини щодо прийняття рішення в порушення закону, суд приймає рішення стосовно задоволення вимог декларанта шляхом визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення і тим самим визнає право декларанта на захист його порушеного права у вигляді визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості незалежно від застосованого декларантом способу випуску товару у вільний обіг під гарантію чи за новою декларацією.

Отже норми національного законодавства не містять чіткої норми, яка позбавляє декларанта права на оскарження рішення про коригування митної вартості ввезеного товару та картки відмови в прийнятті митної декларації після правового аналізу винесеного митним органом рішення.

З урахуванням наведеного, оформлення ввезеного товару та випущення його у вільний обіг за новою митною декларацією не позбавляє права позивача на захист його порушеного права в цій справі незалежно від застосованого ним способу випуску товару у вільний обіг.

Разом з тим картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є похідною від рішення про коригування митної вартості.

За таких обставин колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000080/2 від 06.03.2023 та картку відмови № UA807200/2023/000104 від 06.03.2023, оскільки такі не відповідають критеріям, встановленим частиною 2 статті 2 КАС України.

Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, наведених у постанові від 30.01.2019 у справі №755/10947/17, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду, а тому до спірних правовідносин підлягає застосуванню саме правові позиції Верховного Суду, викладені у постановах зазначених вище в даній постанові.

Зважаючи на вказані судові рішення Верховного Суду, суд апеляційної інстанції не виключає можливості того, що після прийняття судом рішення у цій справі, остання правова позиція Верховного Суду буде незмінною.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними , не впливають на правомірність висновків суду, оскільки в апеляційній скарзі зазначено лише те, що постанова суду першої інстанції є незаконною, підлягає скасуванню у зв`язку із ненаданням судом належної правової оцінки обставинам справи та невірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, зміст апеляційної скарги , який повністю дублює заперечення на позов, подані до суду першої інстанції , містить виключно суб`єктивне бачення апелянта обставин справи, які розглянуто судом першої інстанції та надано належну правову оцінку, апелянтом у скарзі абсолютно не зазначено в чому ж конкретно виявилося ненадання судом першої інстанції належної правової оцінки обставинам справи, тобто які з них випали з поля зору суду, а які було досліджено невірно, а також не зазначено того, які ж висновки, натомість, повинні були б бути зроблені судом та не обґрунтовано в чому полягає невірність застосування судом норм матеріального права, які саме норми та яким чином було порушено чи неправильно застосовано та яких процесуальних норм адміністративного судочинства не було дотримано судом під час розгляду даної адміністративної справи, а також не зазначено які з поданих доказів суд дослідив неправильно або неповно, а відповідно і підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Зважаючи на результати апеляційного перегляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат зі сплати судового збору. Доводів щодо незгоди з розподілом судових витрат апеляційна скарга не містить.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.08.2023 по справі № 520/12188/23 залишити без змін.

.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) І.М. Ральченко О.В. Присяжнюк
Повний текст постанови складено 12.03.2024 року