Справа № 120/14553/23
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

11 березня 2024 р. Справа № 120/14553/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Бошкової Ю.М., розглянувши у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - ГУ ПФУ у Вінницькій області, відповідач) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 15.04.2021 у справі №120/1450/21 здійснено перерахунок пенсії у разі втрати годувальника з 16.07.2019 на підставі довідки Апеляційного суду Вінницької області від 12.03.2019 № 05-27/60/2019. Однак, при проведенні перерахунку з 16.07.2019 відповідачем обмежено пенсію позивача максимальним розміром.

На переконання ОСОБА_1 такі дії пенсійного органу є протиправними, адже розмір пенсії по втраті годувальника визначається розділом V Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та не містить жодних застережень щодо необхідності застосування при визначенні розміру цього виду пенсії обмеження максимальним розміром. При цьому, відповідне обмеження визначено для пенсіонерів. які отримують пенсію за віком, відповідно до ч. 3 ст. 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Ухвалою від 18.09.2023 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Ухвалою від 25.09.2023 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

11.10.2023 на адресу суду надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, з мотивів пропуску позивачем строку звернення до суду.

13.10.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому ГУ ПФУ у Вінницькій області зазначає, що на осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону № 3668-VІ та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений цим Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку.

Також представник відповідача зазначає, що аналізуючи норми абзаців 1, 2 пункту 2 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положення» Закону №3668-VI, можна дійти висновку, що вказані норми Закону №3668-VI стосуються виплат пенсії, призначеної до 01.10.2011, та розмір якої на час призначення перевищував встановлений цим Законом її максимальний розмір. Виплата таких пенсій здійснюється без підвищень, доплат та інших перерахунків до того моменту, коли встановлений максимальний розмір пенсії відповідатиме розміру відповідної пенсії.

Таким чином, вказану норму не можна тлумачити як підставу для скасування обмеження максимального розміру пенсій, призначених до набрання чинності Законом №3668-VI. В даному випадку ця норма не скасовує обмеження розміру пенсії позивача, а лише визначає, що до моменту, коли розмір пенсії не відповідатиме встановленому максимальному розміру, виплата такої пенсії здійснюється без підвищень, доплат та інших перерахунків

З огляду на викладене, відповідач вважає що до пенсії ОСОБА_1 правомірно застосовано обмеження максимальним розміром.

Ухвалою від 09.01.2023 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачеві 5-денний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із позовною заявою із зазначенням підстав для поновлення такого строку та доказами поважності причин його пропуску.

30.10.2023 позивачем подано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Ухвалою суду від 13.11.2023 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду. Клопотання ГУ ПФУ у Вінницькій області про залишення позовної заяви без розгляду задоволено частково. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області в частині позовних вимог, що стосуються оскарження дій відповідача щодо обмеження пенсії максимальним розміром за період з 16.07.2019 по 19.03.2023, та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії за відповідний період - залишено без розгляду. Продовжено розгляд справи в частині позовних вимог, що стосуються оскарження дій відповідача щодо обмеження пенсії максимальним розміром з 20.03.2023, та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії за відповідний період.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Вінницькій області.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 25.11.2019 у справі № 120/3303/19-а частково задоволено позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ у Вінницькій області про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Серед іншого, вказаним рішенням визнано протиправною відмову ГУ ПФУ у Вінницькій області у переведенні ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника та зобов`язано ГУ ПФУ у Вінницькій області з 16.07.2019 перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника та з вказаної дати виплачувати ОСОБА_1 пенсію у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 50% щомісячного довічного грошового утриманні судді у відставці померлого годувальника ОСОБА_2 , з урахуванням фактично виплачених сум пенсії за віком.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.03.2020 апеляційні скарги ОСОБА_1 та ГУ ПФУ у Вінницькій області залишено без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25.11.2019 у справі № 120/3303/19-а без змін.

На виконання зазначеного судового рішення з 16.07.2019 пенсійний орган перевів позивача з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, обчисливши її в розмірі 50% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яке отримував померлий годувальник ОСОБА_2 (за матеріалами пенсійної справи таке грошове утримання становило 31398,84 грн).

У подальшому, позивач звернулась до відповідача з заявою, в якій просила здійснити їй перерахунок та виплату пенсії по втраті годувальника з 16.07.2019 у розмірі 50% від суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці померлого годувальника ОСОБА_2 , однак з урахуванням довідки Апеляційного суду Вінницької області від 12.03.2019 за № 05-27/60/2019, згідно з якою суддівська винагорода ОСОБА_2 , яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці складає 57054,60 грн. Однак, ГУ ПФУ у Вінницькій області відмовило у проведенні відповідного перерахунку.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач оскаржила їх до Вінницького окружного адміністративного суду.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 15.04.2021 у справі №120/1450/21-а адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області у перерахунку ОСОБА_1 пенсії у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 50% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 , розрахованого на підставі довідки Апеляційного суду Вінницької області від 12 березня 2019 року № 05-27/60/2019. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 16 липня 2019 року перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 50% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 , розрахованого на підставі довідки Апеляційного суду Вінницької області від 12 березня 2019 року № 05-27/60/2019, з урахуванням фактично виплачених сум пенсії. В решті позовних вимог відмовлено.

27.07.2023 позивач звернулась до ГУ ПФУ у Вінницькій області із заявою, у якій серед іншого зазначила, що з розрахунку пенсії вбачається, що розмір пенсії у разі втрати годувальника становить 29488,78 грн., проте розмір фактично нарахованої пенсії обмежено 10 прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність та становить 20930 грн.

У відповідь на заяву позивача, ГУ ПФУ у Вінницькій області у листі від 25.08.2023 послалось на приписи ст. 2 Закону №3668 від 08.07.2011 та зазначила, що пенсії позивача не може перевищувати 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Позивач вважає дії ГУ ПФУ у Вінницькій області щодо застосування обмеження пенсії максимальним розміром до виплати протиправними, а тому за захистом своїх прав та інтересів звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як це визначено його преамбулою.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 № 107-VI внесено зміни до Закону № 1058, а саме викладно частину 3 статтю 27 у такій редакції: "Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) не може перевищувати дванадцяти мінімальних розмірів пенсії за віком, встановленої абзацом першим частини першої статті 28 цього Закону".

Внесені зміни визнано неконституційними згідно з Рішенням Конституційного Суду № 10-рп/2008 від 22.05.2008.

У подальшому зміни до Закону №1058 внесено відповідно до Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 № 3668-VI, на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 № 911-VIII, а саме частину третю статті 27, яку викладено в наступній редакції: "Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень".

Обґрунтовуючи правомірність своїх дій щодо застосування до пенсії позивача обмеження максимальним розміром ГУ ПФУ у Вінницькій області посилається саме на приписи Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 № 3668-VI.

Водночас, в контексті обставин даної справи підлягає дослідженню питання застування приписів Закону № 3668-VI, у разі призначення пенсії відповідно до Закону №1058.

Так, за приписами ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 призначено пенсію у разі втрати годувальника, на підставі рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25.11.2019 у справі № 120/3303/19-а та наразі позивач отримує пенсію обчислену відповідно до рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 15.04.2021 у справі №120/1450/21-а.

Суд зазначає, що умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, розмір такої пенсії та період, на який призначається пенсія у зв`язку з втратою годувальника визначено розділом V Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Так, згідно ст. 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Дітям-сиротам пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірах, визначених частиною першою цієї статті, виходячи з розміру пенсії за віком кожного з батьків.

Саме ст. 37 Закону №1058 визначено розмір пенсії у разі втрати годувальника.

У свою чергу, положення про те, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність містяться в ч. 3 ст. 27 цього Закону.

При цьому, ця статті носить назву "розмір пенсії за віком".

Так, позивач має право та реалізувала його на підставі вищезазначених рішень суду, на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у зв`язку з чим, обмеження максимального розміру до такого виду пенсії не застосовуються, адже норма ст. 37 Хакону №1058 не містить жодних приписів про обмеження розміру пенсії у разі втрати годувальника максимальним розміром.

При цьому, суд вважає безпідставними посилання відповідача на норми абзаців 1, 2 пункту 2 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положення» Закону №3668-VI, адже позиція позивача у спірних правовідносинах не базується на тому, що вищезазначені норми Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI скасовують обмеження розміру її пенсії.

Відтак, суд доходить висновку для наявності підстав для визнання протиправними дій ГУ ПФУ у Вінницькій області щодо застосування обмеження максимальним розміром до пенсії ОСОБА_1 з 20.03.2023.

Щодо вимоги позивача зобов`язального характеру, то остання на підставі пункту 23 статті 4 КАС України підлягає задоволенню шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 20.03.2023 без обмеження максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум.

При цьому, суд не вбачає підстав для зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії виходячи із заробітку зазначеного в довідці Апеляційного суду Вінницької області від 12.03.2019 №05-27/60/2019 у розмірі 50% від суми заробітної плати (грошового забезпечення), адже право на отримання пенсії у разі втрати годувальника з урахуванням вищезазначеної довідки підтверджено рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 15.04.2021 у справі № 120/1450/21-а, яке є обов`язковим та у суду відсутні підстави вважати, що ГУ ПФУ у Вінницькій області не буде враховувати рішення суду у справі № 120/1450/21-а при проведенні перерахунку пенсії на виконання рішення суду у даній справі.

Відтак, у цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В силу приписів частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, суд доходить висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а витрат, пов`язаних з розглядом справи, судом не встановлено, питання про розподіл судових витрат у цій справі не вирішується.

Керуючись ст.ст.73-77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 263, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнання протиправними дій Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо застосування обмеження максимальним розміром до пенсії ОСОБА_1 з 20.03.2023.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 20.03.2023 без обмеження максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005; ).

Рішення суду сформовано: 11.03.2024.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна