Справа № 304/495/24
Суддя: Ганько І. І.
Дата ухвалення: 2024-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 304/495/24 Провадження № 2-а/304/9/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 лютого 2024 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Ганька І. І.,

за участі секретаря судового засідання Галас Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 304/495/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 01107657 від 11 грудня 2023 року,

У С Т А Н О В И В :

позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з вищевказаною позовною заявою, яку мотивує тим, що 11 грудня 2023 року поліцейським відділу поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області відносно нього винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА 01107657, за якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою, яка не має права керувати таким транспортним засобом, а саме у тому, що він керував транспортним засобом без відповідної категорії, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 грн. Натомість він вважає вказану постанову незаконною та такою, що винесена з грубим порушенням його права на захист, без фактичного з`ясування всіх обставин справи та всупереч вимогам ст. 24, 55, 59, 62 Конституції України та ст. 33, 245, 251, 268, 280, 283 КУпАП. Вказаний процесуальний документ є таким, що не відповідає дійсним обставинам та вимогам чинного законодавства з наступних підстав. Того дня, а саме 11 грудня 2023 року він знаходився у с. Концово Ужгородського району Закарпатської області на автомобілі марки «IVECO» (TV630CP), де був зупинений працівниками поліції, які попросили документи для перевірки. Однак, після перевірки наданих ним документів, поліцейські заявили, що у нього відсутня відповідна категорія для водіння транспортного засобу, за кермом якого він перебуває. Натомість він пояснив, що давно керує цим транспортним засобом та має необхідну для цього категорію «В», оскільки його транспортний засіб має максимальну завантаженість 3500 кг, про що також зазначено і у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, яке він відповідно попередньо надав інспекторам. На його пояснення поліцейські, зазначивши паспортні дані, відпустили його без складання будь-яких процесуальних документів. Однак 08 лютого 2024 року у додаток «Дія» йому надійшла оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення. Відповідно до п. 2.1. «а» ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Пунктом 2.13 ПДР України визначено категорії транспортних засобів, зокрема до категорії «В» відносяться автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3 500 кілограм (7 700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми, состав транспортних засобів з тягачем категорії В та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограм. Відповідальність за порушення вказаних вимог правил дорожнього руху передбачена ч. 2 ст. 126 КУпАП як керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування транспортним засобом. Тобто необхідною умовою адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП у даному випадку є відсутність у особи права керування певною категорією транспортних засобів. Натомість як виднот з його посвідчення водія серії НОМЕР_1 у нього наявне право на керування транспортними засобами категорії В та С. При цьому згідно із Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, яким він керував, марки «IVECO» (TV630CP), найбільша загальна вага такого (позначення F1) становить 3 500 кг. Тобто будь-яких правил дорожнього руху ним порушено не було, він керував транспортним засобом з допустимою вагою, що відповідає категорії, зазначеній у його посвідченні водія. Крім цього, поліцейським грубо порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці вчинення такого відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 7 листопада 2015 року № 1395, через що він не знав про винесення відносно нього постанови про накладення адміністративного стягнення, а відтак не може долучити її в якості доказу, а також пропустив строк звернення до суду за захистом своїх порушених прав, що наданий йому законом. Відтак, за наведених ним обставин, через грубе порушення поліцейським положень закону, він дізнався про існування відносно нього оскаржуваної постанови від 11 грудня 2023 року лише 08 лютого 2024 року, отримавши повідомлення у додаток «Дія». З огляду на вищевикладене просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 01107657 від 11 грудня 2023 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400 (три тисячі чотириста) гривень, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 лютого 2024 року головуючим суддею (суддею-доповідачем) у Перечинському районному суді Закарпатської області у судовій справі № 304/495/24 (провадження № 2-а/304/9/2024) визначено суддю Ганька І.І.

Ухвалою судді Перечинського районного суду від 19 лютого 2024 року поновлено ОСОБА_1 пропущений процесуальний строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 01107657 від 11 грудня 2023 року; прийнято подану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній адміністративній справі; постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті та визначено відповідачу строк для подачі відзиву на позов. Одночасно витребувано від Головного управління Національної поліції в Закарпатській області оригінали матеріалів адміністративної справи, що стосуються винесення відносно ОСОБА_1 постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 01107657 від 11 грудня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Двадцять восьмого лютого 2024 року до суду в електронній формі через систему «Електронний суд» надійшла заява представника Головного управління Національної поліції в Закарпатській області Олексія В.В. про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до ГУНП в Закарпатській області про скасування постанови серії ЕНА № 01107657 в справі про адміністративне правопорушення від 11 грудня 2023 року, яка мотивована тим, що звернення до суду 16 лютого 2024 року після спливу 68 днів після винесення оскаржуваної постанови є суттєвим порушенням норм процесуального права. Так, своєчасне звернення до суду з даним позовом залежало виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто дана обставина має суб`єктивний характер, що свідчить про неповажність причин пропуску строку звернення до адміністративного суду. Одночасно повідомив, що позивач отримав копію постанови відразу на місці вчинення правопорушення, що підтверджується підписом на самій постанові. Про порушення свого права позивач фактично дізнався 11 грудня 2023 року під час надання документів для перевірки працівникам поліції. Отже, ОСОБА_1 мав можливість звернутися до суду з позовом про скасування вказаної постанови раніше, тоді як будь-яких доказів наявності об`єктивних причин, що перешкоджали своєчасно звернутися до суду з відповідним позовом про захист свого порушеного права, ним не надано.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить такі задовольнити, а питання щодо стягнення процесуальних витрат з держави в особі поліції не вирішувати у зв`язку з дією воєнного стану в Україні та складним економічним становищем.

Представник Головного управління Національної поліції в Закарпатській області у судове засідання не з`явився, хоча про місце, дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, що відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи у його відсутності.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд встановив, що 11 грудня 2023 року винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 01107657, згідно якої цього ж дня ОСОБА_1 по вул. Тарнівецька у с. Концово Ужгородського району Закарпатської області керував транспортним засобом марки «IVECO» (TV630CP), при цьому не маючи права керувати таким транспортним засобом, внаслідок чого скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, за що до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3 400 грн (а. с. 8, 9).

Так, відповідно до п. 2.1. «а» Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно п. 2.13 Правил дорожнього руху до категорії «В» транспортних засобів належать автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми, состав транспортних засобів з тягачем категорії В та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів.

Частина 2 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Позивач ОСОБА_1 , звертаючись до суду з даним адміністративним позовом, стверджував, що у нього є право керування транспортними засобами, що належать до категорії «В» та «С», тобто у тому числі транспортним засобом марки «IVECO».

Суд встановив, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має право керування транспортними засобами категорії «В» та «С», про що свідчить посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 11 червня 2022 року ТСЦ 2141, дійсним до 11 червня 2052 року (а. с. 12).

При цьому, згідно із Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, наданим позивачем ОСОБА_1 , найбільша загальна вага транспортного засобу марки «IVECO» (позначення F1) становить 3 500 кг (а. с. 13, 14).

Таким чином, оскільки позивач ОСОБА_1 має право керування транспортними засобами категорії «В», до яких належить і керований ним транспортний засіб марки «IVECO» (TV630CP), тому суд приходить до висновку про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Разом з цим, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 в розумінні ст. 251 КУпАП відповідачем не надано. Крім цього, відповідачем не виконано ухвалу судді від 19 лютого 2024 року в частині витребування доказів, а саме не надано оригіналів матеріалів адміністративної справи, що стосуються винесення відносно ОСОБА_1 постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 01107657 від 11 грудня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, а відтак суд розглядає справу за наявними у ній доказами, що узгоджується з положеннями ч. 9 ст. 80 КАС України.

Що стосується клопотання представника відповідача Олексія В.В. про залишення позову без розгляду, то таке судом не вирішується з огляду на те, що питання поновлення пропущеного позивачем строку для звернення до суду з даним адміністративним позовом вирішено на стадії відкриття провадження у даній справі.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З вищенаведеної норми права вбачається вичерпний перелік повноважень суду за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. При цьому вказана процесуальна норма права є спеціальною по відношенню до ст. 245 КАС України.

Таким чином, оскільки при винесенні оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення відповідачем вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення будь-якими доказами не спростовані, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Крім цього, суд встановив, що згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № від 16 лютого 2024 року позивачем сплачено 605,60 грн судового збору (а. с. 15).

Згідно ч. 2, 3 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Як встановлено у судовому засіданні, позивач, з урахуванням принципу диспозитивності, просить не вирішувати питання розподілу понесених ним судових витрат через введення на території країни воєнного стану та складне економічне становище, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що оскільки таке його волевиявлення не суперечить вимогам закону та не порушує права відповідача, тому може бути задоволене судом.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 1, 2, 5, 19, 20, 73-74, 77-78, 80 ч. 9, 90, 159 ч. 4, 194, 229, 241-246, 268, 286 КАС України, ст. ст. 122, 222, 251, 258, 283, 288 КУпАП, суд, -

У Х В А Л И В :

позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 01107657 від 11 грудня 2023 року задовольнити повністю.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 01107657 від 11 грудня 2023 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 (три тисячі чотириста) грн 00 коп скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду у справах, визначених статтею 286 КАС України, подається у письмовій формі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ; місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Закарпатській області, ; місцезнаходження: 88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Ференца Ракоці, 13.

Головуючий:Ганько І. І.