Справа № 200/1002/24
Суддя: Буряк І.В.
Дата ухвалення: 2024-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2024 року Справа№200/1002/24

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Буряк І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Донецькій області) за змістом якого просить суд:

визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Донецькій області щодо невиплати позивачу пенсії за період з 27.09.2021 по 30.04.2023 у розмірі 304 999,37 грн.;

зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області сплатити позивачу пенсію за період з 27.09.2021 по 30.04.2023 в розмірі 304 999,37 грн.

В обґрунтування позову вказано, що позивач перебуває на обліку ГУ ПФУ в Донецькій області, як отримувач пенсії за віком. Пенсія призначена на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14.11.2022 у справі № 200/4550/22 відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідач порушив права позивача у частині не виплати нарахованої йому пенсії за період з 27.09.2021 по 30.04.2023 у сумі 304 999,37 грн.

Позивач, вважаючи такі дії відповідача протиправними, звернувся до суду за захистом порушеного права.

Ухвалою суду від 21.02.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Витребувано від відповідача докази у справі.

ГУ ПФУ в Донецькій області надано відзив на позовну заяву, де викладено прохання у позові відмовити повністю з огляду на таке.

Пенсія позивачу призначена на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14.11.2022 у справі № 200/4550/22 відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Розмір пенсії обчислено відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Вказаним законом передбачено, що фінансування додаткових витрат на виплату підвищеного розміру пенсії здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.

Станом на 2024 рік бюджет Пенсійного фонду України не затверджено, а тому кошти на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду будуть визначені у бюджеті Пенсійного фонду України на 2024 рік після його затвердження.

Отже, підсумовує відповідач, виплата коштів на виконання рішення суду буде здійснена в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат.

Фактичні обставини, встановлені судом у справі, такі.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 14 листопада 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії ГУ ПФУ у Запорізькій області щодо відмови ОСОБА_1 , в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ у Запорізькій області №89 від 16.08.2022 про відмову ОСОБА_1 , у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язано ГУ ПФУ у Запорізькій області зарахувати до пільгового стажу період праці з 04.01.2000 по 27.01.2000 ОСОБА_1 , на посаді учня гірника підземного з повним робочим днем в шахті.

Зобов`язано ГУ ПФУ у Запорізькій області призначити пенсію ОСОБА_1 , з 27.09.2021 відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 07.03.2023 апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Запорізькій області задоволено частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14.11.2022 у справі №200/4550/22 скасовано частково.

Абзац 4 резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14.11.2022 у справі № 200/4550/22 викладено в наступній редакції:

«Зобов`язати ГУ ПФУ у Запорізькій області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 , період вимушеного простою з 18.04.2020 по 30.04.2020, 25.06.2021, 27.06.2021, 30.06.2021.».

В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14.11.2022 у справі № 200/4550/22 залишено без змін.

Листом ГУ ПФУ у Донецькій області від 15.01.2024 у відповідь на адвокатський запит адвоката позивача ОСОБА_2 повідомлено таке.

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14.11.2022 у справі №200/4550/22 ГУ ПФУ у Запорізькій області призначено ОСОБА_1 з 27.09.2021 пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Доплата за період з 27.09.2021 по 30.04.2023 складає 304 999,37 грн.

Сума доплати буде виплачена у межах бюджетних асигнувань на цю мету.

Правова позиція суду обґрунтована таким.

Статтею 3 Конституції України закріплене визнання найвищою соціальною цінністю в України людини, її життя і здоров`я, честі і гідності, недоторканності і безпеки, відповідальність держави перед людиною за свою діяльність та головний обов`язок держави щодо утвердження і забезпечення прав і свобод людини.

Право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право відповідно до ч. 2 ст. 46 Конституції України гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел, і забезпечується ч. 2 ст. 22 Конституції України, відповідно до якої конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту.

Спеціальним законом, яким врегульовано правовідносини щодо пенсійного забезпечення громадян, строки та порядок перерахунку пенсій є Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону № 1058-IV нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

У справі, що розглядається, відповідач право позивача на отримання пенсії не заперечував, сума заборгованості не є спірної у справі.

В цій справі нараховані суми пенсії, не отримані позивачем саме з вини пенсійного органу, тому виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

За ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсії виплачуються щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі, за зазначеним в заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством, зокрема, в інших випадках, передбачених ч.1 ст. 49 цього Закону.

Позивачу не виплачено пенсію за період з 27.09.2021 по 30.04.2023 та заборгованість складає 304 999,37 грн.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Згідно статті 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини кожна особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, п. 40 зазначив, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок (рішення у справі «Іммобільяре Саффі" проти Італії («Immobiliare Saffi «проти Італії»), заява № 22774/93, п. 66.

Неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Першого Протоколу (п. 53 рішення ЄСПЛ у справі «Войтенко проти України» від 29.06.2004 № 18966/02).

У справі п. 54 рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (заява № 40450/04, п. 54) ЄСПЛ, посилаючись на попередню практику, зазначив, що саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції (рішення у справі «Войтенко проти України» від 29.06.2004 № 18966/02; рішення у справі «Ромашов проти України», № 67534/01, від 27 липня 2004 року; у справі «Дубенко проти України», № 74221/01, від 11 січня 2005 року; та у справі «Козачек проти України», № 29508/04, від 7 грудня 2006 року). Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою (рішення у справі «Шмалько проти України», № 60750/00, п. 44, від 20 липня 2004 року). Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі «Сокур проти України», № 29439/02, від 26 квітня 2005 року, і у справі «Крищук проти України», № 1811/06, від 19 лютого 2009 року).

Наявність у позивача права на отримання відповідних виплат встановлена рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 14.11.2022 у справі №200/4550/22.

Вказане право не заперечується відповідачем. Тому це право не може бути скасоване чи відстрочено з підстав відсутності фінансування такого виду виплат з державного бюджету.

Верховний Суд України у своїх судових рішеннях неодноразово вказував, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат (постанови Верховного Суду України від 22.06.2010 у справі № 21-399во10, від 07.12.2012 у справі № 21-977во10, від 03.12.2010 у справі № 21- 44а10).

У цій справі судом встановлено, що невиплата позивачу нарахованої на виконання рішення суду сума пенсії становить втручання у його право на мирне володіння присудженими грошовими коштами.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є правомірними та підлягають задоволенню повністю.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Першого апеляційного адміністративного суду від 12.10.2023 у справі №200/2179/23 та від 16.10.2023 у справі № 200/967/23.

Щодо судового збору.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру фізичною особою справляється судовий збір 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу , що в даному випадку складає 3049.99 грн.

Водночас, відповідно ч. 3 ст. 4 Закону України Про судовий збір при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, оскільки позивач звернувся до суду в електронній формі, то розмір судового збору має складати 2439,99 грн.

Таким чином, суд, на підставі ч. 1 ст. 139 КАС України, стягує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у розмірі 2439,99 грн.

В іншій частині надміру сплачений позивачем судовий збір підлягає поверненню позивачу за правилами установленими Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787 .

Керуючись статями 9, 19, 72-79, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84116, Донецька область, місто Слов`янськ, площа Соборна, будинок 3, ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо невиплати ОСОБА_1 пенсії за період з 27.09.2021 по 30.04.2023 у розмірі 304 999,37 грн.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області сплатити позивачу пенсію за період з 27.09.2021 по 30.04.2023 в розмірі 304 999,37 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецький області (84116, Донецька область, місто Слов`янськ, площа Соборна, будинок 3, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в сумі 2439,99 (дві тисячі чотириста тридцять дев`ять) гривень 99 копійок.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.255 КАС України.

Рішення суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.292, 295, 297 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 12.03.2024.

Суддя І.В. Буряк