Справа № 300/3777/22
Суддя: Микитин Н.М.
Дата ухвалення: 2024-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" березня 2024 р. справа № 300/3777/22
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі судді Микитин Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі, також позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області (далі відповідач, ГУНП в Івано-Франківській області) про визнання протиправними та скасування наказу від 24.08.2022 за № 355 о/с в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, наказу від 23.08.2022 за № 700 про "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності", поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 з 15.08.2017 по 25.08.2022 перебував на службі в органах Національної поліції України, однак, на підставі оскаржуваного наказу від 24.08.2022 за № 355 о/с звільнений із займаної посади за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби. Так, згідно наказу № 860 зазначається, що за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилось у порушенні вимог пп. 1, 2,3,4 н. 1 ст. 2, ст. 7, ст. 1 1, пп. 1, 2, 3, 4 п. 1 ст. 18, ст. 23, п. 1 ст. 64 ЗУ "Про Національну поліцію", вимоги Наказу МВС № 650 від 28.07.2017 "Про затвердження Інструкції з організації діяльності дільничних офіцерів поліції", вимоги пп. 2 п. 1, п. 2 розділу 1, пп. 1,2, 3, 4, 5, 6, 7 п. 1 розділу II та п. 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджені наказом МВС України від 09.1 1.2016, та вимог пп. 1, 2, 3, 4, 6, 7, 11, 13 п. З ст. 1 розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України від 15.03.2018, а також вимоги Наказів МВС № 654 від 01.08.2018 "Про затвердження Порядку винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника" та № 369-180 від 13.03.2019 "Про затвердження Порядку проведення оцінки ризиків домашнього насильства" до т.в.о. дільничного офіцера поліції ВП № 2 (смт. Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУ НП в Івано-Франківській області застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби.
Однак, на думку позивача, дисциплінарний проступок, який став підставою для застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби не відповідає фактичним обставинам справи, а їх встановлення є суб`єктивним та таким, що не ґрунтується на логічних висновках, а також суперечить встановленим фактам у зв`язку з наступним.
Так, згідно висновку службового розслідування вважається встановленим той факт, що позивач нібито допустив вчинення насильницьких дій щодо ОСОБА_2 . В ході службового розслідування допитано ряд осіб, серед яких ОСОБА_2 , який стверджує, що в січні 2022 ОСОБА_1 запропонував йому підробіток, який полягав у виконанні різного роду робіт. На дану пропозицію ОСОБА_2 погодився, після чого кожного дня нібито приходив на територію домогосподарства та виконував різного роду роботу. При цьому, пропрацювавши так пів року, в червні 2022 ОСОБА_2 повідомив ОСОБА_1 , що більше не хоче працювати, після чого позивач нібито силоміць доставив його до свого будинку та не випускав з нього і змушував виконувати роботи. Однак, з аналізу зібраних в ході проведення службового розслідування матеріалів неможливо встановити той факт, що взагалі мала місце така подія, як незаконне утримання та побиття ОСОБА_2 позивачем, оскільки жодних доказів, які б поза розумним сумнівом вказували на те, що такі дії мали місце, відповідачем не встановлено та не досліджено, службове розслідування проведено поверхнево та не об`єктивно.
Також, позивач зазначає, що дотримуючись присяги поліцейського України сумлінно виконував свої посадові обов`язки, дотримувався Конституції України та законів України, вірно служив Українському народові, жодних дій, які б зокрема, свідчили про невиконання наказів керівництва чи здійснення дій, які б свідчили про перешкоджання іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, дій стосовно порушення положень Правил етичної поведінки поліцейських не вчинялося, жодної згадки про такі дії у висновку службового розслідування не наводиться, водночас ці дії безпідставно ставляться у вину позивачу.
Крім того, під час складення висновку службового розслідування взято до уваги, досліджено та зазначено лише обтяжуючі обставини, у зв`язку з чим висновок службового розслідування на думку позивача є суб`єктивним та упередженим, оскільки відповідачем не взято характеристику з останнього місця служби позивача, з місць, за якими останній був закріплений дільничним офіцером поліції, а взято до уваги негативну характеристику з Надвірнянського РВП ГУ НА в Івано-Франківській області, та не перевірено викладені в ній обставини, так як останні суперечать іншим наявним в матеріалах службового розслідування доказам.
Враховуючи вищевикладене, на думку позивача службове розслідування проведено з порушенням вимог Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" та "Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України", затвердженого Наказом МВС №893 від 07.11.2018, що виразилось в тому, що дане розслідування було не повним та не об`єктивним, упередженим, висновки даного розслідування суперечать фактам та обставинам справи, дисциплінарні проступки вважаються доведеними за відсутності для цього достатніх підстав. Відтак, позивач вважає, накази про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби з поліції та звільнення зі служби в поліції є протиправними, та такими, що ґрунтуються на неповних і невірних висновках службового розслідування, а тому підлягають скасуванню.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду 03.10.2022 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи, згідно із правилами, встановленими статтею 262 КАС України.
З`ясувавши, після відкриття провадження у справі, невідповідність адміністративного позову вимогам, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.10.2022 дану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу п`ятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення вказаних недоліків шляхом подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з посиланням на обставини, які перешкоджали позивачу звернутись до суду із відповідним позовом з дотриманням строку, встановленого приписами частини 4 статті 31 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» (в редакції від 01.05.2022) та навести доводи на обґрунтування поважності причин пропуску строку і надати докази на підтвердження даних доводів.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08.11.2022 визнано неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, з підстав визначених представником позивача у заяві про поновлення процесуального строку.
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу залишено без розгляду.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.01.2023 апеляційну скаргу апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08.11.2022 про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 300/3777/22 скасовано. Направлено справу для продовження її розгляду до суду першої інстанції.
Згідно ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.02.2023, суд постановив розгляд і вирішення справи №300/3777/22 здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 18.10.2022. Представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечив, просив суд в задоволенні позову відмовити та зазначив, що згідно наданих пояснень отриманих в ході службового розслідування комісія прийшла до висновку, що кожна із сторін озвучує свою версію подій, які мали місце 20.07.2022 неподалік Пнівського замку у м. Надвірна та стосовно відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Так, старший лейтенант поліції Загайкевич А.А. та його товариш ОСОБА_3 з якими останній перебував біля Пнівського замку повністю заперечують вчинення будь-яких протиправних дій позивача відносно ОСОБА_2 . У свою чергу, ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 вказують, що саме позивач неодноразово вчиняв протиправні дії відносно ОСОБА_2 , а саме бив його, утримував у себе на домогосподарстві та заставляв працювати. Однак, службовим розслідуванням, яке проведено у порядку та строки визначені Дисциплінарним статутом, чітко встановлено, що старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 вчинено дисциплінарний проступок, що виразився у протиправній винній дії та бездіяльності, порушенні службової дисципліни, невиконанні та неналежному виконанні обов`язків поліцейського поза їх межами, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
У ході проведення службового розслідування комісією було вивчено матеріали перевірки розглянуті старшим дільничним офіцером поліції Надвірнянського РВП старшим лейтенантом поліції Загайкевичем А.А., з яких вбачається, що останній виконує свої посадові обов`язки з порушенням вимог законодавства, поверхнево, формально та безініціативно. Так, ОСОБА_1 , виконуючи свої безпосередні обов`язки, не проявляючи ініціативності, сумлінності, кваліфікованості та професійності, не підвищив рівень довіри населення до поліції, чим як наслідок, не забезпечив належного захисту, дотримання гарантованих прав та свобод заявників. Також, в ході проведення службового розслідування комісією було вивчено матеріали перевірки розглянуті старшим дільничним офіцером поліції Надвірнянського РВП старшим лейтенантом поліції Загайкевичем А.А. та встановлено порушення, а саме, що ЄО № 54 від 02.01.2022, ОЄ № 951 від 10.02.2022, ОЄ № 1147 від 18.02.2022, ОЄ № 1291 від 31.01.2022 та ОЄ № 1893 від 23.03.2022, які зареєстровано в Журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та події Надвірнянського РВП ГУНП та доручено ОСОБА_1 , останнім за результатами перевірки в жодному із зазначених матеріалів не проведено оцінку ризиків та не винесено кривднику терміновий заборонний припис. Крім того, по матеріалах ОЄ 1147, ОЄ 1291 та ОЄ 1893 особу кривдника не притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, ст. 173-2 КУпАП.
Відтак, вина позивача у вчиненні дисциплінарного проступку проявляється в прямому умислі, тобто останній свідомо допускав настання несприятливих наслідків після вчинення ним цих дій. Це порушення стало можливим внаслідок особистої недисциплінованості та повного ігнорування ним вимог чинного законодавства.
Таким чином, висловлена позиція ОСОБА_1 що відповідачем не встановлена його вина у вчиненні кримінального правопорушення є хибною та помилковою. При цьому, предметом розгляду даної справи не є встановлення обставин наявності або відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні кримінально-карного діяння, оскільки вказаний спір виник у правовідносинах з приводу застосування дисциплінарного стягнення у зв`язку із порушенням службової дисципліни, що виразилась у сукупності.
Відтак, підставою для звільнення позивача зі служби в поліції стало порушення ним саме службової дисципліну, що виразилось у порушенні норм чинного законодавства за сукупністю обставин, а саме виклику на лінію «102» щодо побиття поліцейським ОСОБА_1 потерпілого ОСОБА_2 та неналежне виконання службових обов`язків щодо ЄО № 54 від 02.01.2022, ОЄ № 951 від 10.02.2022, ОЄ № 1147 від 18.02.2022, ОЄ № 1291 від 31.01.2022 та ОЄ № 1893 від 23.03.2022, які викладені у висновку службового розслідування. При цьому керівництвом ГУНП не досліджувались питання наявності чи відсутності вчинення поліцейським ОСОБА_1 кримінального чи адміністративного правопорушення, а тільки надавалась правова оцінка наявності або відсутності вчинення ним дисциплінарного проступку. Таким чином, наявність факту притягнення до кримінальної чи адміністративної відповідальності або відсутність такого факту не спростовують можливість притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності за наявності відповідних підстав.
Підсумовуючи, представник відповідача зазначив, що доводи позивача про незаконне застосування дисциплінарного стягнення у зв`язку із недоведеністю його вини у скоєнні дисциплінарного проступку є безпідставними та необґрунтованими. Таким чином, оскаржувані накази є правомірними та законними.
Суд, розглянувши за правилами, встановленими статтею 262 КАС України дану адміністративну справу, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, аргументи відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечення на відповідь на відзив, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, встановив такі обставини.
ОСОБА_1 у період з 15.08.2017 по 25.08.2022 перебував на службі в органах Національної поліції України, відповідно до записів № 4-5 трудової книжки серії НОМЕР_1 , проходив службу в Національній поліції України (а.с.49-50).
20.07.2022 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області надійшла інформація про порушення службової дисципліни старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 , т.в.о. дільничого офіцера поліції відділення №2 (смт Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП а саме надходження повідомлення зі служби 102 про побиття поліцейським гр. ОСОБА_2 (т.1 а.с. 127).
Згідно наказу №561 від 20.07.2022 "Про призначення та проведення службового розслідування", з метою повного та об`єктивного дослідження обставин порушення службової дисципліни за вищевказаним фактом поліцейським Івано-Франківського ГУНП в області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 , призначено службове розслідування (т.1 а.с.103).
Наказом №637 від 04.08.2022 "Про продовження строку проведення службового розслідування та внесення змін до наказу №561 від 20.07.2022", продовжено строк проведення службового розслідування, призначеного наказом ГУНП від 20.07.2022 №561, ще на 15 календарних днів(т. 1 а.с. 104-105).
На підставі наказів №561 від 20.07.2022 та №637 від 04.08.2022, вимог Дисциплінарного статуту Національної поліції України та Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України №893 від 07.11.2018 р. (далі Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України), дисциплінарною комісією проведено службове розслідування, результати якого відображені у Висновку службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни т.в.о. ДОП ВП № 2 (смт. Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП старшим лейтенантом поліції Загайкевичем А.А. (надалі Висновок) (т. 1 а.с. 106-122).
В ході проведення службового розслідування, встановлено, що 20.07.2022 до Надвірнянського РВП на лінію 102 (ЄО №4356 від 20.07.2023) надійшло повідомлення громадянина ОСОБА_5 про те, що 19.07.2022 близько 23:00 год. неподалік Пнівського замку у м.Надвірна працівник поліції ОСОБА_1 побив громадянина ОСОБА_2 .
Опитаний у ході службового розслідування ОСОБА_2 у своєму поясненні зазначив, що у січні 2022 року до нього підійшов працівник поліції ОСОБА_1 , який був дільничним на території де він проживав, та запропонував йому підробіток, який полягав у виконанні різного роду робіт на території його домогосподарства. Оскільки на той період часу у нього не було роботи та засобів існування тому він погодився.
Після цього він кожного дня приходив до домогосподарства ОСОБА_1 та виконував різного роду роботу, а саме прибирав прибудинкову територію, розчищав сніг, колов та складав дрова, годував свійську худобу.
За виконання вказаних робіт ОСОБА_1 давав йому їсти «Мівіну» по одній штуці рано, в обід та на вечерю. Коли за місцем проживання перебувала його мама ОСОБА_6 , то йому давали ще гарячий напій чай або каву. Коли він підходив, щоб йому заплатили кошти то натомість йому пропонували пляшку розведеного спирту, або давали 50 грн за один день роботи.
Пропрацювавши так до початку червня 2022 ОСОБА_2 повідомив ОСОБА_1 , що більше не хоче у нього працювати та перестав приходити до нього, однак ОСОБА_1 після цього зловив його в місті та силоміць доставив до свого будинку де він заставляв його виконувати знов роботу по дому та його батько стеріг за ним, щоб він не втік знову. Проживав він у закритій кімнаті на території його домогосподарства, з якого його не випускали.
Так, він пропрацював до 07.07.2022 та 08.07.2022 втік від ОСОБА_1 до м.Надвірна, однак 09.07.2022 останній зловив його в місті та силоміць доставив до свого будинку, де разом із своїм другом, імені якого він не знає, його били та знущались із нього. Так, товариш ОСОБА_1 щипав його кусачками за руки, а ОСОБА_1 сміявся з цього.
З 09.07.2022 він знову працював по господарству ОСОБА_1 , спав у замкненій кімнаті, яку зранку відмикали та усно вказували на перелік робіт, які він виконував, а ввечері його знову закривали у кімнаті.
12.07.2022 та 17.07.2022 він втікав від ОСОБА_1 та переховувався у свого друга ОСОБА_4
19.07.2022 приблизно о 22:30 год він разом зі своїм знайомим ОСОБА_4 знаходилися в м. Надвірна поряд із костелом до них підбіг ОСОБА_1 разом із своїм другом, та накинувся на нього, повалив на землю та завдав йому декілька ударів кулаком руки по обличчю та тілу. Надягнув йому на руки наручники, відвів його в автомобіль марки «Ауді» та вчергове відвіз до місця проживання ОСОБА_1 , де його побив, так що у нього з вуха пішла кров. Наносячи йому тілесні ушкодження ОСОБА_1 кричав що він його заріже та уб`є.
Після цього 20 липня його вивів ОСОБА_1 на роботу, носіння піску, проносивши декілька відер він відійшов від домогосподарства, та побачивши що ОСОБА_1 за ним не спостерігає, вирішив знов втекти та звернутися у поліцію для написання заяви(т. 1 а.с. 131-132).
У наданих в ході проведення службового розслідування поясненнях громадянин ОСОБА_4 вказав, 19.07.2022 року приблизно о 22:30 год разом з ОСОБА_2 знаходилися в м. Надвірна поряд із костелом коли до них підбіг ОСОБА_1 разом зі своїм другом, та накинулися на ОСОБА_2 поваливши його на землю. ОСОБА_1 почав його бити кулаком руки по обличчю і тілу, після чого скрутили ОСОБА_2 та повели у невідомому напрямку.
Також, він пригадує, що 18.07.2022 року приблизно о 03:00 год до нього додому прийшов ОСОБА_2 , який був у нетверезому стані, та повідомив йому, що його побив ОСОБА_1 та він утік від нього. Почувши це ОСОБА_4 дозволив ОСОБА_2 переночувати у себе, оскільки вони давно знайомі та разом сиділи у місці відбування покарань. Зранку вони пішли збирати пляшки та папір, щоб заробити кошти на прожиття.
Крім того, ОСОБА_4 зазначив, що ОСОБА_2 неодноразово йому жалівся, що ОСОБА_1 постійно б`є його та заставляє працювати (т. 1 а.с.133 ).
Опитаний з даного приводу у ході службового розслідування старший лейтенант поліції, т.в.о. дільничного офіцера поліції ВП № 2 (смт. Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП Загайкевич Андрій Андрійович, у своєму поясненні вказав, що впродовж дня 19.07.2022 знаходився в м. Івано-Франківськ в тренінговому центрі МВС. Близько 18:00 год він приїхав в м. Надвірна та направився до свого друга ОСОБА_3 з метою полагодити йому транспортний засіб. Пізніше направився до Надвірнянського РВП, щоб підвезти свою дівчину додому.
Повернувшись додому та поспілкувавшись зі своїм батьком, останній його придбати 20 літрів бензину в каністру, на що він погодився та взявши каністру на своєму автомобілі марки «Ауді» поїхав у напрямку АЗС «БРСМ».
Після заправки бензину в каністру поїхав до своєї дівчини та потім до свого друга, з яким напередодні домовилися попити кави.
Приїхавши зі своїм другом до центральної частини м. Надвірна він помітив підозрілі рухи в кущах та подумавши, що це «закладники», він пішов разом своїм другом переконатись у цьому.
Прийшовши до підозрілого місця вони нікого не побачили та планували направитися до автомобіля, однак у цей момент помітили що до них ідуть двоє чоловіків, серед яких він впізнав ОСОБА_2 , який підійшов до них та привітався.
Тож між ним та вказаними громадянами зав`язалася розмова у ході якої ОСОБА_2 попросив підвезти його в бік с. Пнів, однак під час поїздки проїжджаючи м. Надвірна вул. Грушевського ОСОБА_2 попросив зупинити автомобіль та вийшов із нього.
Після цього ОСОБА_1 відвіз бензин до себе додому, завіз свого товариша ОСОБА_3 додому та навідався до своєї дівчини, яку також повіз у справах у смт. Битків та повернувшись залишився ночувати у неї.
Також старший лейтенант поліції ОСОБА_1 відповідаючи на питання повідомив, що тілесні ушкодження 19.07.2022 ОСОБА_2 , він не заподіював, вказаного громадянина знає, оскільки неодноразово притягував його відповідальності та звертався із поданням про встановлення адмінннагляду. ОСОБА_2 ніколи не проживав у нього, однак допомагав його батькові по господарству, проте як розраховувався з ОСОБА_2 батько йому невідомо. Силоміць ОСОБА_2 ніхто не утримував, причиною звернення гр. ОСОБА_2 до поліції Загайкевич А.А. вважає є те, що ним було притягнуто ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності за порушення адміністративного нагляду(а.ст. 1 а.с. 143- 147).
Опитаний у ході службового розслідування ОСОБА_1 , батько старшого лейтенанта поліції, ОСОБА_1 , у своєму поясненні повідомив, що проживає у АДРЕСА_1 протягом тривалого часу разом із дружиною ОСОБА_6 , яка на даний період часу знаходиться за кордоном. Його син ОСОБА_1 періодично приїжджає до нього, щоб допомогти по господарству. Щодо звернення ОСОБА_2 , то ОСОБА_1 повідомив, що вказаний громадянин у нього ніколи не проживав та ніколи нічого не допомагав. Він декілька разів вчиняв крадіжки з території його домогосподарства та періодично приходив та просив їсти. Також ОСОБА_1 повідомив, що ні він, ні його син ОСОБА_1 тілесні ушкодження нікому не заподіювали та не утримували силоміць та не примушували робити різну роботу(т.1 а.с. 151-152).
ОСОБА_3 , опитаний з даного приводу надав такі пояснення: « 19.07.2022 у нього зламався автомобіль та він зателефонував до свого знайомого ОСОБА_1 , який є працівником поліції, з проханням про допомогу йому з ремонтом. На його прохання ОСОБА_1 погодився та повідомив, що приїде після роботи. Приблизно о 18 год. 30 хв. ОСОБА_1 приїхав до нього та вони продіагностували автомобіль, після чого ОСОБА_1 поїхав по своїх справах. Згодом ОСОБА_3 вирішив зателефонувати до ОСОБА_1 та запропонував йому попити кави, на вказану пропозицію він погодився та вони зустрілися о 21:30 год у центральній частині м. Надвірна.
Випиваючи каву, ОСОБА_1 почув якісь звуки в кущах та попросив його разом із ним перевірили їх, однак там нікого не було. Після цього, коли вони поверталися до автомобіля ОСОБА_1 до них підійшов знайомий йому з вигляду чоловік, на ім`я ОСОБА_7 , якого він один раз бачив у травні на подвір`ї батька ОСОБА_1 . Вказаний чоловік попросив ОСОБА_1 щоб він його підвіз, на що ОСОБА_1 погодився та, прибравши свої речі з заднього сидіння, запропонував йому присісти туди.
Проїжджаючи поруч з ОСОБА_8 попросив зупинити автомобіль та вийшов, після цього ОСОБА_1 відвіз бензин додому батьків та відвіз його додому. Також ОСОБА_3 повідомив, що йому не відомо про факти побиття ОСОБА_1 вказаного чоловіка, та йому не відомо, щоб ОСОБА_7 виконував будь-яку роботу у батька ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 148-150).
ОСОБА_5 опитана у ході службового розслідування в поясненнях зазначила: «вона знайома з ОСОБА_9 , який їй періодично розповідав про те, що йому спричиняє тілесні ушкодження працівник поліції ОСОБА_1 . Також, ОСОБА_10 неодноразово розповідав їй, що ОСОБА_1 утримував його у себе вдома та примушував робити роботу по господарству.
Так, 20.07.2022 до неї додому прийшов ОСОБА_10 який був побитий та повідомив, що його побив працівник поліції ОСОБА_1 та попросив її викликати поліцію(т. 1 а.с. 139-140).
Опитаний з даного приводу слідчий СВ Надвірнянського РВП старший
лейтенант ОСОБА_11 у наданих поясненнях вказав, що
20 липня 2022 року о 08:00 год він заступив на добове чергування у складі
слідчо-оперативної групи. Під час чергування на службовий планшет надійшло повідомлення щодо спричинення ОСОБА_12 тілесних ушкоджень ОСОБА_2 .
Виїздом СОГ за вказаною у повідомленні адресою було прийнято рішення про доставлення ОСОБА_2 до Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області з метою отримання пояснення за вказаним у повідомленні фактом та складання протоколу про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію.
Під час спілкування з ОСОБА_2 від нього було чути різкий запах
алкоголю, а на його обличчі візуально спостерігались тілесні ушкодження у вигляді кровотечі вушних та носових отворів. На питання до ОСОБА_2 чи звертався він за медичною допомогою до якогось із лікувальних закладів, останній повідомив, що у нього на лікування відсутні грошові кошти, тому він не звертався за медичною допомогою.
За результатами спілкування із ОСОБА_2 було складено відповідний
протокол про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію
пояснення, із яким останній ознайомився, що засвідчив своїми підписами(т.1 а.с. 153-154).
Відповідно до отриманої відповіді з КНП «Надвірняська ЦРЛ» Консультативно-діагностичний центр Юрчило Василь Григорович за медичною допомогою не звертався та згідно відповіді з КНП «Надвірняська ЦРЛ» ОСОБА_2 знаходився на стаціонарному лікуванні в урологічному відділенні з 10.05.2022 по 19.05.2022 з діагнозом: гострий гнійний орхоепідидиміт справа (Історія хвороби №2111).
Також у ході проведення службового розслідування комісією було вивчено матеріали перевірки розглянуті старшим дільничним офіцером поліції Надвірнянського РВП старшим лейтенантом поліції Загайкевичем А.А.
Було встановлено, що ЄО № 54 від 02.01.2022, ЄО № 951 від 10.02.2022, ЄО 1147 від 18.02.2022, ЄО № 1291 від 31.01.2022 та ЄО № 1893 від 23.03.2022 у зазначені матеріали зареєстровано в Журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Надвірнянського РВП ГУНП по факту вчинення домашнього насильства та доручено керівництвом РВП для розгляду ст. ДОП Надвірнянського РВП старшому лейтенанту поліції Загайкевичу А.А.
В порушення Наказів МВС № 654 від 01.08.2018 «Про затвердження Порядку винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника» та № 369/180 від 13.03.2019 «Про затвердження Порядку проведення оцінки ризиків домашнього насильства» за результатами перевірки в жодному із зазначених матеріалів не проведено оцінку ризиків та не винесено кривднику терміновий заборонний припис. Окрім цього, по матеріалах (ЄО 1147, ЄО 1291 та ЄО 1893) особу кривдника не притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, ст. 173-2 КУпАП.
Матеріали ЄО № 545 від 24.02.2022 зареєстровано в Журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Надвірнянського РВП ГУНП по факту спричинення особі заявнику тілесних ушкоджень. В даному випадку ОСОБА_1 не вжито жодних заходів для встановлення свідків чи очевидців події, наявні пояснення тільки фігурантів події. Відповідно, дану заяву було передчасно списано та в порушення вимог ст. 214 КПК, не було внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань так як, у протоколі заяви, заявник чітко вказує на спричинення йому тілесних ушкоджень іншими особами.
Із зазначеного вбачається, що ОСОБА_1 виконує свої посадові обов`язки з порушенням вимог законодавства, поверхнево, формально та безініціативно.
Відтак, на підставі висновку службового розслідування, за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог пп. 1, 2, 3, 4 п. 1 ст. 2; ст. 7; ст. 11; пп. 1, 2, 3, 4 п. 1 ст. 18; ст. 23; п. 1 ст. 64 Закону України "Про Національну поліцію" від 2 липня 2015 року № 580-VIII; вимоги Наказу МВС № 650 від 28.07.2017 "Про затвердження Інструкції з організації діяльності дільничних офіцерів поліції"; вимоги пп. 2 п. 1, п. 2 розділу І, пп. 1,2, 3, 4, 5, 6, 7 п. 1 розділу II та п. 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджені наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179 та вимог пп. 1,2, 3,4,6,7, 11, 13 п. 3 ст. 1 розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, а також вимог Наказів МВС № 654 від 01.08.2018 "Про затвердження Порядку винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника" та № 369/180 від 13.03.2019 "Про затвердження Порядку проведення оцінки ризиків домашнього насильства" комісія вважали би до т.в.о. дільничного офіцера поліції ВП № 2 (смт. Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції (т. 1 а.с.32-48).
Відповідно до наказу начальника ГУНП в Івано-Франківській області "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників ГУ НП за №700 від 23.08.2022 (пункт 2) за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог пп. 1, 2, 3, 4 п. 1 ст. 2; ст. 7; ст. 11; пп. 1, 2, 3, 4 п. 1 ст. 18; ст. 23; п. 1 ст. 64 Закону України "Про Національну поліцію" від 2 липня 2015 року № 580-VIII; вимоги Наказу МВС № 650 від 28.07.2017 "Про затвердження Інструкції з організації діяльності дільничних офіцерів поліції"; вимоги пп. 2 п. 1, п. 2 розділу І, пп. 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 п. 1 розділу II та п. 3 розділу IV Правила етичної поведінки поліцейських, затверджені наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179 та вимог пп. 1,2, 3,4,6,7, 11, 13 п. 3 ст. 1 розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, а також вимог Наказів МВС № 654 від 01.08.2018 "Про затвердження Порядку винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника" та № 369/180 від 13.03.2019 "Про затвердження Порядку проведення оцінки ризиків домашнього насильства" до старшого дільничного офіцера поліції Надвірнянського РВП ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції (т. 1 а.с.29-31).
Наказом від 24.08.2022 за № 355 о/с "По особовому складу" згідно з частиною 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" звільнити із служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0111149), старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Надвірнянського районного відділу поліції, з 25 серпня 2022 року, з виплатою компенсації за 17 діб невикористаної чергової відпустки за фактично відпрацьований час у календарному році (т. 1 а.с.28).
Вважаючи звільнення незаконним, позивач, оспорюючи факт вчинення ним дисциплінарного проступку, об`єктивність службового розслідування та сувору міру покарання, призначеного за висновками цього розслідування, через свого представника звернувся до суду із даною позовною заявою.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України Про Національну поліцію №580-VIII від 02.07.2015 (далі Закон №580-VIII).
Згідно статті 2 Закону №580-VIII, завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.
Статтею 3 Закону №580-VIII встановлено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Згідно статті 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Відповідно до частини 1 статті 18 Закону №580-VІІІ поліцейський зобов`язаний:
1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;
2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;
3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;
4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;
5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;
6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Статтею 19 Закону №580-VIII визначено види відповідальності поліцейських. У разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону (частина перша).
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (частина друга).
Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень (частина 1 статті 59 Закону №580-VIII).
Відповідно до частини 1 статті 64 Закону №580-VIII, особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.
Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі Дисциплінарний статут).
У преамбулі Закону України №2337-VІІІ від 15.03.2018 вказано, що цей Статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.
Згідно статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників (частина перша).
Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу (частина друга).
Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Аналіз наведених положень Дисциплінарного статуту є підставою для висновку про те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.
У відповідності до положень частин 1, 2 статті 11 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.
Статтею 12 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Згідно статті 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків (частина перша).
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Не дотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення, зокрема, звільнення з органів внутрішніх справ.
У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.
Частиною 3 статті 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3)сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Згідно із частинами 1-4 статті 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Частиною 10 статті 14 Дисциплінарного статуту врегульовано, що Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Відповідно до частини 1 розділу 2 Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС №893 від 07.11.2018, службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Частинами 1-3 статті 18 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.
Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України Про захист персональних даних, Про державну таємницю та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; користуватися правничою допомогою.
Частинами 7, 8 статті 19 Дисциплінарного статуту визначено, що у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
За припасами статті 21 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу. У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування. Перебування поліцейського на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) чи у відпустці не перешкоджає застосуванню до нього дисциплінарного стягнення.
Дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується (стаття 22 Дисциплінарного статуту).
Суд звертає увагу, що законодавець чітко визначив, що підставою для застосування до поліцейського дисциплінарних стягнень, перелік яких визначено у статті 13 Дисциплінарного статуту, є вчинення таким поліцейським дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії чи бездіяльності поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Службова дисципліна в органах поліції досягається дотриманням поліцейськими Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників, а також неупередженим, гідним та сумлінним виконанням поліцейськими своїх обов`язків та утриманням від вчинення дій, що підривають авторитет поліції.
Згідно пункту 1 розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Згідно пунктів 7, 8 Розділу V Порядку проведення службових розслідувань розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження. У разі розгляду справи у формі письмового провадження рішення дисциплінарною комісією приймається без повідомлення та (або) виклику інших учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів. За рішенням уповноваженого керівника розгляд справи може здійснюватися дисциплінарною комісією на відкритому засіданні, яке полягає в гласному та відкритому дослідженні обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування, за участю поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших заінтересованих осіб.
Пунктом 2 розділу VI Порядку проведення службових розслідувань передбачено, що підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.
З аналізу вищенаведених норм Дисциплінарного статуту та Порядку проведення службових розслідувань слідує, що підставою для призначення службового розслідування є повідомлення поліцейських, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, а розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться або у формі письмового провадження, або у відкритому засіданні, при цьому рішення про проведення розгляду справи у відкритому засіданні приймається керівником, який призначив службове розслідування, про що повинно бути вказано у наказі про призначення службового розслідування.
Обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.
Надаючи оцінку аргументам позивача, покладеним в основу адміністративного позову, про необґрунтованість оскаржуваних наказів відповідача, з огляду на не встановлення в ході проведення службового розслідування факту, що взагалі мала місце така подія, як незаконне утримання та побиття ОСОБА_2 позивачем та відсутність доказів, які б поза розумним сумнівом вказували на те, що такі дії мали місце, відповідачем не встановлено та не досліджено, службове розслідування проведено поверхнево та не об`єктивно, суд звертає увагу, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки.
Так, судом встановлено, що згідно висновку службового розслідування, 20.07.2022 до Надвірнянського РВП надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 19.07.2022 близько 23 год. 00 хв. неподалік Пнівського замку працівник поліції ОСОБА_1 побив громадянина ОСОБА_2 .
Зокрема, згідно висновку службового розслідування допитані ряд осіб, серед яких ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_1 , однак в ході аналізуючи вищевикладені пояснення можна дійти висновку, що кожна із сторін озвучує свою версію подій, які мали місце 20.07.2022 неподалік Пнівського замку у м. Надвірна та стосовно відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
При цьому, дисциплінарною комісією прослухано запис лінії « 102», де ОСОБА_5 , підтверджує факт спричинення тілесних ушкоджень поліцейським ОСОБА_14 , щодо звернення за медичною допомогою ОСОБА_2 вказує, що потерпілий не має грошей і боїться, адже б`є його поліцейський.
Також, судом враховано, що у ході проведення службового розслідування комісією було вивчено матеріали перевірки розглянуті старшим дільничним офіцером поліції Надвірнянського РВП старшим лейтенантом поліції Загайкевичем А.А. та встановлено, що ЄО № 54 від 02.01.2022, ЄО № 951 від 10.02.2022, ЄО 1147 від 18.02.2022, ЄО № 1291 від 31.01.2022 та ЄО № 1893 від 23.03.2022 у зазначені матеріали зареєстровано в Журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Надвірнянського РВП ГУНП по факту вчинення домашнього насильства та доручено керівництвом РВП для розгляду ст. ДОП Надвірнянського РВП старшому лейтенанту поліції Загайкевичу А.А.
В порушення Наказів МВС № 654 від 01.08.2018 «Про затвердження Порядку винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника» та № 369/180 від 13.03.2019 «Про затвердження Порядку проведення оцінки ризиків домашнього насильства» за результатами перевірки в жодному із зазначених матеріалів не проведено оцінку ризиків та не винесено кривднику терміновий заборонний припис.
Окрім цього, по матеріалах (ЄО 1147, ЄО 1291 та ЄО 1893) особу кривдника не притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, ст. 173-2 КУпАП.
Матеріали ЄО № 545 від 24.02.2022 зареєстровано в Журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Надвірнянського РВП ГУНП по факту спричинення особі заявнику тілесних ушкоджень.
В даному випадку ОСОБА_1 не вжито жодних заходів для встановлення свідків чи очевидців події, наявні пояснення тільки фігурантів події. Відповідно, дану заяву було передчасно списано та в порушення вимог ст. 214 КПК, не було внесено в єдиний реєстр досудових розслідувань так як, у протоколі заяви, заявник чітко вказує на спричинення йому тілесних ушкоджень іншими особами.
Також, в ході службового розслідування встановлено, що повідомлення ОСОБА_2 на лінію « 102» про вчинення незаконних дій поліцейським ОСОБА_1 викликало значний розголос та обурення серед особового складу Надвірнянського ВП, принизило авторитет служби превенції.
Крім того, дисциплінарною комісією проаналізовано характеристику особи потерпілого ОСОБА_2 , який протягом 2004-2021 років неодноразово притягався до кримінальної відповідальності.
Так, ухвалою Надвірнянського районного суду від 24.06.2022 ОСОБА_2 встановлено адміністративний нагляд із встановленням заборон щодо виходу з дому( АДРЕСА_2 ) з 22.00 до 06.00 год та виїзду за межі Надвірнянського району(т. 1 а.с. 136-138).
Поліцейський ОСОБА_1 тривалий час працював у секторі преверції Надвірнянського РВП, при цьому достеменно знав, що ОСОБА_2 являється адмінпіднаглядною особою, до якого застосовано заборони, неодноразово притягнутою до кримінальної відповідальності та схильною до вчинений злочинів, попри те допустивши порушення визначених заборон, дозволив проживання за межами дому та неперебування дома після 22.00 год., а також перевищивши свої повноваження використовував працю адмінпіднаглядного.
Одночасно, попри те, що ОСОБА_2 характеризується негативно, вироком суду був засуджений до позбавлення волі, не давало право поліцейському принижувати його гідність, чи порушувати його права. Метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тому ОСОБА_1 мав вживати всіх превентивних заходів щодо недопущення вчинення нових злочинів, його виправлення в побуті та ведення нормального, здорового способу життя, однак останній порушуючи описані вище норми законодавства. Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, усвідомлюючи заборону та неприпустимість вчинення насильницьких дій щодо ОСОБА_2 , допустив їх вчинення.
За таких обставин в ході проведення службового розслідування вірно встановлено, що старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 вчинено дисциплінарний проступок, що виразився у протиправній винній дії та бездіяльності, порушенні службової дисципліни, невиконанні та неналежному виконанні обов`язків поліцейського, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Встановлені обставини вказують на невиконання позивачем, як поліцейським, покладених на нього професійних обов`язків, які в сукупністю із обставинами щодо порушення стосовно ОСОБА_2 обґрунтовано призвели до прийняття оскаржуваних наказів про звільнення зі служби в поліції
Вказані дії, вчинені діючим поліцейським, безумовно є такими, що підривають авторитет поліції у безстороннього спостерігача.
Вищезазначені факти, встановлені службовим розслідуванням свідчать про наявність протиправної поведінки позивача, шкідливі наслідки таких дій та причинний зв`язок таких наслідків та дій позивача.
Відтак, дослідивши вищенаведені обставини службового розслідування, суд приходить до висновку, що факт порушення позивачем службової дисципліни в частині вчинення дій, які підривають авторитет поліції, невиконанні та неналежному виконанні обов`язків поліцейського, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, підтверджено належними та допустимими доказами.
Наведені обставини досліджувались посадовими особами, що здійснювали службове розслідування та інформація про вказані факти міститься у висновку службового розслідування.
Таким чином, суд зазначає, що службове розслідування проведене відповідачем у відповідності до вимог Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України №893 від 07.11.2018, вказане розслідування на підставі наказу проведене уповноваженою комісією із дотриманням права особи, щодо якої проводиться розслідування на надання пояснень.
З огляду на встановлені обставини в справі, суд вказує на безпідставність доводів позивача щодо відсутності доказів вчинення ним дисциплінарного проступку та неналежного проведення службового розслідування.
Також, позивачем не спростовано порушень встановлених в ході службового розслідування в частині не виконання покладених на нього професійних обов`язків доручених йому матеріалів ЄО № 54 від 02.01.2022, ЄО № 951 від 10.02.2022, ЄО 1147 від 18.02.2022, ЄО № 1291 від 31.01.2022 та ЄО № 1893 від 23.03.2022, що зареєстровані в Журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Надвірнянського РВП ГУНП по факту вчинення домашнього насильства.
Суд звертає увагу на те, що в ході службового розслідування вірно встановлено , що поліцейський ОСОБА_1 який тривалий час працював у секторі преверції Надвірнянського РВП, та якому було відомо, що ОСОБА_2 є адмінпіднаглядною особою, до якого застосовано заборони, неодноразово притягнутою до кримінальної відповідальності та схильною до вчинений злочинів, попри те допустивши порушення визначених заборон, дозволив проживання за межами дому та неперебування вдома після 22:00 год. Так, у наданих письмових поясненнях в ході проведення службового розслідування позивач підтвердив факт обізнаності про встановлення адміністративного нагляду стосовно ОСОБА_2 так само як і зустріч з ОСОБА_2 19.07.2023 близько 22:30, якого він власним автомобілем підвіз в район вул. Грушевського в м. Надвірна.
Вказані обставини позивачем в ході розгляду справи не спростовано.
Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до статті 37 Закону України Про запобігання корупції, Закону України Про Національну поліцію, з метою формування в поліцейських почуття відповідальності стосовно дотримання професійно-етичних норм поведінки під час виконання службових обов`язків, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до Національної поліції України затверджено Правила етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України 09.11.2016 № 1179 (далі Правила №1179).
Ці правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.
Метою вказаних правил є урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції.
Згідно пункту 1 розділу І Правил №1179, ці Правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки й порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей. Ці правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.
Відповідно до п.1 Розділу ІІ Правил №1179, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, зокрема, поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики.
В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушення Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
При цьому, працівник поліції, керуючись Присягою, відповідно до службового обов`язку, дотримуючись професійних честі і гідності, бере на себе моральне зобов`язання бути прикладом безумовного дотримання вимог законів та службової дисципліни в професійній діяльності та приватному житті, залишатися за будь-яких обставин відданим інтересам служби.
Тобто, працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту.
В даному випадку позивач, як поліцейський, повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби. Однак, поведінка позивача як поліцейського, про яку вказано у висновку службового розслідування та, яка була встановлена в судовому засіданні, суперечить загальним принципам, встановленим для співробітників поліції.
При цьому, фактичні обставини справи, які були встановлені судом під час розгляду справи, підтверджені належними письмовими доказами, які були досліджені та долучені до матеріалів справи, свідчать про те, що позивачем у справі допущено порушення вимог Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Закону України "Про національну поліцію" та Правил етичної поведінки поліцейських.
Таким чином, зміст аналізу подій під час несення позивачем служби та висновку службового розслідування, які стали підставою для винесення оспорюваних у цій справі наказів ГУ НП в Івано-Франківській області, дозволяє дійти висновку, що результати службового розслідування ґрунтуються на сукупності двох підстав, заснованих на дослідженні службової документації та відібраних поясненнях працівників поліції та інших осіб, причетних до досліджуваних подій, які стали підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.
Відтак, в даному випадку скоєння старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 дисциплінарного проступку стало можливим внаслідок відвертого ігнорування та недотримання ним основоположних засад діяльності поліції та вимог пп. 1, 2, 3, 4 п. 1 ст. 2; ст. 7; ст. 11; пп. 1, 2, 3, 4 п. 1 ст. 18; ст. 23; п. 1 ст. 64 Закону України "Про Національну поліцію" від 2 липня 2015 року № 580-VHI; вимоги Наказу МВС № 650 від 28.07.2017 "Про затвердження Інструкції з організації діяльності дільничних офіцерів поліції"; вимоги пп. 2 п. 1, п. 2 розділу І, пп. 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 п. 1 розділу II та п. З розділу IV Правила етичної поведінки поліцейських, затверджені наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179 та вимог пп. 1, 2, 3, 4, 6, 7, 11, 13 п. 3 ст. 1 розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року No 2337-VIII, а також вимог Наказів МВС № 654 від 01.08.2018 "Про затвердження порядку винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції країни термінового заборонного припису стосовно кривдника" та № 369/180 від 13.03.2019 "Про затвердження Порядку проведення оцінки ризиків домашнього насильства".
Тобто, позивачем, скоєно проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
Будь-яких належних доказів невідповідності встановлених службовим розслідуванням фактів дійсним обставинам позивачем не наведено, а судом під час розгляду справи таких обставин не встановлено.
Стосовно, доводів позивача про те, що дисциплінарною комісією при проведенні службового розслідування безпідставно надано оцінку доказам, належність та допустимість яких має встановлюватись у суді першої інстанції щодо встановлення наявності або відсутності вини у діях позивача та розгляду кримінального провадження, суд зазначає, що звільнення у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби не пов`язано із кримінально-правовою, цивільно-правовою чи адміністративно-правовою кваліфікацією тих самих діянь, які водночас стали підставою для ініціювання службового розслідування. Вирішення питання про правомірність притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясувати саме наявність складу дисциплінарного проступку в його діяннях.
Щодо доводів позивача про те, що відмітки-реєстрації ОСОБА_2 щосуботи о 9:00 год у ст. ДОП Надвірнянського РВП ГУНП лейтетнанта поліції Кушнірчука О.М. як особи яка здійснює нагляд свідчать про неможливість незаконного утримання ОСОБА_2 , то суд зазначає таке.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 , як піднагляний, здійснив відмітки у графіку реєстації 09.07.2022 та 16.07.2022 о 9:00 (т.1 а.с. 135).
Втім, такі відмітки не свідчать про неможливість порушення встановленого адміністративного нагляду ОСОБА_2 в частині місця і часу перебування з власної волі чи під примусом.
Відтак, враховуючи встановлені обставини та оцінюючи дії, що ставляться в провину позивачеві, суд погоджується із висновком службового розслідування, яким встановлені достатні підстави для застосування до позивача такого виду дисциплінарного стягнення як звільнення з поліції.
За приписами статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що дії позивача, які виразилися в допущенні поведінки, яка не сумісна із званням поліцейського, невиконанні вимог Закону України "Про Національну поліцію" в частині неухильного дотримання Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, Правил етичної поведінки поліцейських, що підтверджується матеріалами справи, є проступком несумісним з перебуванням на службі в поліції.
Отже, саме за скоєння дисциплінарного проступку до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.
Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону №580-VIII, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Одночасно, суд зазначає, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки. Професійний обов`язок поліцейського полягає в безумовному виконанні закріплених законами та іншими нормативно-правовими нормами та Присягою поліцейського завдань щодо захисту особистої безпеки громадян. Поліцейський як представник держави зобов`язаний постійно на належному рівні виконувати покладені на поліцію повноваження, сприяти припиненню вчинення правопорушень, з честю та гідністю поводити себе як в службовий та позаслужбовий час, з метою недопущення зниження рівня авторитету та довіри громадян до Національної поліції України.
Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням певних обставин та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.
Зазначені вище обставини дають підстави вважати, що позивачем вчинено проступки, які в сукупності є несумісним з подальшим проходженням служби, що виразилося у недотриманні принципів діяльності поліції та вчиненні дій не сумісних з вимогами, що пред`являються до професійних якостей поліцейського.
При цьому, звільнення зі служби, як вид стягнення, може провадитися як за систематичне порушення дисципліни, так і за вчинення проступку, несумісного з перебуванням на службі в Національній поліції України.
Суд звертає увагу, що згідно приписів статті 14 Дисциплінарного статуту, обставини дисциплінарного проступку підлягають з`ясуванню під час проведення службового розслідування і в разі підтвердження факту його вчинення на поліцейського повинно бути накладене дисциплінарне стягнення, у тому числі, шляхом його звільнення зі служби, що є крайнім заходом дисциплінарного впливу.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.04.2019 по справі №804/1831/16.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем вчинено дисциплінарний проступок, що виразився у порушенні службової дисципліни - недотриманні принципів діяльності поліції та вчиненні дій не сумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейського.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що при винесенні оскаржуваних наказів, відповідач діяв в межах та у спосіб, що передбачені діючим законодавством, у зв`язку із чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.
При цьому, зважаючи на те, що позовні вимоги про поновлення позивача на посаді та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від вимог про скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення позивача зі служби, то підстави для їх задоволення також відсутні.
Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.
Згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відтак, на думку суду, позивачем не підтверджено достатніми та належними доказами факту порушення його прав в межах спірних правовідносин, в той час як відповідачем доведено правомірність своїх дій під час прийняття оскаржуваного наказу, з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, у суду відсутні правові підстави для задоволення адміністративного позову.
З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що підстави для задоволення адміністративного позову відсутні.
Оскільки в задоволенні позову відмовлено, згідно приписів статті 139 КАСУ підстави для стягнення судових витрат з відповідача у суду відсутні.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
В задоволенні позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

позивач: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 );

відповідач: Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області (, вул. Сахарова, 15, м. Івано-Франківськ, 76018).

Суддя Микитин Н.М.