Справа № 280/1020/24
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2024-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

07 березня 2024 року о/об 09 год. 45 хв.Справа № 280/1020/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Махунові В.В., розглянувши у місті Запоріжжі за правилами спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (проспект Соборний, буд.158-Б, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69057; )

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (надалі відповідач, ГУ ПФУ в Запорізькій області), в якій позивач просить суд: стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 заборгованість, що виникла по пенси та щомісячній доплаті до пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 за №713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб за судовими справами №280/1686/23 за період з 01.09.2022 по 31.08.2023 у розмірі 16853 грн. 64 коп. та №280/8069/23 за період з 01.09.2023 по 31.12.2023 у розмірі 8000 грн. 00 коп., в сумі 24853 грн. 64 коп.

Позивач у позовній заяві зазначив: «… Я (далі - Позивач) перебуваю на обліку в Головному управлінні пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - Відповідач) та отримую пенсію по інвалідності (ІІІ група, захворювання, так, пов`язане з проходженням військової служби), з 14.11.2017 року по 01.12.2018 року, та з 01 вересня 2022 року виплату пенсії поновлено до 01 вересня 2024 року, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», основний розмір пенсії - 40% грошового забезпечення. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 01 червня 2023 року по справі №280/1686/23 мій позов задоволено частково. Визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, оформлене листом від 15.03.2023 №3798-2851/І-02/8-0800/23, про відмову в перерахунку моєї пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №27/11/4-1420 від 08.02.2023, виданої Головним управлінням Національної гвардії України. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити мені з 01.09.2022 перерахунок пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №27/11/4-1420 від 08.02.2023, виданої Головним управлінням Національної гвардії України, та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум. В іншій частині в задоволенні позову відмовлено. Стягнуто на мою користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні 60 коп.). Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Відповідачем через систему "Електронний суд" подано апеляційну скаргу, яка не відповідає вимогам, встановленим статтею 296 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 24.08.2023 року по справі 280/1686/23 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01 червня 2023 р. в адміністративній справі №280/1686/23 повернуто заявнику. Рішення суду набуло законної сили. Паперовий примірник рішення не отримував, так як наявний електронний кабінет в ЄСІТС. Листом від 08.12.2023 року №0800-0203-8/90293 Відповідачем повідомлено, що розмір нарахованої доплати пенсії за період з 01.09.2022 по 31.08.2023 становить 16853,64 грн. та, що виплата заборгованості за рішенням суду буде здійснена в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 01 листопада 2023 року по справі №280/8069/23 мій позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, щодо припинення нарахування та виплати мені щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести нарахування та виплату мені щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» з моменту припинення такої виплати внаслідок проведеного перерахунку пенсії на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01.06.2023 у справі №280/1686/23. Стягнуто на мою користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні 60 коп.). Рішення суду набуло законної сили. Паперовий примірник рішення не отримував, так як наявний електронний кабінет в ЄСІТС. Листом від 05.01.2024 року №0800-0203-8/1372 Відповідачем повідомлено, що розмір нарахованої щомісячної доплати до пенсії за період з 01.09.2023 по 31.12.2023 становить 8000,00 грн. та що виплата заборгованості за рішенням суду включена Головним управлінням до реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. Станом на сьогодні загально нарахована Відповідачем, проте досі не виплачена, сума заборгованості по пенсії та щомісячній доплаті до пенсії переді мною за судовими справими №280/1686/23 та №280/8069/23 становить 24853 грн. 64 коп., в зв`язку з чим в мене знову виникла необхідність звернутися до суду з адміністративним позовом про стягнення заборгованості з Відповідача. Таке тривале невиконання судових рішень Відповідачем, а саме не виплата нарахованої заборгованості по пенсії та щомісячній доплаті до пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» є неприпустимим явищем в правовій державі. …».

Позивач підтримав позовну заяву.

Ухвалою судді від 05.02.2024 відкрито провадження у справі за правилами прощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи та без проведення судового засідання.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено: «… Щодо виплати донарахованих суми повідомляємо наступне. Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади зобов`язані діяти виключно в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно зі ст.23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна встановлювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Відповідно до ст.8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України. Пенсійний фонд України реалізує бюджетну програму КПКВК 2506080 «Фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок і підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду України», згідно із якою Пенсійному фонду України виділяються кошти на виплату пенсій у розмірах, визначених законодавством (головним розпорядником коштів за цією програмою є Міністерство соціальної політики України, розпорядником нижчого рівня - Пенсійний фонд України). Виплата донарахованої суми за рішенням суду, яка перевищує бюджетні призначення на поточний рік, буде здійснена після відповідного фінансування з Державного бюджету України. Крім того, донарахована на виконання рішення суду №280/7513/23 за період з 01.09.2022 по 31.08.2023 сума в розмірі 16853,64 грн. та рішення суду №280/8069/23 за період з 01.09.2023 по 31.12.2023 сума в розмірі 8000 грн. (загальна сума за рішеннями суду складає 24853,64 грн.) внесена до Реєстру судових рішень, виконання яких гарантовано державою. Станом на 28.04.2021 здійснена виплата заборгованості за судовими рішеннями, які внесені до реєстру судових рішень. Подальше фінансування на даний час Пенсійним фондом України не проведено. Отже, нарахована сума пенсії за період з 01.09.2022 по 31.12.2023 буде виплачена позивачу за наявності відповідного фінансування. Звертаємо увагу, що постановою Верховного Суду від 22.12.2020 у справі №440/1810/19 чітко визначено, що зобов`язання виконати судове рішення, яке набрало законної сили, шляхом ухвалення іншого рішення є неправомірним. Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших додаткових судових рішень. Відтак, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче 3 провадження, у відповідності до КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження. Таким чином, Позивачем вибрано неналежний спосіб захисту нібито порушених його прав. …».

Відповідач заперечував проти позовної заяви.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив (вх.№9349 від 27.02.2024), в якій зазначено: «… Відзив подано з численними порушеннями вимог статті 162 КАС України. Стосовно змісту відзиву. Відповідач не визнає позовні вимоги посилаючись на відсутність бюджетного фінансування й зазначає, що суми належні мені за судовими внесено до Реєстру судових рішень, виконання яких гарантовано Державою. Також посилається на те, що невиконання ним попередніх судових рішень не може бути предметом окремого судового провадження. Дані аргументи є помилковими з наступних підстав. Предметами попередніх позовів було саме здійснення перерахунку Відповідачем належної мені суми пенсії та щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб». Відповідачем на виконання судових справ №280/1686/23 та №280/8069/23 було провпдено належні перерахунки, проте виплати саме розрахованої заборгованості здійснено не було. Тобто після нарахування належних мені до виплати сум у Відповідача утворилася заборгованість переді мною за судовими справами №280/1686/23 за період з 01.09.2022 року по 31.08.2023 року у розмірі 16853 грн. 64 коп. та №280/8069/23 за період з 01.09.2023 року по 31.12.2023 року у розмірі 8000 грн., в загальній сумі 24853 грн. 64 коп., яку станом на сьогодні не погашено. Тому предметом нового судового провадження є саме стягнення вже існуючої заборгованості з Відповідача. Відповідно до частини 3 статті 9 КАС України кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відсутність належного фінансування не може бути підставою для невиконання державних органів своїх обов`язків. Що стосується самого відзиву. 1.Відзив я отримав 26 лютого 2024 замовним листом, за інформацією з Укрпошти за поштовим треком №700 Відповідачем лист надано до поштового відділення 69005 лише 22 лютого 2024 року, тобто поза межами наданого судом 15 денного терміну. Витративши значні ресурси, Україна створила інформаційне поле, де зацікавлена особа легко знайде інформацію про судову справу. Функціонує Єдиний державний реєстр судових рішень. На сайті судової влади доступні персоналізовані відомості про автоматичний розподіл справ та розклад засідань. Працює підсистема "Електронний кабінет" ЄСІТС. Все безкоштовно і доступно. З 21.02.2024 року є обов`язковим для деяких категорій, в тому числі для Відповідача. Особливо прошу зауважити Шановний Суд про наявність у Відповідача кабінету в ЄСІТС, так як в минулих судових справах ним саме таким чином здійснювалося направлення документів до Суду. Використання цих інструментів та технологій забезпечує добросовісній особі можливість звертатися до суду, брати участь у розгляді справи у зручній формі та з мінімальними витратами. Тобто держава Україна забезпечила можливість доступу до правосуддя і право знати про суд. Презумпцію обізнаності слід застосовувати і до випадків інформування учасника справи про судове рішення альтернативними способами повідомлення. В звязку з чим нема жодних причин, з яких Відповідачем пропущено 15 денний термін на подачу відзиву. 2.Відзив підписано головним спеціалістом-юрисконсультом відділу представництва в судах та інших органах №1 юридичного управління Щока Наталією. ... У разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання. В данному випадку не було додано жодних документів на підтвердження повноважень особи, якою було підписано відзив. Більш того, згідно інформації з Єдиного реєстру юридиних осіб станом на сьогодні, керівником Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області Код , тобто офіційним представником та підписантом є Жмурко Світлана Олексіївна. Тобто особа, що підписала та направила віздив навіть не підтвердила своїх повноважень. 3.Мені надіслано Відповідачем не копію відзиву, як це вимагає стаття 162 КАС України, а просто його примірник, так як він не відповідає вимогам засвідчення саме копії документу п.5.27 Національного стандарту України. Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики №55 від 07.04.2003, відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту 23 (підпису). Таким чином відзив поданий Відповідачем не відповідає вимогам статті 162 КАСУ. ...".

Також, позивачем подано до суду відповідь на відзив (вх.№10424 від 04.03.2024), в якій зазначено: «… Що стосується відзиву. 1.Перший відзив на свій позов я отримав 26 лютого 2024 замовним листом Укрпошти, за поштовим треком №700. Відповідачем даний відзив було надано до поштового відділення 69005 22 лютого 2024 року, тобто поза межами наданого судом 15 денного терміну. В той же день, 26 лютого 2024 року мною через ЄСІТС за вхідним №9349 (доставлено до електронного кабінету 27 лютого 2024 року об 22 год. 31 хв.) було надано відповідь на віздив Відповідача. Відзив було підписано головним спеціалістом-юрисконсультом відділу представництва в судах та інших органах №1 юридичного управління Щока Наталією. Жодних документів на підтвердження її повноважень надано не було, про що я зазначив у своїй відповіді. Відповідно до частини 3 статті 55 КАС України юридична особа, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника. Частиною 1 статті 57 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник. У разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання. 2.Про другий відзив на свій позов я дізнався з ЄСІТС. 27 лютого 2024 року Відповідачем було подано ще один відзив через ЄСІТС за вхідним №9579, номер документа 2950. Доставлений до до електронного кабінету 28 лютого 2024 року об 01 год. 10 хв.. Даний відзив був підписаний вже ОСОБА_2 , додано довіреність на підтверження її повноважень. Також додано реєстр (список №52) замовних відправлень, листів, якими Відповідач направив також мій перший відзив, за поштовим треком №700 22 лютого 2024 року. Таким чином Відповідачем на доказ направлення мені відзиву було додано поштовий трек за яким я отримав перший відзив, проте він не той, що ним було завантажено до електронного кабінету через ЄСІТС за вхідним №9579. Тобто Відповідач явно зловживає своїми повноваженнями, надаючи по одній судовій справі два відзиви , датовані різними числами (22 та 27 лютого 2024 року), підписані двома різними особами. Також очевидна зацікавленість Відповідача в затягуванні судового процесу, адже 22 лютого 2024 року реєстр (список №52) замовних відправлень було надано до поштового відділення 69005. Згідно ж інформації, що містилася в ухвалі суду від 01.03.2024 року за справою № № 280/1020/24, Відповідачем ухвалу про відкриття провадження від 05.02.2024 доставлено в електронний кабінет Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області 06.02.2024 о/об 21:45; ухвалу про відкриття провадження від 05.02.2024 та копію позовної заяви отримано представником Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області в канцелярії суду 22.02.2024. Враховуючи, що в реєстріі (список №52) замовних відправлень за 22 лютого 2024 року було 48 листів до відправки, й той факт, що ухвалу про відкриття провадження від 05.02.2024 та копію позовної заяви отримано представником Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області в канцелярії суду також 22.02.2024 року, можна зробити висновок, що Відповідач завчасно підготував перший відзив, так як ухвалу про відкриття провадження від 05.02.2024 доставлено в електронний кабінет Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області 06.02.2024 о/об 21:45. Після ознайомлення з моєю відповіддю на відзив 27.02.2024 року до електронного кабінету через ЄСІТС за вхідним №9579 було завантажено вже другий відзив, підписаний іншою особою, з додаванням довіреності, доказів направлення поштою першого відзиву, тобто Відповідач все ж ознайомився зі статтею 162 КАСУ. Бентежить, що підставою для поновлення відповідачу строку на подання відзиву на позовну заяву та долучення до матеріалів справи відзиву на позовну заяву було саме отримання ухвали про відкриття провадження від 05.02.2024 та копію позовної заяви отримано представником Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області в канцелярії суду 22.02.2024 року, тобто в день направлення першого відзиву поштою (спочатку представник Відповідача отримує документи в канцелярії суду й того ж дня вивчає позов, готує, реєструє, підписує та направляє мені відповідь поштою й ще 47 листів). Можливо дана друга відповідь на другий відзив «ничего не изменит по сути спора» (як сьогодні зазначила співробітниця суду в телефонній розмові), проте ніяк не вплине на наявність статтей 8 (Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом), 44 (Права та обов`язки учасників справи), 159 (Види та зміст заяв по суті справи) та 162 (Відзив на позовну заяву) КАСУ. Стосовно змісту відзиву. Відповідач не визнає позовні вимоги посилаючись на відсутність бюджетного фінансування й зазначає, що суми належні мені за судовими внесено до Реєстру судових рішень, виконання яких гарантовано Державою. Також посилається на те, що невиконання ним попередніх судових рішень не може бути предметом окремого судового провадження. Дані аргументи є помилковими з наступних підстав. Предметами ж попередніх позовів було саме здійснення перерахунку Відповідачем належної мені суми пенсії та щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб». Відповідачем на виконання судових справ №280/1686/23 та №280/8069/23 було провпдено належні перерахунки, проте виплати саме розрахованої заборгованості здійснено не було. Тобто після нарахування належних мені до виплати сум у Відповідача утворилася заборгованість переді мною за судовими справами №280/1686/23 за період з 01.09.2022 року по 31.08.2023 року у розмірі 16853 грн. 64 коп. та №280/8069/23 за період з 01.09.2023 року по 31.12.2023 року у розмірі 8000 грн., в загальній сумі 24853 грн. 64 коп., яку станом на сьогодні не погашено. Тому предметом нового судового провадження є саме стягнення вже існуючої заборгованості з Відповідача. Відповідно до частини 3 статті 9 КАС України кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відсутність належного фінансування не може бути підставою для невиконання державних органів своїх обов`язків. …»

Позивач підтримав позовну заяву.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

Позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 01.06.2023 у справі №280/1686/23 (набрало законної сили 24.08.2023) частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Запорізькій області, зокрема: визнано протиправним рішення ГУ ПФУ в Запорізькій області, оформлене листом від 15.03.2023 №3798-2851/І-02/8-0800/23, про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №27/11/4-1420 від 08.02.2023, виданої Головним управлінням Національної гвардії України; зобов`язано ГУ ПФУ в Запорізькій області здійснити з 01.09.2022 перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №27/11/4-1420 від 08.02.2023, виданої Головним управлінням Національної гвардії України, та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 01.11.2023 у справі №280/8069/23 (набрало законної сили 02.12.2023) задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Запорізькій області, зокрема: визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Запорізькій області щодо припинення нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб; зобов`язано ГУ ПФУ в Запорізькій області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб з моменту припинення такої виплати внаслідок проведеного перерахунку пенсії на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01.06.2023 у справі №280/1686/23.

Листом від 08.12.2023 за №0800-0203-8/90293 відповідач повідомив позивача про наступне: «… На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду у справі №280/1686/23, Головним управлінням проведено перерахунок Вашої пенсії з 01.09.2022 виходячи з грошового забезпечення, зазначеного у довідці від 08.02.2023 №27/11/4-1420. Розмір Вашої пенсії після перерахунку складає 8170,53 грн. Щодо виплати нарахованої доплати за період з 01.09.2022 до 31.08,2023 у розмірі 16853,64 грн. повідомляємо наступне. Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади зобов`язані діяти виключно в межах повноважень та у спосіб, іцо передбачені Конституцією та чаконами України. Відповідно до статті 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" палата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок Державного бюджету України. Згідно з пунктами 20 та 29 частини першої статті 116 Бюджетного кодексу України взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищення бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства. Виплата заборгованості за рішенням суду буде здійснена в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету. Що стосується виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду у справі 280/8069/23, то на час надання відповіді воно опрацьовується Головним управлінням в межах покладених зобов`язань. ...».

Також, Листом від 05.01.2024 за №0800-0203-8/1372 відповідач повідомив позивача про наступне: «… На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду у справі 280/8069/23 Головним управлінням у грудні поточного року поновлено до Вашої пенсії щомісячну доплату у розмірі 2000 гри. відповідно до постанови постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб", з моменту припинення такої доплати. Пенсією в перерахованому розмірі, Ви забезпечені з січня 2024 року. В результаті сформовано доплату за період з 01.09.2023 по 31.12.2023 у сумі 8000,00 грн. Сума заборгованості згідно зазначеного рішення суду включена Головним управлінням до реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. Таким чином, рішенням суду по зазначеній справі Головним управлінням виконано в межах покладених зобов`язань. …».

Позивачем надано до суду Розрахунок відповідача на доплату (виплату, утримання) пенсії позивача за пенсійною справою № за Дорученням №Д/1, з якого вбачається, що сума доплати за період з вересня 2022 року по серпень 2023 року складає 16853 грн. 64 коп.

Судом досліджено й інші документи наявні у даній справі.

Не погодившись з позицією відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд виходить з викладеного вище та наступного.

Згідно з ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. (…).

Як зазначено у ч.3 ст.9 КАС України, кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (…).

Так, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Отже, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись, серед іншого, про наявність права на позов у матеріальному розумінні, а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову у цій справі є протиправність (на думку позивача) дій/бездіяльність відповідача, вчинених у ході виконання рішень Запорізького окружного адміністративного суду від 01.06.2023 у справі №280/1686/23, яке набрало законної сили 24.08.2023 та від 01.11.2023 у справі №280/8069/23, яке набрало законної сили 02.12.2023.

Тобто, спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судових рішень.

У ст.14 КАС України зазначено: «1.Судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. 2.Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. 3.Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. 4.Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки».

Згідно з ч.1 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Таким чином, виконання судових рішень у справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року.

Зокрема, у справі "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997 Європейський суд вказав, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду". Право на судовий захист було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Однак, у разі невиконання рішення суду в добровільному порядку існує механізм примусового виконання рішення.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

В абз.1 пп.3.2 п.3, п.4 рішення Конституційного Суду України №16-рп/2009 від 30.06.2009 зазначено, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина. Виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

Згідно з ч.1 ст.383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

З огляду на зазначене, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Тобто, якщо позивач вважав, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаних судових рішень порушувалися його права, свободи чи інтереси то він повинен був звернутись до суду в порядку ст.383 КАС України із заявою про визнання протиправним рішення дій чи бездіяльності відповідача, а не пред`являти нову позовну заяву до адміністративного суду.

Отже, обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об`єкту порушеного права, тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним, при розгляді позовної вимоги позивача щодо виконання окремого судового рішення в інших справах. Також потрібно враховувати, що суд не має права зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки порушуються процесуальні норми КАС України.

У зв`язку з вказаним, суд дійшов висновку, що оскільки позивачем по суті заявлено позовні вимоги щодо захисту своїх прав, які фактично стосуються питання повного виконання (неналежного виконання чи не виконання) рішень Запорізького окружного адміністративного суду від 01.06.2023 у справі №280/1686/23, від 01.11.2023 у справі №280/8069/23, то відповідно, ним невірно обрано спосіб захисту свого порушеного права.

Суд не вбачає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу з пенсійного забезпечення у сумі 24853 грн. 64 коп., оскільки сума 16853 грн. 64 коп. має бути виплачена у межах виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01.06.2023 у справі №280/1686/23, а сума 8000 грн. 00 коп. має бути виплачена у межах виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01.11.2023 у справі №280/8069/23.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи з`ясовані обставини, досліджені матеріали справи суд приходить до висновку, що позовна заява позивача не підлягає задоволенню. Доводи позивача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Оскільки у задоволенні позовної заяви має бути відмовлено, то, відповідно, має бути відмовлено й у стягненні на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень (відповідача) судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (проспект Соборний, буд.158-Б, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69057; ) про стягнення коштів відмовити у повному обсязі.

У стягненні на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень (відповідача) судових витрат відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено 07.03.2024.

Суддя О.О. Прасов