Справа № 340/10507/23
Суддя: О.С. ПЕТРЕНКО
Дата ухвалення: 2024-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/10507/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Петренко О.С., розглянувши в порядку спрощеного (письмового) провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача-1: Головного управління ПФУ у Волинській області, вул. Кравчука,22в,м. Луцьк, 43026

до відповідача-2: Головного управління ПФУ у Дніпропетровській області, вул. Набережна Перемоги,26, м. Дніпро, 49094

до відповідача-3: Головного управління ПФУ в Кіровоградській області, вул. Соборна,7а, м. Кропивницький,25009

про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить:

1)визнати протиправним та скасувати рішення №31 від 04.10.2023 про відмову в призначенні пенсії за віком, відповідно до ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 09.07.2023,

2) зобов`язати Головне управління ПФУ в Кіровоградській області призначити пенсію за віком, відповідно до ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з дати повторного звернення з заявою 23.10.2023 та застосувати показник середньої заробітної плати /доходу/ в України, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме -2020,2021 та 2022, зарахувавши до страхового стажу 33 роки 16 днів в подвійному розмірі за роботу у відділенні анестезіології і реанімації Маловисківської районної лікарні в період з 05.02.1990 по 26.02.2023.

Ухвалою суду від 26.01.2024 року відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачам.

Представник відповідача-1 надав суду відзив, в якому представник просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Вказує, що оскаржуване рішення є обґрунтованим. З огляду на те, що переведення позивача на пенсію за віком, відповідно до заяви від 15.03.2023 проведено у відповідності до вимог Закону №1058, підстави для перерахунку пенсії із застосуванням заробітної плати, обчисленої з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020, 2021 та 2022 року відсутні (вх.№3646/24 від 13.02.2024).

Представник відповідача-3 надав суду відзив, в якому представник просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Вказує, що оскаржуване рішення є обґрунтованим. З огляду на те, що переведення позивача на пенсію за віком, відповідно до заяви від 15.03.2023 проведено у відповідності до вимог Закону №1058, підстави для перерахунку пенсії із застосуванням заробітної плати, обчисленої з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020, 2021 та 2022 року відсутні (вх.№4105/24 від 16.02.2024).

Представник відповідача-2 правом на подання відзиву не скористався.

Дослідивши письмові докази у справі суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що позивач отримувала пенсію за вислугу років, призначену за нормами Закону №1058 з 26.12.2014.

15.03.2023 позивач звернулась до Головного управління ПФУ в Кіровоградській області з заявою про переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, відповідно до Закону №1058, яку було розглянуто за припиципом екстериторіальності Головним управлінням ПФУ в Київській та Миколаївських областях, рішенням яких від 22.03.2023 №31 ОСОБА_1 переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком за нормами Закону №1058. Обчислення розміру пенсії за віком проведено з урахуванням заробітної плати, обчисленої згідно ст. 40 Закону №1058, із застосуванням показника проіндексованої середньої заробітної плати /доходу/ в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014,2015 та 2016 роки /3764,40 грн. х 1,17 х 1,11 х 1,11 х 1,14/, який враховувався при призначенні пенсії за вислугу років /26.12.2014/.

29.09.2023 позивачем до Головного управління ПФУ в Кіровоградській області подано заяву про перерахунок пенсії за віком, відповідно до Закону №1058, яку було розглянуто за припиципом екстериторіальності Головним управлінням ПФУ у Волинській та Дніпропетровських областях, рішенням яких від 04.10.2023 №31 позивачу проведено відповідний перерахунок.

Судом встановлено, що до заяви про перерахунок від 29.09.2023 позивачем долучено довідку про підтвердження наявного трудового стажу, видану КНП "Маловисківська лікарня", за періоди роботи:

- з 02.08.1982 медичної сестри хірургічного відділення

- з 01.09.1989 медичної сестри операційної хірургічного відділення

- з 05.02.1990 медичної сестри по анестезіології і реанімації

- з 02.04.1998 анестезіста операційної

- з 28.09.1998 старшої медичної сестри відділення анестезіології і реанімації

- з 01.10.2002 по 25.12.2014 старшої медичної сестри відділення анестезіології з ліжками для інтенсивної терапії.

З зазначених вище періодів роботи, які містить довідка, при прийнятті рішення до страхового стажу позивача зараховано період роботи з 28.09.1998 по 31.12.2003 / 5 років 3 місяці 4 дні/ у подвійному розмірі / 10 років 6 місяців 8 днів/, на підставі витягу з наказу Маловисківськї РЦЛ від 28.09.1998 №22 про відкриття відділення анестезіології реаніматології.

Обчислення розміру пенсії проведено з урахуванням страхового стажу 48 років 06 місяців 06 днів /стаж порахований по 31.12.2022/.

Розмір пенсійної виплати з 01.10.2023 складає 5221,87 грн., де : 5028,55 грн. розмір пенсії за віком /10368,15 грн. х 0,48500/; 193,32 грн. доплата за 18 років понаднормового стажу.

Не погоджуючись з такими діями відповідачів, позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Конституцією України, Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII ) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV(далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до преамбули Закону № 1058-IV, цей Закон розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Згідно з частиною 4 статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до пункту 3 статті 40 Закону № 1058-IV, у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, то провадиться перерахунок пенсії з врахуванням страхового стажу після призначення пенсії.

Крім того, за правилами пункту 16 Розділу XV "Прикінцеві положення" цього Закону до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Таке правове регулювання вказує на те, що положення Закону України "Про пенсійне забезпечення", в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах (в т.ч. щодо пільг по обчисленню стажу), станом на час звернення позивачки за призначенням пенсії діяли і підлягали застосуванню відповідними суб`єктами під час виконання покладених на них функцій.

Згідно статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 303 від 08 жовтня 1997 року проведено реорганізацію анестезіологічної служби у складі лікувально-профілактичних закладів охорони здоров`я. Замість відділень (груп) анестезіології реанімації та відділень реанімації і інтенсивної терапії були створені анестезіологічні відділення або відділення анестезіології, анестезіологічні відділення з ліжками (палатами) для інтенсивної терапії, анестезіологічні групи, відділення інтенсивної терапії, вузькоспеціалізовані відділення інтенсивної терапії.

Згідно роз`яснення, наданого Міністерством охорони здоров`я і Міністерства праці та соціальної політики України у листах від 28 травня 2002 року № 10.02.11/450 та від 21 червня 2002 року № 02-886з-08, період роботи працівників у відділеннях анестезіології та інтенсивної терапії зараховуються до стажу у подвійному розмірі, як це передбачено ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Крім іншого, лист-роз`яснення Пенсійного фонду України № 3544-03, у якому зазначено: При вирішенні питання зарахування у подвійному розмірі періодів роботи у реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я необхідно керуватися спільним листом Міністерства праці і соціальної політики України, Пенсійного фонду України та Міністерства охорони здоров`я України від 30.07.2002р.

Відповідно до цього листа до стажу роботи у подвійному розмірі зараховується час роботи у відділеннях (групах) анестезіології та інтенсивної терапії та відділеннях інтенсивної терапії лікувальних закладів, оскільки наказом Міністерства охорони здоров`я від 08.10.97 р. № 303 Про регламентацію діяльності анестезіологічної служби України відділення реанімації, які існували до його введення, перейменовані у відділення (групи) анестезіології та інтенсивної терапії і відділення інтенсивної терапії відповідно до переліку медичних спеціальностей, зареєстрованих ВООЗ, із збереженням функціональних повноважень відділень реанімації.

Керуючись вищезазначеним до стажу роботи у подвійному розмірі за нормами статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" зараховуються періоди роботи: у реанімаційних відділеннях; після перейменування відділень реанімацій, відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України від 08.10.97 р. № 303: у відділеннях анестезіології та інтенсивної терапії; групах анестезіології та інтенсивної терапії; відділеннях інтенсивної терапії.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах: від 27 лютого 2020 року у справі №462/1713/17, від 11 грудня 2018 року у справі №310/385/17 (2-а/310/47/17), від 23 січня 2019 року у справі №485/103/17 та від 4 грудня 2019 року у справі №689/872/17.

Судом встановлено, що до заяви про перерахунок від 29.09.2023 позивачем долучено довідку про підтвердження наявного трудового стажу, видану КНП "Маловисківська лікарня", за періоди роботи:

- з 02.08.1982 медичної сестри хірургічного відділення

- з 01.09.1989 медичної сестри операційної хірургічного відділення

- з 05.02.1990 медичної сестри по анестезіології і реанімації

- з 02.04.1998 анестезіста операційної

- з 28.09.1998 старшої медичної сестри відділення анестезіології і реанімації

- з 01.10.2002 по 25.12.2014 старшої медичної сестри відділення анестезіології з ліжками для інтенсивної терапії.

З зазначених вище періодів роботи, які містить довідка, при прийнятті рішення до страхового стажу позивача зараховано період роботи з 28.09.1998 по 31.12.2003 / 5 років 3 місяці 4 дні/ у подвійному розмірі / 10 років 6 місяців 8 днів/, на підставі витягу з наказу Маловисківськї РЦЛ від 28.09.1998 №22 про відкриття відділення анестезіології реаніматології.

Обчислення розміру пенсії проведено з урахуванням страхового стажу 48 років 06 місяців 06 днів /стаж порахований по 31.12.2022/.

Отже, стаж роботи позивача у вказані періоди дає право позивачу на зарахування стажу роботи у подвійному розмірі відповідно до ст.60 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

За змістом п.2 розділу XV прикінцевих положень Закону №1058-IV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно із п.3 ст. 40 Закону №1058-IV, у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, то провадиться перерахунок пенсії з врахуванням страхового стажу після призначення пенсії.

Прикінцевими положеннями Закону №1058-IV визначено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за списками №1 і №2, а також за вислугу років, здійснюється за названим Законом у разі досягнення пенсійного віку та за наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Приписами ч.2 ст.24 Закону №1058-IV передбачено, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, які містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

При цьому, як зазначено в частині 3 вказаної статті, страховий стаж ураховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом, зокрема, за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Вимогами п.4 ст. 24 Закону №1058-IV установлено, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених Законом.

Як наголошувалось судом раніше, відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення", робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Суд зауважує, що редакція ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є чинною на теперішній час.

При цьому стаття 24 Закону №1058-IV не скасовує ст.60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та не зупиняє її дію. Водночас, нормами ст. 16 Прикінцевих положень Закону №1058-IV передбачено, що положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугою років.

Таким чином, суд доходить висновку, що зарахування стажу в подвійному розмірі, передбачене ст.60 Закону України "Про пенсійне забезпечення", не пов`язано із набранням чинності Закону №1058-IV, а тому не обмежується наявним стажем роботи до 01 січня 2004 року.

Висновки у цій справі узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, висловленою, зокрема, у постановах від 11 грудня 2018 року у справі № 310/385/17(2-а/310/47/17), від 23 січня 2019 року у справі № 485/103/17 та від 4 грудня 2019 року у справі № 689/872/17, від 27 лютого 2020 року у справі № 462/1713/17.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що орган пенсійного фонду, під час прийняття рішення про проведення перерахунку від 04.10.2023 №31 діяв неправомірно, не врахувавши право позивачки на обчислення страхового стажу у подвійному розмірі, а тому у вказаній частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо призначення пенсії за віком, відповідно до ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", суд зазначає.

Статтею 1 Закону №1058-IV встановлено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Частиною першою статті 9 Закон № 1058-ІV встановлено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з приписами частини другої статті 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn );

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

В свою чергу, частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом (пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника), на інший. Показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

15.03.2023 позивач звернулась до Головного управління ПФУ в Кіровоградській області з заявою про переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, відповідно до Закону №1058, яку було розглянуто за припиципом екстериторіальності Головним управлінням ПФУ в Київській та Миколаївських областях, рішенням яких від 22.03.2023 №31 ОСОБА_1 переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком за нормами Закону №1058. Обчислення розміру пенсії за віком проведено з урахуванням заробітної плати, обчисленої згідно ст. 40 Закону №1058, із застосуванням показника проіндексованої середньої заробітної плати /доходу/ в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014,2015 та 2016 роки /3764,40 грн. х 1,17 х 1,11 х 1,11 х 1,14/, який враховувся при призначенні пенсії за вислугу років /26.12.2014/.

Частиною другою статті 9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що з 22.03.2023 позивач отримує пенсію за віком. Рішення від 22.03.2023 №31 є чинним, в судовому порядку не оскаржено, а тому в частині позовних вимог щодо призначення пенсії за віком слід відмовити.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судові витрати щодо судового збору підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст.2, 72-77, 139, 243-246, 255, 295, пунктом 15 частини першої розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення №31 від 04.10.2023 про перерахунок пенсії, відповідно до ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 536,80 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 536,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 255 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного тексту.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.С. ПЕТРЕНКО