Справа № 480/11648/23
Суддя: О.В. Соп'яненко
Дата ухвалення: 2024-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Соп`яненко О.В.,
за участю секретаря судового засідання - Усенко І.М.,
представника позивача - Євсеєнка В.В.,
представник відповідача - Скиданенка М.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Глорія" до Головного Управління ДПС у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
В С Т А Н О В И В:
Відповідачем зроблено висновки про завищення позивачем у березні 2022 податкового кредиту (рядок 17 декларації з ПДВ)на 1920425 грн., що призвело до завищення показників у рядку 21 декларації за березень 2022. Такі рішення вважає протиправними.
У періоді, який перевірявся позивачем сформовано показники звітності за операціями з ТВО Промвагонтранс з надання транспортно-експедиційних послуг. Надання послуг оформлено належними документами. 31.03.2022 контрагентом складено та зареєстровано у ЄРПН податкову накладну № 172 на суму ПДВ 1920425,29 грн. Відповідно до вимог п. 198.6 ст. 198 ПК України відомості з ЄРПН є підставою для формування податкового кредиту.
Під час перевірки контролюючий орган визнав реальність господарської операції, а саме відобразив у акті перевірки факт вивезення 9370,15 т кукурудзи, що належала ТОВ Глорія.
Відповідно до правової позиції, сформованої Верховним Судом, зокрема у справі 160/3364/19 у разі фактичного здійснення господарських операцій певні недоліки первинних документів не є безумовною підставою для визнання їх такими, що не підтверджують ведення податкового обліку, за умови, що у своїй сукупності ці документи складають цілісну картину господарської операції, факт здійснення якої не викликає сумніву. Підтвердженням господарської операції є не стільки первинні документи, скільки саме рух активів між контрагентами. Враховуючи, що рух активів відбувся, висновок відповідача про завищення позивачем податкового кредиту на 1920425 грн. є необґрунтованим.
Позивач вважає безпідставним посилання відповідача на узагальнюючу податкову консультацію, затверджену наказом ДПС від 06.07.2012 № 610, яка не є нормативним актом та має рекомендаційний характер. Крім того, обставини, викладені у вказаній консультації, не стосуються оформлення первинних документів, а тому вона не підлягає застосуванню.
Відповідачем зроблено висновок про порушення позивачем вимог п. 198.1,198.3 ст. 198 ПК України. Цими пунктом визначено які суми нарахованого/сплаченого податку відносяться до податкового кредиту та як визначається податковий кредит звітного періоду. Сам факт придбання товариством послуг не заперечується позивачем. У акті перевірки не зазначено у чому саме полягає порушення вказаних норми закону.
Реальність господарських операцій податковим органом не спростована. Недоліки окремого документа, за наявності інших та можливості встановити характер правовідносин , не є підставою для висновків про завищення податкового кредиту. Просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення.
Відповідач у письмовому відзиві позов не визнав. Пояснив, що під час перевірки було встановлено факт завищення позивачем податкового кредиту та суми бюджетного відшкодування. У березні 2022 року товариством задекларовано податковий кредит у розмірі 1920425,29 грн. податковою накладною № 172 від 31.03.2022 за операцією з транспортно-експедиційних послуг перевезення 9933,20 т кукурудзи. Встановлено, що позивач не мав такої кількості товару, на зберіганні знаходилось 9370,15 т кукурудзи. Також перевезення задекларованої кількості не підтверджується і іншими перевіреними документами. При цьому у акті приймання послуг позивачем та ТОВ "Промвагонтранс" відображено експедиційні послуги саме 9933,20 т кукурудзи. Цей же обсяг зазначений і у податковій накладній, тобто вона виписана на більший обсяг кукурудзи, якого не було на залишках ТОВ "Глорія". Крім того, у податковій накладній окремо не відображено вартість експедиторських послуг і вартість послуг з перевезення. задекларовані суми податкового кредиту та заявлені до бюджетного відшкодування не підтверджуються первинними документами.
У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав із зазначених підстав. Пояснив, що при оформленні акту виконаних робі та податкової накладної була допущена помилка у обсягах перевезеної кукурудзи. До початку перевірки виявлена самостійно не була. Повністю скасовуючи податковий кредит за операцією та зменшуючи суму бюджетного відшкодування відповідач тим самим повністю не визнає реальність операції, хоча у акті перевірки наводить посилання на первинні документи, що підтверджують відвантаження кукурудзи і до яких ніяких зауважень не висловлено. Визначальним вважає фактичні зміни у активах позивача та виконавця послуг. Помилка у акті виконаних робіт не спростовує факту надання транспортно-експедиційних послуг. Вважає, що у відповідача не було підстав повністю скасовувати податковий кредит і у тій частині, що підтверджена належними документами.
Представник відповідача заперечення підтримав із зазначених підстав. Вважає, що позивач був зобов`язаний виправити помилку. У зв`язку з відсутністю первинних документів, які підтверджували б надання послуг у задекларованому обсязі, податковий кредит підлягав зменшену на усю суму.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Також у ході перевірки встановлено, що у березні 2022 ТОВ "Глорія" задекларовано податковий кредит у розмірі 1920425 грн. у зв`язку з отриманням транспортно-експедиційних послуг при перевезенні 9933,20 тон кукурудзи. Надання експедиційних послуг при перевезенні зазначеної кількості кукурудзи 156 залізничними вагонами оформлено сторонами актом виконаних робіт. Складено податкову накладну № 172 від 31.03.2022. Дослідженими у ході перевірки документами не підтверджується наявність у позивача та перевезення такої кількості товару, у зв`язку з чим податковим органом прийняті рішення, які оскаржується.
Судом встановлено, що 08.01.2019 ТОВ "Глорія" укладено з ТОВ Промвагонтранс" договір № 08/01/19-ПВТ/ГЛ транспортно-експедиційного обслуговування. Відповідно до умов договору позивач зобов`язаний прийняти та оплатити надані послуги. Виконавець організувати перевезення вантажу у тому числі замовлення та подачу транспортних засобів, забезпечити оформлення необхідних супровідних документів, сертифікацію та митне оформлення. Виконує обов`язки вантажовідправника на залізниці (а.с. 101-103) Відповідно до додатку № 10 до договору виконавець зобов`язаний здійснювати транспортно-експедиційне обслуговування перевезення вантажів залізницями з елеваторів на адерсу морських торгових портів України, а також інших пунктів призначення, комплексна ставка за одну відправлену тону у вагоні власного парку з елеватора ТОВ "Наташа-Агро", станція відправлення Галка - 1160 грн. з ПДВ. (а.с. 104).
Сторонами складено 31.03.2022 універсальний документ № 724 відповідно до якого з елеватора станції відправлення Галка до станції призначення Батьово відправлено 9933,20 тон кукурудзи у 156 залізничних вагонах. 31.03.2022 ТОВ "Промвагонтранс" складено податкову накладну № 172 відповідно до якого податок на додану вартість за операцією надання транспортно-експедиційних послуг склав 1920425,288 грн. ( а.с. 109).
Фактичне перевезення кукурудзи підтверджується залізничними накладними (а.с 110-164). При цьому, відповідно до реєстрів ЖД накладних на вивезення та акту виконаних робіт, що підписаний позивачем та ТОВ "Наташа-Агро", фактично з елеватора відвантажено зерно кукурудзи у кількості 9370,15 т ( а.с. 167-174).
З заперечень на акт перевірки та з пояснень представника позивача у судовому засіданні вбачається, що позивач визнає фактичне перевезення та надання контрагентом транспортно-експедиційних послуг при перевезенні кукурудзи у кількості 9370,15 т. Також визнає, що у акті та податковій накладній ТОВ "Промвагонтранс" помилково вказано загальний обсяг перевезення 9933,20 т. Відповідач же, посилаючись не невірно зазначений обсяг перевезення, фактично повністю не визнає факт здійснення господарської операції, хоча ним самим у ході перевірки встановлено фактичну кількість відвантаженої кукурудзи з посиланням на документи, якими цей факт підтверджено.
У податкових повідомленнях-рішеннях, які оскаржуються відповідач вказує на виявлені порушення вимог п. 188.1 ст. 188 ПК України, яким встановлено порядок визначення бази оподаткування. Зокрема визначено, що база оподаткування операцій з постачання послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів. Не може бути нижче ціни придбання таких послуг.
Також вказує на порушення позивачем вимог п. 198.1, 198.3, 198.6 ст. 198 ПК України відповідно до вимог яких до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання послуг. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням послуг. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі послуги почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 ст. 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Відповідно до п. 200.4 ст. 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на відповідний рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Відповідачем не надано ніякого обґрунтування з приводу того, у чому саме полягає порушення позивачем вимог п. 198.1, 198.3, 198.6 ст. 198, п. 200.4 ст. 200 ПК України. З наведених норм вбачається, що отримана платником податку зареєстрованої у ЄРПН податкової накладної є підставою для включення відображених у ній сум податку до податкового кредиту. Факт перевезення товару встановлено у ході перевірки самим відповідачем за документами, до яких ним ніяких зауважень не висловлено. Фактично встановлено невірне відображення обсягу перевезення у акті, який ТОВ "Глорія" та контрагент склали на підтвердження надання транспортно-експедиційних послуг та у податковій накладній.
Відповідно до п. 201.1, 201.10 ст. 201 ПК України у податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата складання податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду; й) індивідуальний податковий номер. Податкова накладна складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження. Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.
З наведених норм вбачається, що помилки при заповненні податкової накладної, крім коду товару, не є підставою для відмови у її прийнятті. Зареєстрована ж у ЄРПН податкова накладна є достатньою підставою для отримувача послуг, у даному випадку позивача .для віднесення відображених у ній сум податку до податкового кредиту. Відповідач же фактично повністю не визнає факт вчинення господарської операції. т
Відповідно до п. 44.1, 44.2 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (закон № 996-XIV) бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Відповідно до ст. 9 закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. У свою чергу, відповідно до ст. 1 зазначеного закону активи - ресурси, контрольовані підприємством у результаті минулих подій, використання яких, як очікується, приведе до отримання економічних вигод у майбутньому; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію; господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
З наведених норм вбачається, що підставою бухгалтерського, а відповідно і податкового, обліку є зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Як було зазначено, відповідачем під час перевірки встановлено факт таких змін у активах позивача у зв`язку з реалізацією кукурудзи та наданням транспортно-експедиційних послуг при її перевезенні у обсязі 9370,15 т, що відображено в акті перевірки з посиланням на відповідні первинні документи. Суд вважає, що за таких обставин повне невизнання відповідачем факту надання ТОВ "Промвагонтранс" позивачу послуг позивачу є безпідставним та не відповідає фактичним обставинам та первинним документам. Відповідно зменшення податковими повідомленнями-рішеннями, які оскаржуються, податкового кредиту та суми бюджетного відшкодування на усю, задекларовану позивачем за результатами господарської операції з придбання послуг експедирування, суми податку є безпідставним та протиправним.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Глорія" до Головного Управління ДПС у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 29.02.2024

Суддя О.В. Соп`яненко