Справа № 520/11947/23
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2024-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 р. Справа № 520/11947/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Кононенко З.О. , Калиновського В.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківського квартирно-експлуатаційного управління на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.08.2023 року, головуючий суддя І інстанції: Шевченко О.В., м. Харків, повний текст складено 16.08.23 року по справі № 520/11947/23

за позовом ОСОБА_1

до Харківського квартирно-експлуатаційного управління

третя особа - ОСОБА_2

про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова, третя особа: ОСОБА_2 , в якому просив суд зобов`язати Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова направити до Чугуївської міської ради клопотання про виключення квартири за адресою: АДРЕСА_1 з числа службових.

В обґрунтування позову зазначив, що відмова відповідача від підготовки та направлення до органу місцевого самоврядування клопотання про виключення квартири з числа службових, є безпідставною, необґрунтованою та такою, що істотним чином порушує конституційні права позивача на житло та гарантії, передбачені Законом України "Про соціальний правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.08.2023 року у справі № 520/11947/23 позов задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова в організації, у встановленому пунктами 3-7 розділу 7 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністра оборони України №380 від 31.07.2018, порядку реалізації права ОСОБА_1 на житлову пільгу - виключення з числа службових Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язано Квартирно - експлуатаційний відділ м. Харкова подати до Виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області клопотання про виключення квартири за адресою: АДРЕСА_1 , з числа службових.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Харківське квартирно-експлуатаційне управління, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.08.2023 року у справі № 520/11947/23 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Харківське квартирно-експлуатаційне управління посилається на те, що на теперішній час у відповідача відсутній затверджений командиром військової частини протокол засідання житлової комісії військової частини, наказ командира військової частини про надання позивачу житлового приміщення для постійного проживання.

Список надання постійного житла, підписаний начальником КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, з обліковою справою військовослужбовця, витягом із наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю жилого приміщення для постійного проживання, копією протоколу засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) направляється до ГКЕУ для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю.

Таким чином, на підставі отриманих документів КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району готує список надання житлової площі для постійного проживання. Отже, відповідач не може звернутись до Комісії з контролю, в зв`язку з відсутністю документів.

Тільки на підставі отриманих документів від військової частини КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району готує список надання житлової площі для постійного проживання. А отже, вимога позивача є передчасною.

Також разом з апеляційною скаргою було заявлено клопотання про заміну відповідача у справі Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харків, на правонаступника Харківське квартирно-експлуатаційне управління.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2023 р. замінено відповідача у справі №520/11947/22, Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харків, на правонаступника Харківське квартирно-експлуатаційне управління. Позивач та третя особа правом надати відзив на апеляційну скаргу не скористалися.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративно судочинства України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення в межах доводів та вимог апеляційних скарг у відповідності до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 перебував на військовій службі у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , яка входить до складу сил, що залучаються та беруть участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей з 06.03.2015 року, що підтверджено довідкою військової частини НОМЕР_1 від 27.03.2015 року (а.с. 16).

Позивач брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф в Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення в період з 07.05.2018 по 02.07.2018; з 22.07.2018 по 15.09.2018 з 30.09.2018 по 25.12.2018; з 02.07.2019 по 07.07.2019; з 12.07.2019 по 15.08.2019; з 10.09.2019 по 25.03.2020, що підтверджено довідкою ВЧ НОМЕР_2 від 15.06.2020 року №0501/14/2138 (а.с. 24).

Згідно довідки Військової частини НОМЕР_2 від 03.04.2021 року позивач перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 (а.с. 17).

Згідно копії посвідчення серії НОМЕР_3 від 16.09.2015 року, виданого управлінням персоналу ВЧ № НОМЕР_4 , позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій (а.с. 18).

Згідно довідки Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків від 16.04.2021 №1905 ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку в загальній черзі Чугуївського гарнізону 08.09.1999 року за №78, в першочерговій - з 25.09.2020 за №239 (а.с. 25).

Позивач разом з сім`єю постійно проживають та зареєстровані в службовій квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі службового ордера на житлове приміщення №015222 від 12.05.2008 року, виданого виконавчим комітетом Чугуївської міської ради (а.с. 20).

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 05.05.2021 року №838 затверджено протокол житлової комісії військової частини НОМЕР_2 від 30.04.2021 року №4, погоджено вилучення із числа службових житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 (3-х кімнатна квартира, житлова площа 42,6 кв.м.), яку займає старший прапорщик ОСОБА_1 (а.с. 21 - 22).

Позивач звернувся до відповідача із заявою про підготовку та направлення до органу місцевого самоврядування клопотання про виключення квартири з числа службових.

Листом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова від 18.05.2021 року №2981 повідомлено позивача, що згідно пункту 10 розділу VII Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями», затвердженої наказом Міністра оборони України від 21 липня 2018 року №380, військовослужбовці, які мають вислугу на військовій 20 років і більше, а також особи, звільнені з військової служби за станом здоров`я, віком, у зв`язку із скороченням штатів, особи з інвалідністю І та II групи, члени сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, що забезпечені службовими житловими приміщеннями незалежно від місця його знаходження, мають право на виключення цього житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання за умови перебування на обліку та в порядку, зазначеному пунктами 3-7 цього розділу. Згідно пункту 4 розділу VII Інструкції, на підставі отриманих документів КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району готує список надання житлової площі для постійного проживання. Список надання постійного житла, підписаний начальником КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, з обліковою справою військовослужбовця, витягом із наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю жилого приміщення для постійного проживання, копією протоколу засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії направляється для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями.

Проте, сам факт проживання особи в службовому приміщенні не є підставою для його виключення. Розгляд даного питання не є обов`язком підприємства (установи), а є його правом (а.с. 26).

Не погоджуючись з такою відмовою відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок бездіяльності відповідачів позивач фактично позбавлений можливості реалізувати свої права на житло, що є порушенням житлових прав у розумінні ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Враховуючи, що у спірних правовідносинах органом, уповноваженим розглянути питання про виключення житла, яке займає позивач, зі складу службових, є Виконавчий комітет Чугуївської міської ради, а не Чугуївська міська рада Харківської області, суд дійшов висновку, про необхідність вийти за межі позовних вимог, задовольнивши позов шляхом визнання протиправною відмову та зобов`язання Квартирно - експлуатаційного відділу м. Харків подати до Виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області клопотання про виключення квартири за адресою: АДРЕСА_1 , з числа службових.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

У відповідності до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (далі Закон № 2011-XII), військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана з захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до ст. 2 цього Закону, ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах визначених законами України.

У відповідності до ч.1 ст.12 Закону № 2011-XII, держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом, іншими законами, в порядку, визначеному КМ України. Військовослужбовцям, які мають календарну вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення.

На виконання приписів статті 12 Закону №2011-ХІІ, постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року №1081 було затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (далі - Порядок №1081), яким визначено механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі - військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей.

Пунктом 3 Порядку №1081 установлено, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання провадиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.

Питання, пов`язані із забезпеченням житлом військовослужбовців, вирішуються за місцем перебування їх на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов (пункт 6 Порядку №1081).

Тобто, законодавством прямо передбачено право військовослужбовців самостійно визначатись, яким способом (шляхом) вони бажають реалізувати своє право на забезпечення житлом для постійного проживання.

Реалізація забезпечення постійним житлом шляхом його виключення з числа службових жодним чином не пов`язується законодавством з квартирною чергою особи, яка обрала такий спосіб забезпечення житлом.

Згідно з п.22 Порядку №1081, облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, ведеться в військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.

Також наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року №380 затверджено Інструкцію з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (далі - Інструкція №380).

Цією Інструкцією визначено зміст та методику забезпечення жилими приміщеннями військовослужбовців Збройних Сил України (крім військовослужбовців строкової служби), а також осіб, звільнених в запас або відставку, що залишилися перебувати після звільнення з військової служби на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання (далі - військовослужбовці), та членів їх сімей, у тому числі членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли), зникли безвісти під час проходження військової служби, що перебувають на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов (далі - члени їх сімей).

Згідно з п.10 Інструкція №380 військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, а також особи, звільнені з військової служби за станом здоров`я, віком, у зв`язку з скороченням штатів, інваліди першої чи другої групи, члени сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, що забезпечені службовими жилими приміщеннями, незалежно від місця його знаходження, мають право на виключення цього житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання за умови перебування на квартирному обліку. Виключення квартир з числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється на підставі клопотання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району встановленим порядком.

На час розгляду справи, відсутні законодавчі норми, які б обмежували встановлену п.10 Інструкції та ч.3 п.3 Порядку можливість реалізації права позивача на виключення його квартири з числа службових.

Згідно зі статтями 5, 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі підрозділів всіх видів і родів Збройних Сил України, як в воєнний так і в мирний час. Учасникам бойових дій надається, зокрема, така пільга, як першочергове забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, які потребують додаткових гарантій держави, зокрема, гарантії соціального захисту. До них, насамперед, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме у Збройних Силах України, органах СБУ, податковій, міліції, прокуратурі, тощо (рішення КСУ від 06.07.1999 №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 р. № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій, гарантій).

Верховний Суд у постанові від 04.03.2020 у справі №636/1514/19 зазначив, що визначальними обставинами - матеріальними підставами для задоволення позовних вимог (визнання права на виключення житла з числа службового та зобов`язання подання відповідного клопотання КЕВ м. Харків) є: перебування позивача на військовій службі, наявність календарної вислуги від 20 років, перебування на квартирному обліку та, до того ж, наявність статусу учасника бойових дій, що надає право на забезпечення постійним житлом, в тому числі і шляхом виключення квартири з числа службових.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З матеріалів справи встановлено, що позивач перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 (довідка Військової частини НОМЕР_2 від 03.04.2021 року) (а.с. 17), відповідно до Витягу з послужного списку має календарну вислугу на військовій службі більше 20 років (а.с. 19), має статус ветеран війни - учасник бойових дій, що підтверджується відповідним посвідчення серії НОМЕР_3 від 16.09.2015 року, виданим управлінням персоналу ВЧ № НОМЕР_4 (а.с. 18), та перебуває на квартирному обліку (довідка Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків від 16.04.2021 №1905) (а.с. 25).

Згідно з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 05.05.2021 року №838 затверджено протокол житлової комісії військової частини НОМЕР_2 від 30.04.2021 року №4, погоджено вилучення із числа службових житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 (3-х кімнатна квартира, житлова площа 42,6 кв.м.), яку займає на теперішній час старший прапорщик ОСОБА_1 . Вислуга в ЗСУ 25 років. Склад родини - 4 особи (а.с. 21 - 22).

Таким чином, колегія суддів вважає, що у позивача наявні всі, визначені п.10 Інструкції №380, умови для реалізації права на виключення житла, яке він займає, з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання.

Колегія суддів вважає, що внаслідок бездіяльності відповідача позивач фактично позбавлений можливості реалізувати свої права на житло, що є порушенням житлових прав у розумінні ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

У відповідності до ч. 2 п. 11 Порядку №1081, органом, уповноваженим приймати рішення про виключення житлових приміщень з числа службового, є виконавчий орган районної, міської, районної у місті ради.

Відповідно до п. 2.1 Регламенту Виконавчого комітету Чугуївської міської ради, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Чугуївської міської ради від 15.01.2021 №1, Виконавчий комітет є виконавчим органом ради, підконтрольним та підзвітним їй, а з питань здійснення ним делегованих повноважень органів виконавчої влади підконтрольним відповідним органам виконавчої влади, у зв`язку із чим, у спірних правовідносинах органом, уповноваженим розглянути питання про виключення житла, яке займає позивач, зі складу службових, є Виконавчий комітет Чугуївської міської ради, а не Чугуївська міська рада Харківської області.

Із врахуванням вищевикладених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що належним способом захисту прав позивача є визнання протиправною відмову відповідача в організації, у встановленому пунктами 3-7 розділу 7 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністра оборони України №380 від 31.07.2018, порядку реалізації права ОСОБА_1 на житлову пільгу - виключення з числа службових Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків квартири за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язання відповідача подати до Виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області клопотання про виключення квартири за адресою: АДРЕСА_1 , з числа службових.

Таким чином, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийнятим на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.08.2023 року у справі № 520/11947/23 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківського квартирно-експлуатаційного управління залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.08.2023 по справі № 520/11947/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Мінаєва
Судді З.О. Кононенко В.А. Калиновський