Справа № 307/5064/23
Суддя: Стецюк М. Д.
Дата ухвалення: 2024-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 307/5064/23
Провадження № 2-а/307/33/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2024 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Стецюк М.Д., секретар судового засідання Цех Г.М., за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача Рішка П.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що постановою інспектора Управління патрульної поліції у Закарпатській області старшого лейтенанта поліції Цьоки Михайла Юрійовича серii ЕАТ № 7918573 від 11 жовтня 2023 року його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. 00 коп., за те, що 11 жовтня 2023 року о 15:39:53 год. у м. Ужгород, площа Шандора Петефі (Возз`єднання), 18, Закарпатської області він здійснив зупинку (стоянку) транспортного засобу на проїжджій частині в другому ряду, чим порушив п.15.4. ПДР - Порушення правил стоянки, розміщення транспортного засобу на проїзній частині в два і більше ряди. Вважає, що його було притягнуто до адміністративної відповідальності безпідставно, оскільки постанова про накладення адміністративного стягнення ЕАТ №7918573 від 11 жовтня 2023 року не містить посилання на жоднi докази, на яких ґрунтується висновок посадової особи про вчинення ним адміністративного правопорушення. Такі докази до постанови по справі про адміністративне правопорушення не додані. Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що він здійснив зупинку (стоянку) транспортного засобу на проїжджій частині в другому ряду, чим порушив п.15.4. ПДР - Порушення правил стоянки, розміщення Т/3 на проїзній частині в два і більше ряди. Тобто, вже у самій постанові про накладення адміністративного стягнення не конкретизовано, яке саме порушення допустив - порушення правил зупинки чи порушення правил стоянки. Вiдповiдно до абзацу 47 пункту 1.10. ПДР зупинка - це припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо); Відповідно до абзацу 87 пункту 1.10. ПДР, стоянка - це припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу. Тобто, зупинка i стоянка є двома різними діями, і ПДР встановлюють окремі правила для зупинки і стоянки. За загальним правилом, встановленим п.15.2 ПДР за відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху). Поряд з цим, оскаржувана постанова не містить конкретні протиправні дії, які він вчинив та які складають порушення правил зупинки або стоянки. Твердження посадової особи, що винесла оскаржувану постанову, про здійснення ним зупинки (стоянки) транспортного засобу на проїжджій частині в другому ряду, порушення п.15.4. ПДР - порушення правил стоянки, розміщення транспортного засобу на проїзній частині в два і більше ряди, є безпідставним і недоведеним, оскільки стоянки транспортного засобу на проїзній частині в два ряди чи в другому ряду він не здійснював.

Того дня, 11 жовтня 2023 року близько 15 години 30 хвилин він рухався у м. Ужгород на площі Шандора Петефі та здійснив зупинку на узбіччі проїзної частини дороги для висадки пасажира - дружини ОСОБА_2 та у момент зупинки перед керованим ним транспортним засобом, заблокувавши подальший його рух, зупинився патрульний поліцейський автомобіль, з якого вийшов працівник поліції і повідомив йому, що той здійснив стоянку транспортного засобу у невстановленому місці. На що він повідомив поліцейського, що не здiйснював стоянки, а зупинився лише для висадки пасажира, після чого мав намір продовжити рух, та крім цього, зажадав надання для ознайомлення належних доказів вчинення ним порушення правил дорожнього руху, а саме порушень правил стоянки, на що поліцейським було відмолено. Також поліцейський не перевіряючи документи, що посвідчують його особу, посвідчення водія та документи на транспортний засіб, повідомив, що вiдносно нього буде винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, яка буде надіслана йому поштовим зв`язком. За таких обставин, вважає, що поліцейським не доведено i не задокументовано факт вчинення ним адміністративного правопорушення. Також посадовою особою відповідача було порушено встановлений законом порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Зазначає, що оскаржувана постанова винесена без складання протоколу про адміністративне правопорушення. Порушення порядку i процедури притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої КУпАП, недотримання вимог щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин справи та належного документування та доказування обставин адміністративного правопорушення є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Оскаржуване рiшення відповідача було винесено 11 жовтня 2023 року. Поряд з цим, копія постанови відповідача про накладення адміністративного стягнення після її винесення посадовою особою відповідача йому не вручалася. Копія постанови серії ЕAT №7918573 від 11 жовтня 2023 року була надіслана відповідачем засобами поштового зв`язку 12 жовтня 2023 року та отримана ним за місцем проживання 26 жовтня 2023 року. Зазначені обставини стверджуються вiдмiткою поштового штемпеля на поштовому конверті УПП в Закарпатській області. Такими чином, без отримання у встановленому порядку копії постанови серії ЕАТ №7918573 від 11 жовтня 2023 року він не мав можливості оскаржити її у встановленому законом порядку шляхом звернення до суду у строки, що обчислювалися з моменту прийняття такого рішення.

Враховуючи викладене, просить поновити строк звернення до суду та визнати протиправною та скасувати постанову інспектора Управління патрульної поліції у Закарпатській області старшого лейтенанта поліції Цьоки Михайла Юрійовича серії ЕАТ №7918573 від 11 жовтня 2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень, та стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп. та витрати на професійну правничу допомогу.

03 листопада 2023 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області позовну заяву залишено без руху на надано позивачеві строк для усунення вказаних згідно ухвали суду.

22 листопада 2023 року, на виконання вказаної ухвали суду, представником позивача усунуто недоліки позовної заяви.

23 листопада 2023 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи проводити за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву.

05 грудня 2023 року від Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначають наступне. 11 жовтня 2023 року під час несення служби в м. Ужгород, Закарпатської області екіпажем патрульної поліції на площі Шандора Петефі, 18, було виявлено транспортний засіб BMW X6 НОМЕР_1 , який здійснив зупинку другим рядом, заблокувавши інші транспортні засоби. Таким чином водій здійснив порушення п.15.4 ПДР України, відповідальність за що передбачене частиною 1 статтею 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Інспектор належним чином пояснив суть правопорушення, попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 ПДР. Водія було встановлено згідно інформаційного порталу Національної поліції, перевіривши номерний знак НОМЕР_1 зазначеного автомобіля, підтягло власника транспортного засобу з фотокарткою, таким чином встановлено позивача - ОСОБА_1 . Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п.15.4 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача. Після чого водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Всі доводи позивача були взяті до уваги про розгляді справи про адміністративне правопорушення. Позивачу було надано час для зв`язку з адвокатом в телефонному режимі. Інспектор виніс постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП та наклав стягнення на правопорушника в розмірі 340 грн., відповідно до санкції статті. Згідно зі ст. 285 КУПАП позивача було ознайомлено зі змістом Постанови, та під підпис було запропоновано отримати її копію. Позивач відмовився ставити підпис в постанові та отримувати її. Постанову про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення серії ЕАТ №7918573 від 11 жовтня 2023 року було надіслано позивачу засобами поштового зв`язку.

Що стосується доводів позивача про відсутність доказів вчинення ним правопорушення, то встановлено наступне. Що поліцейський не повинен зазначати докази правопорушення в постанові. Більше того, у п.15.4. ПДР - «Транспортні засоби не дозволяється ставити на проїзній частині у два і більше ряди». В позовній заяві позивач посилається на поняття Зупинка та Стоянка передбачене пунктом 1.10 ПДР. При цьому в ПДР чітко передбачено «Не дозволяється ставити...». Також ОСОБА_1 відмовився пред`явити інспектору документи передбачені пунктом 2.1.А ПДР. Додає, що екіпаж патрульної поліції в складі (Цьока/Вовканич) рухались на службовому транспортному засобі з вулиці Льва Толстого в сторону площі Петефі м. Ужгород, Закарпатської області та ще перед світлофором ними було помічено транспортний засіб BMW X6 з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який стояв другим рядом. Службовий автомобіль потрапив під дію червоного кольору світлофору і був змушений припинити рух на кілька хвилин виконуючи вимоги світлофору. В той момент позивач вже зупинився другим рядом, простояв кілька хвилин поки горіло червоне світло світлофора і коли екіпаж патрульної поліції розпочав рух в сторону площі Петефі, м. Ужгород, Закарпатської області водій транспортного засобу BMW X6 здійснював рух задом припарковуючи автомобіль ближче до школи на площі Петефі. Під час спілкування з водієм останній повідомив, що очікує на дружину. Тобто, пункт 15.4 ПДР знаходиться в розділі 15 ПДР «Зупинка і стоянка», проте в ньому не передбачається ні зупинка, ні стоянка автомобіля в два і більше ряди, а визначено, що транспортні засоби не дозволяється ставити на проїзній частині в два і більше ряди. Вказана цим пунктом заборона направлена на збільшення пропускної здатності проїзної частини та забезпечення маневрів транспортних засобів, які здійснили зупинку або стоянку біля правого краю проїзної частини. Таким чином поняття «ставити» транспортний засіб включає в себе і зупинку і стоянку незалежно від часу і мети їх здійснення, а тому з`ясовувати обставини про час і мету зупинки транспортного засобу позивача немає необхідності. Відеофіксація правопорушення велась на нагрудну камеру поліцейського, використання якої передбачене Наказом МВС №1026 від 18.12.2018 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису». Згідно частини 3 розділу VIII вищевказаного Наказу - строк зберігання відеозаписів становить: 1) з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА, - 30 діб, таким чином відео- та фотоматеріали не збереглись через обмежений строк їхнього зберігання.

Вважає, що адміністративний позов про скасування постанови про адміністративне порушення таким, що не підлягає до задоволення у зв`язку з тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Сама незгода позивача щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності. Отже, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є обґрунтованою та законною, а також такою, що не підлягає скасуванню. Враховуючи викладене просять відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали в повному обсязі з викладених підстав та просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 11 жовтня 2023 року постановою серія ЕАТ №7918573 інспектором Управління патрульної поліції у Закарпатській області старшим лейтенантом поліції Цьока Михайлом Юрійовичем було притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн., за те, що 11 жовтня 2023 року о 15 годині 49 хвилин в м.Ужгород на площі Шандора Петефі (Возєднання) 18 водій здійснив зупинку (стоянку) транспортного засобу на проїзній частині другого ряду, чим порушив п.15.4 ПДР порушення правил стоянки, розміщення транспортного засобу на проїзній частині в два і більше ряди (а.с. 9).

31 жовтня 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та поновлення строку звернення до адміністративного суду, тобто після закінчення строку на оскарження даної постанови.

З приєднаної копії постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАТ № 7918573 вбачається, що копію постанови особі, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на місці розгляду справи вручено не було, а копію було надіслано 12 жовтня 2023 року рекомендованим листом за вих. №4645 (а.с.9).

Згідно копії поштового конверта Управління патрульної поліції в Закарпатській області копію постанови про накладення адміністративного стягнення було відправлено ОСОБА_1 , за місцем його проживання, засобами поштового зв`язку та відповідно до конверту вручено 26 жовтня 2023 року (а.с.10).

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України, визначено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Згідно до ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Таким чином судом встановлено, що позивачем ОСОБА_1 , було пропущено строк звернення до суду з поважних причин, а тому суд вважає про наявність підстави для поновлення позивачу строку для оскарження даної постанови.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ст. 71 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення Правил дорожнього руху ( частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ч.4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Статтею 283 КУпАП зокрема визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу.

У випадках, передбачених законодавством України, про захід стягнення робиться відповідний запис на протоколі про адміністративне правопорушення або постанова оформляється іншим установленим способом.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначені Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 р. за № 1395 (зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853) ( далі - Інструкція № 1395).

Пунктом 4 р.1 Інструкції № 1395 передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 122.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху (далі - ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до статті 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 15.4 Правил дорожнього руху, транспортні засоби не дозволяється ставити на проїзній частині в два і більше ряди. Велосипеди, мопеди і мотоцикли без бокового причепа дозволяється ставити на проїзній частині не більше ніж у два ряди.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частинами 1, 2 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Під час розгляду справи встановлено, що інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, зафіксоване лише в оскаржуваній постанові серії ЕАТ №7918573 від 11 жовтня 2023 року, жодних доказів на підтвердження обставин, викладених у зазначеній постанові, які б безумовно свідчили про порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху та зазначеної статті КУпАП, матеріали справи не містять.

Суд вважає за необхідне зазначити, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положення по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

Верховний Суд у своїй постанові від 2 квітня 2018 року у справі № 338/1/17 вказав, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення цією особою адміністративного проступку, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження своєї позиції, викладеної у постанові про накладення адміністративного стягнення у відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 72 КАС України, а також будь-яких доказів на підтвердження дотримання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, в тому числі відеозапис з нагрудних камер поліцейського.

З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано суду належних та достовірних доказів, які б підтверджували факти викладені у постанові та спростовували доводи позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У відповідності до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вказані вище обставини та відсутність належних доказів на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, свідчать про недоведеність відповідачами наявності в діях ОСОБА_1 порушення вимог ПДР, що у свою чергу свідчить про недоведеність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП, за яке позивача було піддано адміністративному стягненню.

Таким чином, керуючись приписами наведених норм законодавства, оцінивши надані сторонами до матеріалів справи докази, враховуючи, що представником відповідача, який заперечував проти позову, не доведено правомірність встановлення адміністративного правопорушення, не надано доказів правомірності прийнятого ним рішення, суд, враховуючи положення ст. 286 КАС України, дійшов висновку, що постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Крім того, у позовній заяві позивач просить суд стягнути із відповідача на його користь судові витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, згідно з ч.1, 2 ст. 134 КАС України несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає таку допомогу. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

При цьому необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Із матеріалів справи вбачається, що до позовної заяви додано ордер на надання правової (правничої) допомоги серія АО № 1107483 від 21 листопада 2023 року та свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю № 21/502 від 10 лютого 2006 року, інших доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу та розміру таких витрат ні позивачем, а ні його представником суду не надано.

За таких обставин суду приходить до висновку, що в задоволенні вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити.

Відповідно до ст. 139 КАС України, з відповідача, за рахунок бюджетних асигнувань, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст. ст. 241-246, 250, 286 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк звернення до адміністративного суду.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАТ №7918573 від 11 жовтня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень 00 копійок скасувати.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1ст. 122 КУпАП- закрити.

Стягнути з Департамента патрульної поліції, за рахунок бюджетних асигнувань, на користь ОСОБА_1 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. сплаченого судового збору.

В частині позову щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач - Департамент патрульної поліції, адреса місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, Київської області, .

Суддя: М.Д. Стецюк