Справа № 360/125/24
Суддя: Н.М. Басова
Дата ухвалення: 2024-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

06 березня 2024 рокум. ДніпроСправа № 360/125/24

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Басова Н.М., розглянувши в письмовому провадженні справу за позовною заявою адвоката Галкіна Вячеслава Леонідовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява адвоката Галкіна Вячеслава Леонідовича в інтересах ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі відповідач), в якому просить:

-визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду у Київській області щодо нездійснення розрахунку розміру пенсії позивача з врахування ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду у Київській області здійснити розрахунок розміру пенсії позивача з врахуванням ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», здійснивши відповідний перерахунок пенсії з дати її призначення, тобто з 01.02.2023.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 09.06.2023 у справі №360/336/23 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 23.03.2023 №58 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України у Київській області розглянути повторно заяву ОСОБА_1 від 01.02.2023 про призначення пенсії, зарахувавши до пільгового підземного стажу наступні періоди: з 01.09.1994 по 25.05.1998 навчання в Лисичанському гірничому технікумі; з 09.12.1997 по 14.07.1998 гірничий майстер з повним робочим днем під землею; з 15.07.1998 по 30.11.1998 гірник підземний з повним робочим днем під землею на шахті Карбоніт Первомайського виробничого об`єднання Первомайськвугілля; з 08.12.1998 по 04.05.2000 строкова військова служба; з 28.07.2000 по 15.09.2000 учнем гірничомонтажника з повним робочим днем під землею на шахті Карбоніт Виробничого об`єднання Первомайськвугілля; з 25.11.2002 по 25.09.2005 гірником очисного забою з повним робочим днем під землею; з 26.09.2005 по 19.01.2006 гірничим майстром з повним робочим днем під землею; з 20.01.2006 по 06.03.2006 учнем гірничомонтажника з повним робочим днем під землею; з 07.03.2006 по 11.01.2016 гірничим майстром підземним з повним робочим днем під землею; з 02.03.2016 по 28.07.2016 помічником начальника дільниці підземного з повним робочим днем під землею; з 29.07.2016 по 1.11.2016 майстром гірничим підземним з повним робочим днем під землею; з 02.11.2016 по 31.03.2022 гірником очисного забою з повним робочим днем під землею.

На виконання вищевказаного рішення суду відповідач врахував усі вказані періоди до пільгового стажу та призначив пенсію за віком на пільгових умовах з 01.02.2023 у відповідності до ч.3 ст.114 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

При призначенні пенсії відповідач добровільно врахував до пільгового підземного стажу за Списком 1 - 25 років 0 місяців 4 дні, що підтверджується протоколом про призначення пенсії та витягом з системи РС-право про врахований стаж.

При цьому, як зазначає адвокат позивача, відповідач протиправно не здійснив обчислення розміру пенсії позивача з урахуванням вимог ст. 8 Закону України від 02.09.2008 № 345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Також в адміністративному позовні зазначено, що сторонами визнається та не оспорюється, що пільговий підземний стаж позивача за Списком 1 склав понад 15 років, а тому за таких обставин відповідач був зобов`язаний розрахувати розмір пенсії позивача з урахуванням вимог ст.8 Закону України від 02.09.2008 № 345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Вважаючи протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду у Київській області щодо нездійснення розрахунку розміру пенсії позивача з врахування ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», позивач звернувся до суду за захистом своїх прав, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 06.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду після усунення її недоліків та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 06.03.2024 відзив Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 29.02.2024 №1000-0905-7/35764 разом з додатком повернуто позивачу без розгляду.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб (стаття 1), який в подальшому був неодноразово продовжений та Указом Президента України від 5 лютого 2024 року №49/2024"Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

Враховуючи дистанційний режим роботи суддів та працівників апарату Луганського окружного адміністративного суду з 02.05.2022, з метою збереження життя і здоров`я та забезпечення безпеки суддів і працівників апарату суду, судом розглянуті матеріали електронної справи.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Позивач є внутрішньо переміщено особою з фактичним місцем проживання: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою від 30.04.2022 №3004-.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 09.06.2023 по справі №360/336/23 позов адвоката Галкіна Вячеслава Леонідовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду у Київській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 23.03.2023 №58 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області розглянути повторно заяву ОСОБА_1 від 01.02.2023 про призначення пенсії, зарахувавши до пільгового підземного стажу наступні періоди: з 01.09.1994 по 25.05.1998 навчання в Лисичанському гірничому технікумі;з 09.12.1997 по 14.07.1998 гірничий майстер з повним робочим днем під землею;з 15.07.1998 по 30.11.1998 гірник підземний з повним робочим днем під землею на шахті Карбоніт Первомайського виробничого об`єднання Первомайськвугілля; з 08.12.1998 по 04.05.2000 строкова військова служба;з 28.07.2000 по 15.09.2000 учнем гірничомонтажника з повним робочим днем під землею на шахті Карбоніт Виробничого об`єднання Первомайськвугілля; з 25.11.2002 по 25.09.2005 гірником очисного забою з повним робочим днем під землею; з 26.09.2005 по 19.01.2006 гірничим майстром з повним робочим днем під землею; з 20.01.2006 по 06.03.2006 учнем гірничомонтажника з повним робочим днем під землею; з 07.03.2006 по 11.01.2016 гірничим майстром підземним з повним робочим днем під землею; з 02.03.2016 по 28.07.2016 помічником начальника дільниці підземного з повним робочим днем під землею; з 29.07.2016 по 1.11.2016 майстром гірничим підземним з повним робочим днем під землею; з 02.11.2016 по 31.03.2022 гірником очисного забою з повним робочим днем під землею.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на користь Державного бюджету України судові витрати зі сплати судового збору у сумі 858,88 грн.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 30.11.2023 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області - залишено без задоволення та рішення Луганського окружного адміністративного суду від 9 червня 2023 року у справі № 360/336/23 за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - залишено без змін.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 09.06.2023 по справі №360/336/23 набрало законної сили 30 листопада 2023 року.

На виконання вищевказаного рішення суду позивачу рішенням від 14.12.2023 № 58 призначено пенсію з 01 лютого 2023 року в розмірі 12948,50грн. Страховий стаж (повний) позивача складає 44 роки 4 місяці 2 дні, в тому числі: роботи підземні, професії за пост.№202 (25) 25 років 0 місяців 4 дні.

Сторони визнають, що пенсію позивачу було призначено без врахування положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Згідно частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі Закон № 1058-IV).

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 8 Закону № 1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Пунктом 1 частини першої статті 9 Закону № 1058-ІV визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються у т. ч. пенсія за віком.

Частиною четвертою статті 24 Закону № 1058-ІV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та членів їх сімей.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

У відповідності з абзацом 3 частини першої статті 28 Закону №1058-ІV мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Отже, необхідною умовою для набуття права на отримання пенсії з урахуванням вимог, передбачених Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці», є зайнятість на підземних роботах за списком № 1 повний робочий день не менш як 15 років для чоловіків.

Під час розгляду справи, судом встановлено, що пільговий стаж позивача за Списком № 1 складає більше 15 років, що дає йому право на обов`язкове врахування при визначенні розміру пенсії приписів статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Водночас, відповідачем при призначенні пенсії позивачу за віком на пільгових умовах і обчисленні її розміру, не застосовано ці норми, що є порушенням прав позивача на отримання пенсії у розмірі, установленому законом, та свідчить про протиправну бездіяльність.

Відновленням порушених прав позивача є зобов`язання відповідача здійснити розрахунок розміру пенсії ОСОБА_1 з врахуванням статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з дати її призначення, тобто з 01.02.2023, із виплатою різниці суми недоотриманої пенсії.

Суд також зауважує, що позивач не повинен був звертатись до відповідача з окремою заявою відповідно до п. 1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України

25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846, оскільки його право на обчислення призначеної пенсії з урахуванням особливостей, передбачених статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та абзацом 3 частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», чинне законодавство не ставить в залежність від подання такої заяви, а випливає безпосередньо з приписів зазначених правових норм, які пенсійний орган повинен був застосувати при обчисленні пенсії позивача.

Отже, застосування статті 8 Закону № 345-VI здійснюється автоматично пенсійним органом при наявності правових підстав, не потребуючи додаткової заяви пенсіонера.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За встановлених в цій справі фактичних обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, у зв`язку з чим підлягають задоволенню зі словесним корегуванням способу захисту порушених прав позивача.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк (частина перша статті 133 КАС України).

Згідно з частиною другою статті 133 КАС України якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно частини восьмої статті 139 КАС України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Ухвалою суду від 06.02.2024 з метою дотримання права позивача на доступ до правосуддя, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання позивача та відстрочити сплату судового збору з урахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору у розмірі 968,96 грн на підставі пункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» до ухвалення судового рішення.

Зважаючи на те, що спір виник внаслідок бездіяльності відповідача, тому судовий збір у розмірі 968,96 грн належить стягнути до Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, який з 15 грудня 2017 року позбавлений пільг щодо сплати судового збору.

Крім того, позивач поніс судові витрати щодо оплати правничої допомоги.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частин першої - п`ятої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Вирішуючи питання стягнення понесених позивачем витрат на оплату послуг адвоката, суд враховує правову позицію Верховного Суду, висловлену у додатковій постанові від 13 лютого 2020 року у справі №911/2686/18, відповідно до якої, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а розмір є розумний та виправданий. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Крім цього, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед проти України" (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" (заява 58442/00) вказано, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з частиною сьомою статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Матеріалами справи підтверджено, що між позивачем та адвокатом Галкіним Вячеславом Леонідовичем укладено 18 січня 2024 року Договір про надання правової допомоги №12 (далі - Договір).

Пункт 2 Договору регламентує гонорар, умови розрахунків. За надання правничої допомоги за цим договором сторони встановили оплату з розрахунку - один місячний розмір пенсії, яка буде призначена/перерахована клієнту за результатами надання правничої допомоги. Гонорар сплачується не пізніше двох банківських днів з моменту перерахування клієнту пенсії, визначеної в результаті наданої правничої допомоги. Клієнт оплачує правничу допомогу на підставі виставленого рахунку. Окрім гонорару клієнт сплачує виконавцю гарантований авансовий платіж у розмірі 5000грн, який не включається до основної суми гонорару та має бути сплачений в момент підписання цього договору.

Відповідно до вимог статті 27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

У суду відсутні правові підстави вважати положення договору про надання правової допомоги щодо оплати послуг такими, що суперечать Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики. Також у суду відсутні підстави вважати, що договірні зобов`язання між позивачем та адвокатом не було виконано.

Адвокатом надані позивачу наступні послуги: попередня юридична консультація - 1 година; вивчення та аналіз документів у справі - 2 години; складання позовної заяви - 2 години; правовий аналіз відзиву відповідача, який було прикріплено судом у системі ЄСІТС - 1 година; юридична консультація клієнта стосовно відзиву відповідача - 0,5 годин; складання та надіслання до суду клопотання про неврахування відзиву як такого, що поданий з пропуском строку його подання та у непередбачений процесуальним законом спосіб - 2 години, - що підтверджується актами прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 28.01.2024 №1 та від 01.03.2024 №2.

Згідно рахунку №000021 від 18.01.2024 та квитанції до прибуткового касового ордеру №3 від 18.01.2024 позивач сплатив авансовий платіж по договору про надання правничої допомоги адвокату Галкіну В.Л. у розмірі 5000 гривень.

Суд зауважує, що вказана квитанція є належним доказом оплати понесених позивачем витрат на правову допомогу з огляду на таке.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 16 квітня 2020 року (справа №727/4597/19), відповідно до положень статті 14 Податкового кодексу України адвокати здійснюють незалежну професійну діяльність. У свою чергу, Закон України від 05 липня 2012 року №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не наводить форму та вимоги до документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди) адвокату. Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06 липня 1995 року №265/95-ВР, Положення про форму та зміст розрахункових документів затверджене наказом Міністерства фінансів України від 21 січня 2016 року №13, а також Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затверджене Постановою Правління Національного банку України від 29 грудня 2017 року №148, не визначають порядок здійснення розрахунків адвокатом зі своїм клієнтом за готівку, оскільки не поширюються на осіб, що здійснюють незалежну професійну діяльність.

Тобто, аналіз спеціального законодавства щодо діяльності адвоката дає підстави для висновку, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа, який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа.

Разом з цим, статтею 134 КАС України не визначено конкретної форми документу, що надається до суду для підтвердження здійснення оплати витрат на оплату послуг адвоката.

З урахуванням наведеного Верховний Суд вказав, що адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо) який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта.

Зважаючи на викладене, суд вважає підтвердженими понесені позивачем витрати на правову допомогу у цій справі в сумі 5000 грн.

Розмір витрат є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

Оскільки позов фактично задоволено, тому на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача слід відшкодувати підтверджені судові витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн

Керуючись статтями 9, 72, 77, 90, 94, 132, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов адвоката Галкіна Вячеслава Леонідовича в інтересах ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (08500, Київська область, м.Фастів, вул.Саєнка Андрія, 10, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо нездійснення ОСОБА_1 розрахунку розміру пенсії із застосуванням статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити розрахунок розміру пенсії ОСОБА_1 з врахуванням статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з дати її призначення, тобто з 01.02.2023, із виплатою різниці суми недоотриманої пенсії.

Стягнути на користь держави за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області судовий збір у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області судові витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Басова