Справа № ЗПП/320/19/24
Суддя: Кочанова П.В.
Дата ухвалення: 2024-03-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

08 березня 2024 року ЗПП/320/19/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Кочанова П.В., розглянувши заяву представника Національного фонду досліджень України про забезпечення позову до подання позовної заяви,-

ВСТАНОВИВ:

Представник Національного фонду досліджень України звернувся до Київського окружного адміністративного суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, у якій просить суд:

- забезпечити позов Національного фонду досліджень України до його пред`явлення шляхом зупинення дії вимог Державної аудиторської служби України № 000300-14/2740-2024 від 23.02.2024 про усунення виявлених ревізією порушень законодавства та заборонити Державній аудиторській службі України вчиняти певні дії, зокрема інформувати органи управління Національного фонду досліджень України та інші органи державної влади про результати ревізії, викладені в Акті ревізії, до прийняття судом остаточного рішення у даній адміністративній справі за поданим у ній адміністративним позовом.

В обґрунтування заяви зазначено, що 06 лютого 2024 року ДАСУ за результатами ревізії складено Акт ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Національного фонду досліджень України за № 000300-21/5. Заявником було подано заперечення на Акт ревізії. Між тим, 26 лютого 2024 року на адресу Заявника надійшов лист ДАСУ від 23 лютого 2024 року за № 000300-14/2740-2024 із вимогою про усунення порушень. Зі змісту Вимоги вбачається, що отримавши 19 лютого 2024 року письмові заперечення Заявника на Акт ревізії, ДАСУ в порушення вимог Закону та встановленого Порядку, не було проаналізовано подані заперечення на предмет правильності їх обгрунтувань, взагалі не враховано таких заперечень й не надано Заявнику жодного висновку на подані ним у встановленому порядку та строк підписані письмові заперечення. Отже, не розглянувши у встановлений Порядком спосіб та у визначені ним строки надані Заявником письмові заперечення на Акт ревізії, суб`єктом владних повноважень - ДАСУ допущено протиправну бездіяльність, якою порушені права Заявника на розгляд його заперечень на акт ревізії, поданих у встановлені законодавством порядку та строк.

Зазначає, що невжитгя таких заходів може істотно ускладнити чи навіть повністю унеможливити виконання рішення суду, а також може не забезпечити ефективний захист порушених прав Заявника, за захистом яких він має твердий намір звернутися до суду з відповідним позовом.

Частиною 1 статті 154 КАС України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

З огляду на викладене заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

Вирішуючи питання про наявність обставин, що дають підстави для забезпечення позову, суд виходить із такого.

Відповідно до частини першої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами частин першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову, які передбачені частиною першою статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України можливі лише за наявності обставин, що визначені частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Необхідно зазначити, що при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

За своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Відтак, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача на даному етапі переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Як встановлено судом, заявник, аргументуючи підстави для вжиття заходів забезпечення позову, посилається на те, що Державною аудиторською службою України не було проаналізовано подані заперечення на предмет правильності їх обгрунтувань, взагалі не враховано таких заперечень та не надано заявнику жодного висновку на подані ним у встановленому порядку та строк підписані письмові заперечення.

При цьому, з наявних матеріалів, які долучено до заяви про забезпечення позову, судом не виявлено існування обставин, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду до прийняття у справі судового рішення, або неможливості захисту таких прав та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову.

Суд звертає увагу заявника, що встановити наявність очевидних ознак бездіяльності Державної аудиторської служби України, на аргументах протиправності якої ґрунтується мотивувальна частина поданої заявником заяви про забезпечення позову, можливо на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, під час розгляду судової справи по суті.

Суд зауважує, що підстави вважати, що вимога Державної аудиторської служби України № 000300-14/2740-2024 від 23.02.2024, дію якої заявник просить зупинити в межах даної заяви, має очевидні ознаки протиправності, на даний час відсутні, оскільки такі обставини підлягають з`ясуванню саме в ході розгляду адміністративної справи з урахуванням усіх належних та допустимих доказів, які учасники справи надають суду.

Водночас, суд не вбачає очевидної протиправності рішення відповідача щодо винесення оскаржуваної вимоги.

На переконання суду, очевидна протиправність рішень суб`єкта владних повноважень, це прийняття ним таких рішень, які взагалі не передбачені законодавством України, або прийняття рішень, суб`єктами, які не наділенні компетенцією у відповідній сфері. Натомість у цьому випадку, відповідно п.7 ст.10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», органу державного фінансового контролю надається право пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 у справі №800/521/17 висловлено правовий висновок, згідно із яким позов не може бути забезпечено таким способом, який фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті судом.

Твердження про "очевидність" порушення до розгляду справи по суті є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.05.2023 у справі №640/10883/22.

У заяві про забезпечення позову також зазначено про спосіб забезпечення позову шляхом заборони Державній аудиторській службі України вчиняти певні дії, зокрема інформувати органи управління Національного фонду досліджень України та інші органи державної влади про результати ревізії, викладені в Акті ревізії, до прийняття судом остаточного рішення у даній адміністративній справі за поданим у ній адміністративним позовом.

При цьому, суд звертає увагу на те, що пропонуючи такий спосіб забезпечення позову позивач не зазначає які конкретно несприятливі наслідки вірогідно настануть для позивача та інших заінтересованих осіб внаслідок невжиття заходів забезпечення позову.

Також, суд зазначає, що рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів господарювання. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно. Проте, суд звертає увагу, що відповідно до статті 150 КАС України зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 10 квітня 2019 року (справа №826/16509/18) та від 26 грудня 2019 року (справа №640/13245/19).

Заявником не наведено достатньої обґрунтованості доводів очевидності небезпеки заподіяння шкоди його правам та інтересам. Посилання, без належного обґрунтування, на те, що не вжиття обраного заходу забезпечення позову ускладнить ефективний захист та поновлення прав позивача, нічим не підтверджене, не є достатнім обґрунтуванням даної заяви, та не може свідчити про те, що невжиття заходів по забезпеченню позову в майбутньому може призвести до неможливості поновлення прав позивача.

Виходячи з аналізу матеріалів заяви про забезпечення позову, суд звертає увагу, що заявником до заяви про забезпечення позову не додано належних, достатніх, достовірних та допустимих доказів на підтвердження факту, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити подальше виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених прав та інтересів позивача.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд згідно частини першої статті 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З урахуванням зазначеного, у суду відсутні правові підстави для задоволення заяви про забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 150, 151, 153-155, 243 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника Національного фонду досліджень України про забезпечення позову до подання позовної заяви - відмовити.

Повний текст ухвали складений та підписаний 8 березня 2024 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Кочанова П.В.