Справа № 240/31470/23
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2024-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року м. Житомир справа № 240/31470/23

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати компенсації втрати частини доходу за час затримки виплати індексації;

- зобов`язати Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму несвоєчасно виплаченої індексації за весь час затримки виплати - за період з 01.01.2016 року по день фактичної виплати 28.10.2023 року.

В обґрунтування позову вказано, що Позивач проходив службу у Військовій частині НОМЕР_1 і з 23.11.2018 року був звільнений зі служби. Під час проходження військової служби Відповідач не нараховував та не виплачував з 01.01.2016 року індексацію грошового забезпечення. Факт невиплати такої індексації підтверджено рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 11.01.2023 року (справа № 240/24005/22).

Така індексація грошового забезпечення Позивачу на загальну суму 82370,83 грн. була виплачена Відповідачем лише 28.10.2023 року. Позивач вважає, що має право на виплату компенсації втрати частини такого доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплати. На звернення щодо такої виплати ні відповіді ні компенсації від Відповідача не отримав відмову, а тому таку бездіяльність Відповідача вважає протиправною.

Ухвалою від 07.11.2023 року було відкрито провадження в даній справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник Відповідача, Військової частини НОМЕР_1 , направив до суду відзив на позов, в якому проти позову заперечує. Зазначає, що вказані кошти були нараховані та виплачені на виконання судового рішення, а тому такі кошти не є визначальними для нарахування та виплати компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати у відповідності до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати". Більш того, Відповідач з посиланням на позицію Верховного Суду вважає звернення Позивача до суду передчасним, так як Позивач із відповідним зверненням до Відповідача не звертався.

Дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та умов нарахування та виплати компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), регулюються правовими нормами Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19 жовтня 2000 року № 2050-III (надалі - Закон № 2050-III), що були чинні на день виникнення спору.

За приписами ст.2 цього Закону компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що Позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 і з 23.11.2018 року був звільнений зі служби і виключений зі списків особового складу військової частини та усіх видів забезпечення.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що під час проходження військової служби Позивачу індексація грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року не виплачувалася, що стало предметом судового розгляду в адміністративній справі 240/24005/22.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 11.01.2023року у цій справі 240/24005/22 позов задоволено та зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити Позивачу індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням базового місяця (як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення) - січень 2008 року.

Вказане судове рішення набуло чинності відповідно до Постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2023 року.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що на виконання вказаного судового рішення Відповідачем нараховано і 28.10.2023 року виплачено Позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 на загальну суму 82370,83 грн.

Суд вважає безпідставними доводи Відповідача, наведені у відзиві на позов, що вказані кошти виплачені на виконання судового рішення, а тому не можуть вважатися доходами в розумінні вимог Закону № 2050-III.

Так, у зазначеному судовому рішенні прямо вказано, що спірні кошти мають статус індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018. Тобто, судовим рішенням підтверджено право Позивача на індексацію його щомісячного грошового забезпечення за спірний період. Такі виплати не мають разового характеру і в розумінні вимог Закону № 2050-III є грошовими доходами, що підлягають компенсації зв`язку з порушенням термінів їх виплати - у разі затримки на один і більше календарних місяців.

Зазначене свідчить про наявність порушеного права Позивача, зумовленого невиплатою Відповідачем компенсації зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 року.

Одночасно суд вважає безпідставними доводи Позивача, наведені у позові, щодо права на нарахування компенсації втрати доходу саме в розмірі 82370,83 грн. за період з 01.01.2016 року по день їх фактичної виплати (28.10.2023 року).

Суд враховує, що відповідно до вимог ст.3 Закону № 2050-III, сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Відповідно до вимог п.4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. N 159 (надалі - Порядок N 159), сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Станом на 01.01.2016 року у Позивача було відсутнє право на дохід в розмірі 82370,83 грн. Вказаний дохід на загальну суму 82370,83 грн. - це сумарне визначення індексації грошового забезпечення Позивача за весь період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року.

В розумінні вимог Закону № 2050-III та Порядку N 159 у Позивача право на компенсацію доходу у зв`язку з порушенням терміну виплати індексації грошового забезпечення за відповідний місяць виникло лише з наступного календарного місяця за умови відповідного індексу інфляції за відповідний календарний місяць.

Таким чином, вказане порушене право підлягає судовому захисту шляхом зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити Позивачу компенсацію втрати частини доходу у вигляді індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018року у зв`язку з порушенням строків їх виплати у відповідності до вимог Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати".

Одночасно суд вважає безпідставними доводи Відповідача, наведені у відзиві на позов, щодо відсутності спірних відносин між сторонами та передчасності звернення Позивача до суду і, як наслідок, про відмову в задоволенні позову з цих підстав.

По-перше, в позовній заяві Позивача зазначає про наявність його звернення щодо нарахування та виплати спірної компенсації, яке залишено Відповідачем без розгляду.

По-друге, як вже зазначалося, в розумінні вимог Закону № 2050-III та Порядку N159 підставою для нарахування такої компенсації є виплата індексації грошового забезпечення за відповідний місяць та наявність відповідного індексу інфляції за відповідний календарний місяць, а не звернення особи.

Відповідно до вимог ст.ст.139-143 КАС України судові витрати ОСОБА_1 у вигляді судового збору в сумі 1073,60 грн. підлягають відшкодуванню шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 .

Керуючись статтями 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково, визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходу за час затримки виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) компенсацію втрати частини доходу у вигляді індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 року у зв`язку з порушенням строків їх виплати у відповідності до вимог Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати".

Судові витрати ОСОБА_1 у вигляді судового збору в сумі 1073,60 грн. підлягають відшкодуванню шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк