Справа № 380/18658/23
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2024-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2024 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хоми О.П., розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ), яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області ( далі відповідач, ГУ ДМСУ у Львівській області), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДМСУ у Львівській області №616 від 17.02.2023 про скасування посвідки на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_1 , виданої громадянину російської федерації ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що в листопаді 2019 року позивач разом зі своїм чоловіком та малолітнім сином ОСОБА_2 офіційно переїхали в Україну із міста Іжевська (російська федерація) та отримали посвідку на тимчасове проживання в Україні. У червні 2022 року ОСОБА_2 отримав посвідку на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_1 на один рік до 27.06.2023. У зв`язку із введенням в Україні військового стану, позивач разом з малолітнім сином виїхали до м. Львів та звернулися до ГУ ДМС у Львівській області на продовження посвідки на тимчасове проживання, однак відповідач рішенням №616 від 17.02.2023 скасував таку посвідку. Вважає спірне рішення ГУ ДМС у Львівській області про скасування посвідки на тимчасове проживання безпідставним, оскільки відповідач жодним чином не обґрунтував та не надав доказів того, що при оформленні посвідки позивачі створювали небезпеку для громадян України, що це за небезпека та в чому вона полягає. Просить визнати протиправним та скасувати спірне рішення відповідача.

Відповідач проти задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, суть яких полягає у такому. До ГУ ДМС у Львівській області 08.02.2023 надійшло клопотання від Управління СБУ у Львівській області щодо скасування посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_2 , виданої на ім`я ОСОБА_3 . В даному листі зазначено, що з метою мінімізації загроз у сфері національної безпеки в умовах військового стану та у зв`язку із тим, що дії ОСОБА_3 можуть загрожувати національній безпеці, громадянському порядку, здоров`ю, захисту прав та законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні у відповідності до пп. 4 п. Постанови КМУ №322 від 25.04.2018, було запропоновано розглянути питання про скасування посвідки ОСОБА_4 . ГУ ДМС у Львівській області 10.02.2023 на підставі підпункту 4 пункту 63 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою КМУ від 25.04.2018 №322 скасовано посвідку на тимчасове проживання № НОМЕР_2 , видану на ім`я ОСОБА_3 . Згодом, 17.02.2023 ГУ ДМС у Львівській області на підставі підпункту 6-1 пункту 3 Порядку скасовано посвідки на тимчасове проживання його дружині та сину: № НОМЕР_3 , видану на ім`я ОСОБА_1 та № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_2 . Просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою від 24.08.2023 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без виклику сторін.

Відповідачем 05.09.2023 (вх. №67619) подано відзив на позовну заяву.

Позивачем 12.09.2023 (вх. №69190) подано відповідь на відзив.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_4 .

Громадянство ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 підтверджується паспортами російської федерації №65№9643755 від 22.11.2019, №75 8860806 від 09.08.2018 та №72 5136422 від 27.06.2013, виданими на вказаних осіб.

В листопаді 2019 року родина ОСОБА_6 переїхала в Україну із м. Іжевськ російської федерації та отримали посвідку на тимчасове проживання в Україні, строк дії якої закінчився 27.06.2023.

ГУ ДМСУ у Львівській області 21.02.2022 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видана посвідка на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_1 .

Відповідачем 06.12.2022 було прийнято документи для обміну посвідок на тимчасове проживання ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .

Рішенням ГУ ДМСУ у Львівській області від 17.02.2023 №616 скасовано посвідку на тимчасове проживання № НОМЕР_1 ОСОБА_2 на підставі підпункту 6-1 пункту 63 Порядку оформлення видачі, обміну, скасування, пересилання вилучення повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 №322.

Рішення ГУ ДМС України у Львівській від 17.02.2023 №616 про скасування посвідки на тимчасове проживання є предметом оскарження з підстав протиправності.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 26 Конституції України іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, а також порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України, визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» №3773-VI від 22.09.2011 (далі - Закон №3773-VI).

Відповідно до частини 4 статті 4 Закону №3773-VIіноземці та особи без громадянства, які відповідно до закону прибули в Україну для працевлаштування або укладення гіг-контракту або під час перебування на законних підставах на території України у випадку, передбаченому частиною тринадцятою цієї статті, отримали дозвіл на застосування праці іноземців та осіб без громадянства в Україні та посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період роботи в Україні.

Відповідно до частини 15 статті 4 Закону №3773-VI іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою возз`єднання сім`ї з особами, зазначеними у частинах другій - тринадцятій цієї статті, та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України, на період, зазначений в частинах другій - тринадцятій цієї статті.

Згідно з частиною третьою статті 5 Закону №3773-VI іноземці та особи без громадянства, зазначені у частинах четвертій - п`ятнадцятій та вісімнадцятій статті 4 вказаного Закону, отримують посвідку на тимчасове проживання.

Частиною 15 статті 5 Закону №3773-VI визначено, що підставою для видачі посвідки на тимчасове проживання у випадку, передбаченому частиною п`ятнадцятою статті 4 цього Закону, є заява іноземця або особи без громадянства, дійсний поліс медичного страхування та документ, згідно з яким вони, відповідно до права країни походження іноземця або особи без громадянства, вважаються членами сім`ї особи, зазначеної в частинах другій - тринадцятій статті 4 цього Закону. Документ, що підтверджує належність до членів сім`ї, визнається дійсним в Україні у разі його легалізації, якщо інше не передбачено законом чи міжнародним договором України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 №322 затверджено Порядок оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання (далі - Порядок №322).

Посвідка на тимчасове проживання (далі - посвідка) є документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні (пункт 1 Порядку №322).

Відповідно до пункту 63 Порядку №322 посвідка скасовується територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, який її видав, у разі:

1) отримання даних з баз даних Реєстру, відповідних автоматизованих інформаційних і довідкових систем, реєстрів та баз інших державних органів або інформації від Національної поліції, СБУ, іншого державного органу, який у межах наданих йому повноважень забезпечує дотримання вимог законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, інформації про те, що посвідку видано на підставі неправдивих відомостей, підроблених чи недійсних документів;

2) отримання вмотивованого клопотання приймаючої сторони про скасування посвідки (у тому числі в разі звільнення іноземця або особи без громадянства із займаної посади) або припинення діяльності приймаючої сторони - юридичної особи;

3) коли іноземця або особу без громадянства засуджено в Україні до позбавлення волі;

4) коли дії іноземця або особи без громадянства загрожують національній безпеці, громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні;

5) коли уповноваженим державним органом прийнято рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства чи їх примусове видворення за межі України або про заборону подальшого в`їзду в Україну;

6) отримання особою паспорта громадянина України (тимчасового посвідчення громадянина України), посвідки на постійне проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, якій надано додатковий захист;

6-1) якщо з`ясується, що в іноземця або особи без громадянства припинилися підстави для перебування на території України, або якщо після оформлення посвідки з`ясується, що юридичний факт підтверджений/засвідчений відповідним документом, зазначеним у частинах четвертій - сімнадцятій статті 5 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», який подавався іноземцем або особою без громадянства для оформлення посвідки, визнано недійсним, скасованим, нікчемним або таким, що не відбувся;

6-2) отримання від іноземця або особи без громадянства заяви про скасування виданої посвідки;

7) в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту 64 Порядку №322 рішення про скасування посвідки приймається керівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС чи його заступником протягом п`яти робочих днів з дня надходження відомостей, які є підставою для її скасування.

Відповідно до пункту 77 Порядку №322 рішення про відмову в оформленні, обміні та видачі посвідки, про її скасування може бути оскаржено іноземцем або особою без громадянства в адміністративному порядку або до суду в установленому порядку.

Як встановлено судом, оскаржуване рішення прийняте ГУ ДМСУ у Львівській області відповідно до підпункту 6-1 пункту 63 Порядку №322, а саме якщо з`ясується, що в іноземця або особи без громадянства припинилися підстави для перебування на території України, або якщо після оформлення посвідки з`ясується, що юридичний факт підтверджений/засвідчений відповідним документом, зазначеним у частинах четвертій - сімнадцятій статті 5 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», який подавався іноземцем або особою без громадянства для оформлення посвідки, визнано недійсним, скасованим, нікчемним або таким, що не відбувся.

Відповідно до отриманого відповідачем листа Управління СБУ у Львівській області вх. №2301/1/4601-23 підрозділи Служби Безпеки України у відповідності до пп.7 п. 61 Порядку №322 не надавали погодження щодо легалізації ОСОБА_3 у зв`язку із його зверненням на адресу органів чи підрозділів ГУ ДМС України у Львівській області для отримання посвідки на тимчасове проживання в Україні.

Тому з метою мінімізації загроз у сфері національної безпеки в умовах військового стану, у зв`язку із тим, що дії ОСОБА_7 можуть загрожувати національній безпеці, громадському порядку, здоров`ю, захисту прав та законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні, було запропоновано у відповідності до пп.4 п.63 Постанови КМУ №322 від 25.04.2018 розглянути питання про скасування виданої йому посвідки.

Також судом встановлено, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20.06.2023 у справі №380/6116/23, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.11.2023, у задоволенні позову ОСОБА_1 до ГУ ДМСУ у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, відмовлено повністю.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06.07.2023 у справі №380/7720/23, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.11.2023, у задоволенні позову ОСОБА_3 до ГУ ДМСУ у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення відмовлено повністю.

Судовими рішеннями від 20.06.2023 у справі №380/6116/23 та від 06.07.2023 у справі №380/7720/23, які набрали законної сили, встановлено законність прийнятих ГУ ДМСУ у Львівській області рішень про скасування посвідок на тимчасове проживання на території України батькам малолітнього ОСОБА_2 - ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .

Вказані обставини свідчать про відсутність підстав для скасування спірного рішення стосовно малолітнього ОСОБА_2 .

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, відповідачем вказані вимоги щодо обов`язку довести правомірність свого рішення виконано.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши рішення відповідача про скасування посвідки на тимчасове проживання в Україні №800295538 від 17.02.2023, суд дійшов висновку, що таке відповідає критеріям, визначеним частиною 2 статті 2 КАС України для такого роду рішень, а відповідач при його прийнятті діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд виснує про безпідставність позовних вимог, тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відповідно до положень частини п`ятої статті 139 КАС України не підлягають відшкодуванню понесені позивачем судові витрати.

Керуючись статтями 6-10, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 262, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ), яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області (вул. Січових Стрільців, буд. 11, м. Львів, 79000, ) про визнання протиправним та скасування рішення, - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. П. Хома