Справа № 160/11779/23
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2024-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 березня 2024 року м. Дніпросправа № 160/11779/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Головко О.В., Суховарова А.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 липня 2023 року (суддя Кучма К.С.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та стягнення суми заробітної плати,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просив:

- визнати дії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області протиправними щодо відрахування із заробітної плати суми, що перевищує 20% при виплаті заробітної плати 30.08.2022 із ОСОБА_1 ;

- визнати дії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області протиправними щодо нездійснення повного розрахунку з ОСОБА_1 при звільненні;

- стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 заробітну плату у сумі 1 364,24 грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 липня 2023 року закрито провадження у справі №160/11779/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та стягнення суми заробітної плати.

Не погодившись з вищезазначеною ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права просить скасувати ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду, справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідач вчинив протиправні дії щодо відрахування при виплаті позивачу заробітної плати 30.08.2022, оскільки розмір відрахувань перевищив загальний розмір усіх відрахувань у розмірі 20%, чим порушив вимоги ст.128 КЗпП України. Зазначає, що згідно із розрахунком про нараховані суми належні при звільненні, з нього утримано 2 580,30 грн, що перевищує обмеження у 20%. Вважає, що невиплачена сума заробітної плати при звільненні склала 1 364,24 грн. Крім того, у зв`язку із протиправним відрахуванням, відповідачем вчинено протиправні дії щодо нездійснення повного розрахунку при звільненні позивача 12.08.2022.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Головне управління ДПС у Дніпропетровській області подало додаткові пояснення по справі, відповідно до яких просить врахувати висновки Верховного Суду в адміністративній справі №160/13141/22. Зазначає, що суд касаційної інстанції надав, зокрема оцінку правовідносинам, що є предметом спору у справі №160/11779/23, а саме, правомірності утримання Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області при звільненні позивача 2580,30 грн за використані наперед 3 календарні дні щорічної основної відпустки за робочий період з 22.12.2021 по 12.08.2022.

Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 08.07.2022 року №318-о, яким переведено ОСОБА_1 на посаду начальника відділу супроводження судових спорів щодо відмови у реєстрації податкових накладних управління правового забезпечення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про припинення державної служби та звільнення начальника відділу супроводження судових спорів щодо відмови у реєстрації податкових накладних управління правового забезпечення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області ОСОБА_1 від 12.08.2022 №498-о за угодою сторін;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області видати новий наказ про звільнення ОСОБА_1 на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України, ч.3 ст.86 Закону України «Про державну службу» за власним бажанням у зв`язку із невиконанням роботодавцем законодавства про працю, в якому зазначити днем його звільнення 12 серпня 2022 року; внести до трудової книжки запис про скасування раніше внесеного запису про звільнення ОСОБА_1 на підставі наказу від 12.08.2022 №498-о за угодою сторін; внести до трудової книжки запис про звільнення ОСОБА_1 на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України, ч.3 ст.86 Закону України «Про державну службу» за власним бажанням у зв`язку із невиконанням роботодавцем законодавства про працю, в якому зазначити днем його звільнення 12.08.2022 року; нарахувати та виплатити ОСОБА_1 вихідну допомогу при звільненні у розмірі тримісячного середнього заробітку;

- стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 25 000 грн;

- стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 2 580,30 грн, що неправомірно утримані;

- стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 відшкодування за несвоєчасний розрахунок при звільненні у сумі 21 225,66 грн за період з 13.08.2022 по 30.08.2022;

- стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 відшкодування за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 31.08.2022 по день ухвалення судом рішення у справі.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.02.2023 у справі №160/13141/22, яке залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 25.05.2023, позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, стягнення коштів задоволено частково, а саме:

- стягнуто з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 13 405,68 грн;

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідно до частин 2, 3 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Також, згідно із ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Як слідує з матеріалів справи, предметом позову у справі №160/13141/22 виступала зокрема, вимога позивача про стягнення з відповідача 2 580,30 грн.

Відповідач зазначає, що підставою позову у вказаній справі було посилання на ст.ст.127, 128 КУпАП та на дії відповідача щодо неправомірного, на думку позивача, утримання з нього грошей у сумі 2 580,30 грн. за наперед використані 3 дні відпустки за робочий період з 22.12.2021 по 12.08.2022 при здійсненні розрахунку при його звільненні відповідно до наказу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 12.08.2022 №498-о.

Так, в постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 25.05.2023 в адміністративній справі №160/13141/22 суд апеляційної інстанції зазначив, що станом на дату звільнення позивач вже використав частину щорічної відпустки в кількості 22 календарних днів відповідно до наказу відповідача від 30.12.2021 №501-в. При цьому, станом на дату звільнення позивач мав право на щорічну основну відпустку за робочий період з 22.12.2021 по 12.08.2022 пропорційно відпрацьованому часу в кількості 19 днів. Отже, станом на 12.08.2022 позивач мав використані наперед 3 календарні дні щорічної основної відпустки. Позивач наведеного не заперечував та не спростовував. Враховуючи вимоги ст.22 Закону України «Про відпустки», при звільненні з позивача правомірно було утримано заборгованість за 3 дні відпустки, що були надані в рахунок невідпрацьованої частини робочого року. Суд відхилив доводи позивача стосовно необхідності застосування положень ст.128 КЗпП України. Так, у своїх розрахунках позивач вказує, що в силу ст.128 КЗпП України правомірним було б утримання 20% від заробітної плати, належної до виплати. Проте, колегія суддів вважає не застосовними в спірному випадку положення наведеної норми закону. Відповідач провів відрахування в порядку ст.22 Закону України «Про відпустки», і такі дії не суперечать вимогам КЗпП України. Отже, є правильним висновки суду першої інстанції, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 2580,30 грн, задоволенню не підлягали.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції враховує висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 06 грудня 2023 року в адміністративній справі №160/13141/22, відповідно до яких суд касаційної інстанції надав, зокрема оцінку правовідносинам, що є предметом спору у справі №160/11779/23, а саме, вказавши на правомірність утримання Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області при звільненні позивача 2580,30 грн за 3 дні відпустки, що були надані в рахунок невідпрацьованої частини робочого року.

Підставою ж цього позову є посилання ОСОБА_1 на ст.ст.127, 128 КУпАП та на дії відповідача щодо неправомірного, на думку позивача, утримання з нього грошей у сумі 1364,24 грн за наперед використані 3 дні відпустки за робочий період з 22.12.2021 по 12.08.2022 при здійсненні розрахунку при його звільненні відповідно до наказу відповідача від 12.08.2022 №498-о.

Отже, у цій справі предметом позову є також вимога позивача про стягнення з нього утриманих грошей у сумі за наперед використані 3 дні щорічної основної відпустки у сумі 1 364,24 грн. (з урахуванням того, що тепер позивач визнає законність утримання з нього 20% розміру заробітної плати і не визнає суми, утримані понад вказаного розміру).

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що тотожність предмета та підстави спору з адміністративною справою №160/13141/22, яка вже вирішена по суті, що унеможливлює окремий розгляд справи в суді, оскільки є рішення суду, яким вже вирішений публічно-правовий спір на та надано оцінку діям відповідача щодо відрахованої із заробітної плати позивача суми.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відповідно до наведених норм права позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників судового процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Нетотожність хоча б одного з цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Враховуючи те, що позивач звернувся до суду з позовом до того самого відповідача та з тих самих підстав, які було вже вирішено судовим рішення, що набрало законної сили, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , а ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись статтями 243, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 липня 2023 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддями та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров