Справа № 560/5/24
Суддя: Матущак В.В.
Дата ухвалення: 2024-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/5/24
РІШЕННЯ

іменем України

05 березня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Матущака В.В. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

Позивач звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

1. Визнати протиправним рішення військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у переміщенні на посаду командира відділення охорони взводу охорони восьмого відділу Хмельницького районного ТЦК та СП.

2. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення про переміщення позивача на посаду командира відділення охорони взводу охорони Хмельницького обласного ТЦК та СП.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що військово-лікарська комісія встановила непридатність позивача до служби у військовому підрозділі, де на даний час проходить службу позивач і куди опрацьовується переведення позивача в межах піхотного підрозділу. За результатом розгляду рапорту щодо заміщення вакантної посади командира відділення охорони взводу охорони восьмого відділу Хмельницького районного ТЦК та СП, відповідач прийняв рішення, яким зазначив: "недоцільно у зв`язку з недостатньою укомплектованістю особовим складом підрозділу, опрацювати переведення до ВМТЗ". Вказане рішення позивач вважає протиправним, просить позов задовольнити.

На адресу суду від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач вважає позов не обґрунтованим, а переміщення його на посаду командира відділення охорони взводу охорони Хмельницького обласного ТЦК та СП , недоцільним. Зазначає, що Рішенням ВЛК №1753 від 27.11.2023 визначено, що ОСОБА_1 непридатний до служби у високомобільних десантно-штурмових військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах. Придатний до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах. Військова частина НОМЕР_1 є окремим батальйоном територіальної оборони та не відноситься до підрозділів, в яких позивач непридатний до несення служби. Після звернення позивача рапортом до командира Військової частини НОМЕР_1 , йому було запропоновано написати рапорт на переміщення до взводу матеріально-технічного забезпечення (далі - ВМТЗ), однак позивач від переміщення до підрозділу ВМТЗ відмовився. Просить відмовити у задоволенні позову.

Позивач скористався правом на подання відповіді на відзив, в якій позивач просить позов задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою від 12.01.2024 суд відкрив провадження в цій адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Суд встановив, що ОСОБА_1 був призваний на військову службу по мобілізації 14.09.2022 відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №69/22.

На даний час позивач перебуває на службі у військовій частині НОМЕР_1 .

Після отриманого поранення, Рішенням ВЛК №1753 від 27.11.2023 визначено, що ОСОБА_1 непридатний до служби у високомобільних десантно-штурмових військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах. Придатний до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах.

У зв`язку із неможливістю продовжувати службу в піхотних підрозділах позивач отримав рекомендаційний лист №4/5679 від 27.11.2023 від Хмельницького обласного ТЦК та СП, яким вказано, що командування ІНФОРМАЦІЯ_1 позитивно розглянуло кандидатуру молодшого сержанта ОСОБА_1 на призначення на посаду командира відділення охорони взводу охорони роти охорони першого відділу першого відділу Хмельницького районного ТЦК та СП оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_2 " Сухопутних військ Збройних Сил України.

На звернення позивача з рапортом до безпосереднього командира роти вогневої підтримки Військової частини НОМЕР_1 про переведення із Військової частини НОМЕР_1 , 09.12.2023 командир Військової частини НОМЕР_1 наклав резолюцію про прийняте рішення "недоцільно у зв`язку з недостатньою укомплектованістю особовим складом підрозділу, опрацювати переведення до ВМТЗ".

Вважаючи таке рішення протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

ІV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ

Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадянина України. Громадяни відбувають на військову службу відповідно до закону.

Згідно статті 68 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснює Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-ХІІ (Закон №2232-ХІІ).

Частинами 1, 2, 3 статті 1 цього Закону визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Відповідно до положень статті 2 Закону №2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Одним із видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період (частина 6 статті 2 Закону №2232-ХІІ).

Указом Президента України "Про загальну мобілізацію" від 24.02.2022 №69/2022 оголошено та проведено загальну мобілізацію.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

На момент розгляду даної адміністративної справи правовий режим воєнного стану в Україні продовжено, відповідно застосуванню підлягає законодавство, що регулює порядок проходження військової служби по мобілізації в умовах воєнного стану.

Спеціальними нормами, які регулюють проходження військової служби є Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України затверджене Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 (далі - Положення №1153) та Інструкція про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджена наказом Міністра оборони України №170 від 10.04.2009.

Положенням №1153 визначається порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі. Це Положення застосовується також до відносин, що виникають у зв`язку з проходженням у Збройних Силах України кадрової військової служби особами офіцерського складу до їх переходу в установленому порядку на військову службу за контрактом або звільнення з військової служби.

Пунктом 12 Положення №1153 передбачено, що встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

Пунктом 82 Положення передбачено, що призначення військовослужбовців на посади здійснюється: 1) на вищі посади - у порядку просування по службі; 2) на рівнозначні посади, серед іншого, за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії; 3) на нижчі посади, серед іншого, за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії.

Пунктом 109 Положення №1153 передбачено, що вибуття до нового місця служби військовослужбовця здійснюється після надходження витягу з наказу відповідного командира (начальника) військової частини про призначення, в тому числі доведеного технічними засобами передачі документованої інформації. Виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини має відбутися після здавання посади, але не пізніше ніж через місяць від дня одержання військовою частиною зазначеного витягу з наказу або іншого письмового повідомлення про переміщення по службі військовослужбовця.

Згідно з абзацом третім, четвертим пункту 110 Положення №1153 переміщення осіб рядового складу, сержантського та старшинського складу за наявності обґрунтованих підстав з урахуванням висновків атестування, рекомендацій їх безпосередніх і прямих начальників на підставі клопотань командирів (начальників), які порушили питання про переміщення, здійснюється: - між видами Збройних Сил України та військовими частинами, які підпорядковані начальникам структурних підрозділів Генерального штабу Збройних Сил України, - наказом Головнокомандувача Збройних Сил України.

Пунктом 112 Положення №1153 встановлено, що військовослужбовець може бути переміщений на нове місце військової служби з однієї військової частини до іншої у випадках, визначених пунктом 82 цього Положення, а також якщо з урахуванням вчиненого правопорушення військовослужбовець, якому призначено покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців, не може бути залишений на посаді, пов`язаній із керівництвом підлеглими особами.

Зазначене переміщення здійснюється без згоди військовослужбовця, крім таких випадків:

- неможливість проходження військовослужбовцем військової служби у місцевості, до якої його переміщують, відповідно до висновку (постанови) військово-лікарської комісії;

- неможливість проживання членів сім`ї військовослужбовця за станом здоров`я в місцевості, до якої його переміщують, відповідно до документів, які це підтверджують;

- потреба у догляді за непрацездатними чи хворими батьками, дружиною (чоловіком) або особами, які виховували його з дитинства замість батьків і були визнані опікунами та мешкають окремо від сім`ї військовослужбовця, відповідно до документів, які це підтверджують.

Військовослужбовець, який проходить військову службу за призовом, переміщується у зв`язку із службовою необхідністю та за станом здоров`я на нове місце військової служби без його згоди.

Згідно з абзацом другим пункту 257 Положення № 1153/2008 для доукомплектування Збройних Сил України в особливий період просування військовослужбовців по службі здійснюється без дотримання вимог пунктів 85, 87 цього Положення, а призначення військовослужбовців на рівнозначні та нижчі посади здійснюється без згоди військовослужбовців, за винятком випадків, визначених пунктом 112 цього Положення.

Єдиним приводом для звернення позивача з позовом до відповідача є посилання на те, що згідно з висновками ВЛК від 27.11.2023 позивача визнано непридатний до служби у високомобільних десантно-штурмових військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах. Придатний до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах, а отже він не може проходити службу Військовій частині, де раніше проходив службу.

Відповідно до частини 10 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи, наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України.

Згідно з пунктом 1.1 глави 1 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.

Згідно з пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення №402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання. Одночасно з постановою ВЛК в індивідуальному порядку з урахуванням військової спеціальності, займаної посади, віку, роботи, що фактично виконується, пристосованості до неї того, хто пройшов медичний огляд, у постанові в довільній формі вказується, які види служби та роботи даній особі протипоказані (Пункт 6.9 Положення №402).

Підпунктом "г" пункту 20.3 Положення №402 встановлено, що при медичному огляді військовослужбовців та інших контингентів ВЛК приймаються постанови.

Одночасно з постановою ВЛК в індивідуальному порядку з урахуванням військової спеціальності, займаної посади, віку, роботи, що фактично виконується, пристосованості до неї того, хто пройшов медичний огляд, у постанові у довільній формі вказується, які види служби та роботи протипоказані цій особі. Особи, визнані обмежено придатними до військової служби, - непридатні до служби у високомобільних десантних військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах. Військовослужбовці, визнані обмежено придатними до військової служби, придатні до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах.

З огляду на викладене вище, необхідність і терміновість переміщення військовослужбовців, визначаються командирами (начальниками), які мають право призначати військовослужбовців на відповідні посади, а позивач подає рапорт у випадку, коли є така необхідність в переміщенні за станом здоров`я.

Відповідно до пункту 113 Положення, переміщення військовослужбовця за станом здоров`я або за станом здоров`я членів його сім`ї, здійснюється за рапортом військовослужбовця та за наявності відповідного медичного висновку.

Для переміщення в іншу місцевість військовослужбовець до рапорту додає відповідні документи, які підтверджують необхідність зміни місця проживання.

При цьому, пунктом 90 Положення встановлено, що необхідність і терміновість переміщення визначаються командирами (начальниками), які мають право призначати військовослужбовців на відповідні посади.

Як стверджує позивач, Довідкою ВЛК від 27.11.2023 №1753 молодшого сержанта ОСОБА_1 на підставі статті 61б, 64б, 23-б графи II Розкладу хвороб та графи Таблиці додаткових вимог визнано обмежено придатним до військової служби. Непридатний до служби у високомобільних десантно-штурмових військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах. Придатний у службах у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах.

Таким чином, позивач придатний до військової службах у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах, та непридатний до військової служби в конкретному роді військ, а саме у десантно-штурмових військах, плавскладі, морській піхоті, спец спорудах.

Суд встановив, що Військова частина НОМЕР_1 є окремим батальйоном територіальної оборони та не відноситься до підрозділів, в яких позивач непридатний до несення служби, тобто не належить до десантно-штурмових військах, плавскладу, морської піхоти та з дня створення не залучалася та на даний час не залучена до несення служби на спецспорудах.

Разом з тим, суд зазначає, що на звернення позивача з рапортом до безпосереднього командира роти вогневої підтримки Військової частини НОМЕР_1 про переведення із Військової частини НОМЕР_1 , 09.12.2023 командир Військової частини НОМЕР_1 наклав резолюцію про прийняте рішення "недоцільно у зв`язку з недостатньою укомплектованістю особовим складом підрозділу, опрацювати переведення до ВМТЗ".

Тобто, позивачу було запропоновано переведення до взводу матеріально-технічного забезпечення Військової частини НОМЕР_1 , який відноситься до підрозділів забезпечення Військової частини НОМЕР_1 , що відповідає рекомендації рішення ВЛК №1753 від 27.11.2023, однак позивач від переміщення до підрозділу ВМТЗ відмовився.

Суд зазначає, що переміщення його до ВМТЗ не свідчить про покладення на позивача військових обов`язків, що протипоказані згідно довідки військово-лікарської комісії №1753 від 27.11.2023.

Поряд з цим, суд зауважує, що у випадку порушення прав позивача шляхом залучення до видів служби стосовно яких він визнаний непридатним, то захист порушеного права може здійснюватись на підставі подання відповідного рапорту до командира військової частини в якій проходить служу позивача із посиланням на наявність доказів.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до частини 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, надано достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності прийняття спірного наказу.

З огляду на зазначене та оцінюючи у сукупності встановлені обставини і перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до вимог ст.139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 05 березня 2024 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_3 )

Головуючий суддя В.В. Матущак