Справа № 380/3478/24
Суддя: Грень Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2024-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

04 березня 2024 рокусправа № 380/3478/24
м.Львів

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Грень Н.М., перевірила позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

установив:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 з вимогою :

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови сформувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області подання для повернення ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) 31 143 грн. 28 коп. (тридцять одну тисячу сто сорок три гривні, двадцять вісім копійок) збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна, сплаченого відповідно до квитанції № від 27.07.2023 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016, ) сформувати подання до Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області про повернення ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) 31 143 грн. 28 коп. (тридцять одну тисячу сто сорок три гривні, двадцять вісім копійок) збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна, сплаченого відповідно до квитанції № від 27.07.2023 року.

Ухвалою від 19.02.2024 року залишено позовну заяву без руху у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

Через канцелярію суду 29.02.2024 позивач подав заяву про поновлення строку звернення до суду.

В обґрунтування заяви зазначає, що станом на день сплати пенсійного збору на обов`язкове державне пенсійне страхування при проведенні реєстрації права власності на житло не була обізнана з можливістю повернення цих коштів. Після того, як дізналася про можливість повернення сплаченого пенсійного збору одразу звернулася до Пенсійного фонду із заявою про таке повернення та очікувала позитивного досудового вирішення спору. Однак, отримавши відмову була змушена звернутися до суду щодо зобов`язання відповідача сформувати подання з метою повернення коштів. На підставі наведеного, просить поновити строк для подання позовної заяви.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 1 та частини 2 статті 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Предметом цього спору є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області підготувати та направити подання до Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області для повернення пенсійного збору на обов`язкове державне пенсійне страхування для проведення реєстрації права власності на житло.

Як вже встановлено судом, 27.07.2023 ОСОБА_1 уклала договір купівлі-продажу квартири.

При укладанні зазначеного договору позивачем 27.07.2023 сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна (1% від вартості).

З цим адміністративним позовом позивач звернувся 14.02.2024, тобто більш ніж через шість місяців після того, як повинна була дізнатись про порушення своїх прав.

Суд звертає увагу, що у постанові від 19.08.2021 по справі № 360/2687/20 Верховний Суд чітко зазначає, що "У справах щодо повернення помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування при купівлі житла вперше початок перебігу строку на звернення до суду розпочався для позивача саме з часу, коли вона дізналася або повинна була дізнатися про своє порушене право, й таким днем є дата сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, платником якого, на переконання позивачки, вона не є, й, відповідно, який був сплачений нею помилково".

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на вищевикладене, позивач мав звернутися до суду з відповідним адміністративним позовом протягом шести місяців з дня здійснення спірного платежу, тобто з 27.07.2023, тоді як до суду позовна заява подана 14.02.2024, тобто із пропущенням встановленого строку звернення до суду.

Суд зазначає, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Суд зауважує, що обмеження на законодавчому рівні права звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками узгоджується із принципом "Leges vigilantibus non dormientibus subveniunt", згідно з яким закони допомагають тим, хто пильнує.

Право на звернення до адміністративного суду не є абсолютним та підлягає законним обмеженням.

Клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду не містить жодних доказів щодо вказаних обставин, відповідно строк звернення з цим позовом позивачем пропущений без наявності на те поважних причин.

Водночас, слід звернути увагу, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28.10.1998 року та "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, повернення позовної заяви не є порушенням права позивача на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне повернути позивачу сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. ст. 122, 123, 169, 243, 248, 256 КАС України, суддя

постановила:

1. У задоволенні заяви позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду - відмовити.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - повернути позивачеві разом з усіма доданими до неї матеріалами.

3. Повернути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) сплачений судовий збір у сумі 1211(одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 к., відповідно до платіжного документа №0.0..1 від 12.02.2024.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до частини 8 статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня підписання ухвали суддею.

СуддяГрень Наталія Михайлівна