Справа № 580/6289/23
Суддя: Коротких Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2024-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/6289/23 Суддя (судді) першої інстанції: Алла РУДЕНКО
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Коротких А.Ю.,

суддів Сорочка Є.О.,

Єгорової Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Львівської митниці на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2023 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тайрс» до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про визначення митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації,-

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Тайрс» звернулось до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про визначення митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2023 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, Львівська митниця звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення неповно досліджено обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Тайрс» () є юридичною особою, основний вид діяльності 45.32 роздрібна торгівля деталями та приладами для автомобільних засобів (а. с. 104-110).

01.08.2019 року між ТОВ «Тайрс» (покупець) та SHANDONG HAOHUA TIRE CO., LTD., Китай (продавець) був укладений контракт №1, відповідно до якого продавець повинен продати, а покупець прийняти і сплатити товар: шини для вантажних автомобілів та вантажних причепів (товар) (а. с. 35-37).

Відповідно до зазначеного контракту з урахуванням додаткової угоди від 01.07.2020 року (а. с. 31-32) та додаткової угоди від 20.06.2022 року до контракту від 01.08.2019 року №1 (а. с. 34) попередня ціна, кількість та сума товару кожної поставки за цим контрактом зазначається у проформі інвойсі, який є невід`ємною частиною цього контракту. Проформа інвойс складається продавцем на підставі замовлення покупця із зазначенням кількості та параметрів шин, що цікавлять його. Остаточна ціна товару, після погодження між продавцем та покупцем, фіксується та вказується в комерційному інвойсі, який є невід`ємною частиною цього контракту. Остаточна кількість та сума товару вказується у комерційному інвойсі після фактичного завантаження в морський контейнер. Зафіксовані у комерційному інвойсі ціна, сума та кількість товару після завантаження в морський контейнер не підлягає змінам. Ціна за товар вказується в доларах США (пункти 2.1 - 2.6 контракту). Загальна вартість контракту складається із сумарної вартості всіх проформ інвойсів, які є невід`ємною частиною контракту (п. 3.1 контракту). Платіж за товар здійснюється на підставі проформи інвойсу шляхом перерахування коштів з рахунку покупця, зазначеного в цьому контракті, на рахунок продавця, який зазначений у проформі інвойсі та даному контракті. Валюта платежу - долар США. Оплата за цим контрактом здійснюється перерахуванням коштів на рахунок продавця таким чином: 100 % передоплата (пункти 4.1, 4.2 контракту).

Відповідно до угоди про надання послуг від 06.04.2023 року №060423, укладеної між Blue vinta services Marcin Pochylski (виконавець) та ТОВ «Тайрс» (замовник), виконавець зобов`язується надати або забезпечити надання послуг з перевезення імпортних, експортних і транспортних вантажів морським, залізничним, автомобільним транспортом у міжнародному сполученні, в тому числі в 20-ти, 40-ка і понад 40-ка футових морських контейнерах стандартів ISO, а також надати додаткові послуги, необхідні для доставки вантажу (шини), який відноситься до критичного імпорту, а замовник зобов`язується оплатити послуги на умовах, передбачених цією угодою (п. 1.1 угоди) (а. с. 38-51).

Відповідно до контракту від 01.08.2019 року №1 та інвойсу від 20.03.2023 року №EU5-TYR-LAN-20230307A (а. с. 20) позивач придбав у компанії SHANDONG HAOHUA TIRE CO., LTD (КНР): шини пневматичні гумові для вантажних автомобілів, а саме: 60 штук, торгової марки LANVIGATOR, розміром 295/80R22.5, тип протектора (модель) D801, всесезонна, без камери та обідної стрічки, загальною вартістю 7 320,00 доларів США; 50 штук, торгової марки LANVIGATOR, розміром 315/70R22.5, тип протектора (модель) D801, всесезонна, без камери та обідної стрічки, загальною вартістю 6 650,00 доларів США; 94 штук, торгової марки LANVIGATOR, розміром 385/65R22.5, тип протектора (модель) Т707, всесезонна, без камери та обідної стрічки, загальною вартістю 15 228,00 доларів США; 194 штук, торгової марки LANVIGATOR, розміром 385/65R22.5, тип протектора (модель) Т706, всесезонна, без камери та обідної стрічки, загальною вартістю 28 130,00 доларів США.

Платіжною інструкцією від 14.03.2023 року №27 підтверджується оплата позивачем компанії S коштів за товар на суму 34 725,00 доларів США, а платіжною інструкцією від 14.04.2023 року №43 - на суму 103 137,50 доларів США (а. с. 27-28).

На підставі договору на надання брокерських послуг та декларування товарів від 08.05.2023 року №2-2023 (а. с. 52-56) декларант - ФОП ОСОБА_1 для здійснення митного оформлення товару подала в електронному вигляді до Львівської митниці митну декларацію від 16.05.2023 року №23UA34U2. За вказаною митною декларацією в режимі імпорт задекларовано товари - шини пневматичні гумові для вантажних автомобілів, нові, з індексом навантаження - 150-164, категорія використання-всесезонна, в асортименті. Розмір 295/80R22.5 - 60 шт., посадовий діаметр - 22.5, тип протектора (модель) - D801, індекс навантаження - 154/151, символ швидкості - М, категорія використання - всесезонна, комплектація - шини без камери та обідної стрічки. Торговельна марка: LANVIGATOR. Виробник: SHANDONG HAOHUA TIRE CO., LTD. Задекларована позивачем митна вартість товару 60 378,00 доларів США (57 328,00 доларів США (вартість автомобільних шин ) + 3 050,00 доларів США (вартість доставки). Митна вартість товарів заявлена декларантом за основним методом визначення митної вартості - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються.

На підтвердження митної вартості товару позивач надав митному органу пакет документів, перелік яких зазначений в гр. 44 митної декларації.

За результатами перевірки поданої митної декларації відповідач направив повідомлення від 16.05.2023 року №b2c63bfb-03a1-440d-852d-8a02defe5fee, в якому відповідно до частин 3-4 статті 53 Митного кодексу України попросив надати додаткові документи для підтвердження митної вартості: 1) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 2) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 3) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 5) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 6) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 7) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 8) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 9) виписку з бухгалтерської документації; 10) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 11) копію митної декларації країни відправлення; 12) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (а. с. 98).

Позивач на підтвердження митної вартості товару надав митному органу документи, які зазначені в гр. 44 митної декларації, а також додаткові документи на виконання повідомлення від 16.05.2023 року №b2c63bfb-03a1-440d-852d-8a02defe5fee, а саме: пакувальний лист (Packing list) б/н від 20.03.2023 року; рахунок-проформа (Proforma invoice) EU5-TYR-LAN-20230307 від 07.03.2023 року; рахунок-проформа (Proforma invoice) EU5-TYR-LAN-20230307/1 від 20.03.2023 року; рахунок-проформа (Proforma invoice) EU5-TYR-LAN-20230327 від 27.03.2023 року; рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) EU5-TYR-LAN-20230307A від 20.03.2023 року; коносамент (Bill of lading) MAEU 292140578 від 24.03.2023 року; автотранспортна накладна (Road consignment note) б/н від 10.05.2023 року; автотранспортна накладна (Road consignment note) б/н від 10.05.2023 року; декларацію про походження товару (Declaration of origin) EU5-TYR-LAN-20230307A від 20.03.2023 року; некласифікований комерційний документ BV/2023/05/0010 від 10.05.2023 року; банківський платіжний документ, що стосується товару №27 від 14.03.2023 року; банківський платіжний документ, що стосується товару №43 від 14.04.2023 року; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №6539 від 10.05.2023 року; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №6542 від 10.05.2023 року; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 01.07.2020 року; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 20.04.2022 року; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 20.06.2022 року; зовнішньоекономічний договір (контракт) №1 від 01.08.2019 року; договір про поставку товарів №060423 від 06.04.2023 року; договір про надання послуг митного брокера №2-2023 від 08.05.2023 року; договір (контракт) про перевезення №180822 від 18.08.2022 року; лист про платежі №1 від 04.05.2023 року; специфікація від 20.03.2023 року.

Відповідач 16.05.2023 року прийняв рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/100235/2, відповідно до якого митна вартість товару склала 78 316,17 доларів США. У рішенні відповідач вказав, що в CMR б/н від 10.05.2023 року на авто НОМЕР_1 НОМЕР_2 відсутні реквізити перевізника (підпис і печатка) у гр. 16 та 23. У гр. 23 міститься сканована копія печатки «Транс сервіс 1». У рахунку на перевезення є посилання на договір 180822 від 18.08.2022 року, проте такий документ не надано до митного оформлення. В CMR б/н від 10.05.2023 року на авто НОМЕР_3 НОМЕР_4 - відсутні реквізити перевізника (підпис і печатка) у гр. 16 та у гр. 23. У гр. 23 міститься сканована копія печатки «Транс сервіс 1». У рахунку про оплату від 14.03.2023 року №27, у гр. 70 «Призначення платежу» оплату проведено згідно проформи EU5-TYR-LAN-20230307 від 07.03.2023 року у розмірі 34725 дол США. У рахунку про оплату №43, у гр. 70 «Призначення платежу» оплату проведено згідно проформи EU5-TYR-LAN-20230307/1 від 20.03.2023 року в розмірі 103137,50 дол США. Згідно контракту №1 п. 4.2 оплата за товар проводиться у розмірі 30% передоплати та 70% після виставлення коносаменту. А згідно рахунку проформи та рахунку фактури повинна бути 100% передоплата, оскільки розрахунок за товар проведено згідно 2-х проформ, тому неможливо перевірити чи було дотримано умов розрахунку. Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують виявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та відсутності всіх відомостей щодо обставин купівлі-продажу товару (а. с. 99-101).

За результатами розгляду поданих до митного оформлення документів відповідач 16.05.2023 року прийняв картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209230/2023/001316, якою відмовив у митному оформленні (випуску) товарів з таких причин: неможливість завершення м/о у зв`язку з невірно заповненими графами гр. 12, 45, 43 44, 46, 47 в МД, відповідно до рішення про коригування митної вартості від 16.05.2023 року №UA209000/2023/100235/2 (порушено умови декларування, передбачені п. 1, п. 8 ст. 257 МКУ, ст. 55 МКУ, ПКМУ від 21.05.12 року №450) (а. с. 102-103).

Позивач, вважаючи рішення про коригування митної вартості товару та картку відмови протиправними та такими, що підлягають скасуванню, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи визначає Митний кодекс України від 13.03.2012 року №4495-VI (далі - МК України).

Згідно з п. 24 ч. 1 ст. 4 МК України митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до цього Кодексу та інших законів України.

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частини 1 та 2 статті 51 МК України).

Згідно з ч. 1 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (ч. 2 вказаної статті).

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (ч. 3 вказаної статті).

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 5 вказаної статті визначені права митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, зокрема:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості.

Згідно з ч. 6 статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Частиною 7 вказаної статті визначено, що у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Згідно з ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

У разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу (частина 12 статті 264 МК України).

Отже за змістом вказаних приписів контроль за визначенням митної вартості покладено на митні органи; у разі виявлення розбіжностей у поданих документах, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявності ознак підробки документів або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари митний орган має право надати декларанту або уповноваженій ним особі письмову вимогу про надання додаткових документів.

Статтею 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з п. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Частиною 1 статті 53 МК України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, передбачений частиною 2 статті 53 МК України, а саме: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частинами 1 - 3 статті 57 (глава 9 розділу ІІІ) МК України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (ч. 3 ст. 57 Митного кодексу України).

Згідно ч. 2 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Згідно ч. 4 ст. 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Частина 5 статті 58 МК України визначає, що ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України для підтвердження заявленої митної вартості декларант зобов`язаний надати банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, в разі якщо рахунок оплачено.

Як було встановлено судом першої інстанції, ТОВ «Тайрс» (покупець) та SHANDONG HAOHUA TIRE CO., LTD., Китай (продавець) уклали контракт від 01.08.2019 року №1, на підставі якого позивач придбав товар: шини для вантажних автомобілів та вантажних причепів (товар).

Для здійснення митного оформлення товару декларант - ФОП ОСОБА_1 подала в електронному вигляді до Львівської митниці митну декларацію від 16.05.2023 року №23UA34U2.

Однак, митний орган відмовив у митному оформленні товарів за заявленою декларантом у митній декларації митною вартістю, про що прийняв рішення про коригування митної вартості та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів.

Так, у рішенні про коригування митної вартості товарів від 16.05.2023 року UA209000/2023/100235/2 відповідач вказав, що в CMR б/н від 10.05.2023 року на авто НОМЕР_1 НОМЕР_2 відсутні реквізити перевізника (підпис і печатка) у гр. 16 та 23. У гр. 23 міститься сканована копія печатки «Транс сервіс 1». У рахунку на перевезення є посилання на договір 180822 від 18.08.2022 року, проте такий документ не надано до митного оформлення. В CMR б/н від 10.05.2023 року на авто НОМЕР_3 НОМЕР_4 - відсутні реквізити перевізника (підпис і печатка) у гр. 16 та у гр. 23. У гр. 23 міститься сканована копія печатки «Транс сервіс 1». У рахунку про оплату від 14.03.2023 року №27, у гр. 70 «Призначення платежу» оплату проведено згідно проформи EU5-TYR-LAN-20230307 від 07.03.2023 року у розмірі 34725 дол США. У рахунку про оплату №43, у гр. 70 «Призначення платежу» оплату проведено згідно проформи EU5-TYR-LAN-20230307/1 від 20.03.2023 року в розмірі 103137,50 дол США. Згідно контракту №1 п. 4.2 оплата за товар проводиться у розмірі 30% передоплати та 70% після виставлення коносаменту. А згідно рахунку проформи та рахунку фактури повинна бути 100% передоплата, оскільки розрахунок за товар проведено згідно 2-х проформ, тому неможливо перевірити, чи було дотримано умов розрахунку.

16.05.2023 року декларантом надано до митниці документи: прайс-лист від 20.02.2023 року; висновок про вартісні характеристики товару від 02.05.2023 року №054; заявка на перевезення від 08.05.2023 року №2 та №4; копія міжнародної декларації країни виробника від 21.03.2023 року №00054547 та водночас повідомлено, що інші документи на даний момент відсутні (а. с. 98).

За результатом здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості товару з урахуванням документів наданих до митного оформлення 16.05.2023 року встановлено, що неможливість завершення м/о у зв`язку з невірно заповненими графами гр. 12, 45, 43 44, 46, 47 в МД, відповідно до рішення про коригування митної вартості від 16.05.2023 року №UA209000/2023/100235/2 (порушено умови декларування, передбачені п. 1, п. 8 ст. 257 МКУ, ст. 55 МКУ, ПКМУ від 21.05.12 року №450).

Стосовно доводів відповідача, зазначених у спірному рішенні, судова колегія зазначає наступне.

Доводи відповідача щодо того, що в CMR б/н від 10.05.2023 року на авто НОМЕР_1 НОМЕР_2 та в CMR б/н від 10.05.2023 року на авто НОМЕР_3 НОМЕР_4 відсутні реквізити перевізника (підпис і печатка) у графах 16 та 23, а у гр. 23 міститься сканована копія печатки «Транс сервіс 1», судова колегія вважає необґрунтованими з огляду на таке.

Так, позивач у митній декларації від 16.05.2023 року №23UA34U2В в якості митної вартості товару вказав ціну, яка була фактично сплачена, та числове значення якої підтверджене документами, перелік яких наведений у ч. 2 ст. 53 МК України, зокрема зазначеними вище міжнародним контрактом, рахунками, інвойсом, специфікацією, платіжними та розрахунковими, товаро-супровідними та іншими документами.

Міжнародна поставка зазначеного товару здійснювалася відповідно до контракту від 01.08.2019 року №1 за комерційним інвойсом №EU5-TYR-LAN-20230307А від 20.03.2023 року, в якому було зазначено, що поставка товару здійснюється на користь позивача із м. Qingdao CHINA до м. Гданськ (Польща).

Весь шлях перевезення товару за вказаним інвойсом підтверджується поданими позивачем при декларуванні договірними, транспортними та іншими документами, які у сукупності повністю підтверджують весь маршрут переміщення задекларованого товару та осіб, які здійснювали перевезення.

Основним документом, що регулює міжнародні автомобільні перевезення вантажів, є Конвенція про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19.05.1956 року. CMR - міжнародна автомобільна накладна, яка є товарно-транспортною накладною, що застосовується при міжнародних вантажних автомобільних перевезеннях і використовується у країнах, які приєднались до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Конвенції вантажна накладна складається в трьох оригінальних примірниках, підписаних відправником і перевізником. Ці підписи можуть бути надруковані чи замінені печатками відправника і перевізника, якщо це допускається законодавством країни, в якій складена вантажна накладна. Перший примірник передається відправнику, другий супроводжує вантаж, а третій залишається у перевізника.

Згідно із ст. 6 Конвенції Вантажна накладна містить такі дані:

a) дата і місце складання вантажної накладної;

b) ім`я та адреса відправника;

c) ім`я та адреса перевізника;

d) місце і дата прийняття вантажу до перевезення і передбачене місце його доставки;

e) ім`я та адреса одержувача;

f) прийняте позначення характеру вантажу і спосіб його упакування та, у випадку перевезення небезпечних вантажів, їх загальновизнане позначення;

g) кількість вантажних місць, їх спеціальне маркування і нумерація місць;

h) вага вантажу брутто чи виражена в інших одиницях виміру кількість вантажу;

i) платежі, пов`язані з перевезенням (провізна плата, додаткові платежі, митні збори, а також інші платежі, що стягуються з моменту укладання договору до доставки вантажу);

j) інструкції, необхідні для виконання митних та інших формальностей;

к) заява про те, що перевезення здійснюється, незалежно від будь-яких умов, згідно положень дійсної Конвенції.

У випадку потреби, вантажна накладна повинна також містити наступні дані:

a) заява про те, що перевантаження забороняється;

b) платежі, які відправник зобов`язується сплатити;

c) сума платежу, що підлягає сплаті при доставці;

d) декларована вартість вантажу і сума додаткової цінності його для відправника;

e) інструкції відправника перевізнику відносно страхування вантажу;

f) погоджений термін, протягом якого повинно бути виконано перевезення;

g) перелік документів, переданих перевізнику.

Сторони можуть внести у вантажну накладну будь-яку іншу інформацію, яку вони вважають корисною.

З аналізу наведених норм вбачається, що вантажна накладна має містити підпис відправника та перевізника, який може бути надрукованим, або заміненим печатками відправника та перевізника.

Так, відповідно до CMR б/н від 10.05.2023 року на авто НОМЕР_3 НОМЕР_4 та CMR б/н від 10.05.2023 року на авто НОМЕР_1 НОМЕР_2 (а. с. 24, 25) у графах 16, 23 зазначено відомості про перевізника - ТОВ «Транс-сервіс-1» (назва, адреса, код ЄДРПОУ), а також підпис уповноваженої особи перевізника та відтиск печатки (штампу) перевізника (графа 23), що також збігається із іншими, наданими митному органу документами, які підтверджували транспортування товару (договір перевезення, рахунки тощо).

При цьому, відповідно до договору транспортного перевезення від 18.08.2022 року №180822, укладеного між ТОВ «Транс-сервіс-1» (перевізник) та ТОВ «Тайрс» (замовник), перевізник зобов`язується надати замовнику послуги по перевезенню вантажу на умовах, визначених цим договором, а також у випадку перевезень за межами України відповідно до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (КДПВ), Митної Конвенції про міжнародне перевезення вантажів з застосуванням книжки МДП (Конвенції МДП), автомобільним транспортом, а замовник прийняти й оплатити виконані перевізником послуги по перевезенню (а. с. 57-61).

Водночас, використання печатки суб`єктом господарювання (в тому числі при складанні CMR) не є обов`язковим, а наявність або відсутність відбитка печатки суб`єкта господарювання на документі не створює юридичних наслідків, що узгоджується з положеннями статті 58-1 Господарського кодексу України.

Судова колегія також вважає безпідставними доводи відповідача про те, що у рахунку на перевезення є посилання на договір №180822 від 18.08.2022 року, проте такий документ не надано до митного оформлення, враховуючи, що договір на перевезення від 18.08.2022 року №180822 був наданий митному органу при декларуванні. Це підтверджується додатками до декларації від 16.05.2023 року №23UA34U2, зокрема в гр. 44 декларації зазначено про надання такого договору.

Також, як вбачається із картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 16.05.2023 року №UA209230/2023/001316 відповідач зазначив перелік документів, наданих декларантом при декларуванні, в тому числі договір (контракт) на перевезення від 18.08.2022 року №180822.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що вищезазначені документи не стосуються вартості товару та його оплати, тому посилання відповідача на них як на докази, які не підтверджують заявлену митну вартість товару, є безпідставними.

Щодо того, що у рахунку про оплату від 14.03.2023 року №27, у гр. 70 «Призначення платежу» оплату проведено згідно проформи EU5-TYR-LAN-20230307 від 07.03.2023 року у розмірі 34 725 доларів США. У рахунку про оплату №43, у гр. 70 «Призначення платежу» оплату проведено згідно проформи EU5-TYR-LAN-20230307/1 від 20.03.2023 року у розмірі 103 137,50 доларів США судова колегія зазначає наступне.

Як було встановлено судом першої інстанції, поставка товару здійснювалась відповідно до міжнародного контракту від 01.07.2019 року №1 за комерційним інвойсом №EU5-TYR-LAN-20230307A від 20.03.2023 року на суму 60 378,00 доларів США, складеного на підставі проформ-інвойсів: EU5-TYR-LAN-20230307 від 07.03.2023 року на загальну суму 115 750,00 доларів США, EU5-TYR-LAN-20230307/1 від 20.03.2023 року на загальну суму 120 878,00 доларів США та EU5-TYR-LAN-20230327 від 27.03.2023 року на загальну суму 550 616,00 доларів США, в яких визначалася «попередня» ціна, кількість та сума товарів, що підлягають постачанню (а. с. 18, 19, 21). Це відповідає пункту 2.1. додаткової угоди від 01.07.2020 року до контракту від 01.08.2019 року №1.

Натомість зазначеним комерційним інвойсом передбачалася поставка частини (певного траншу) від всього запланованого обсягу товару за вищевказаними проформами (п. 2.2. та 2.3 додаткової угоди від 01.07.2020 року до контракту від 01.08.2019 року №1), та який визначений у вищезазначених проформах, а тому враховуючи, що асортимент, кількість та вартість відповідної партії товару за даним комерційним інвойсом містилися в різних проформах: EU5-TYR-LAN-20230307 від 07.03.2023 року на загальну суму 115 750,00 доларів США, EU5-TYR-LAN-20230307/1 від 20.03.2023 року на загальну суму 120 878,00 доларів США та EU5-TYR-LAN-20230327 від 27.03.2023 року на загальну суму 550 616,00 доларів США, таким чином оплата згрупованої партії товару відбувалася окремими платіжними документами (платіжна інструкція №27 від 14.03.2023 року та №43 від 14.04.2023 року), із прив`язкою до тієї проформи, якою передбачався відповідний асортимент товару.

При цьому, відповідно до довідки ТОВ «Тайрс» від 04.05.2023 року №1 позивач згідно з платіжними дорученнями від 14.03.2023 року №27 (34 725,00 дол США) та від 14.04.2023 року №43 (103 137,50 дол США) перерахував SHANDONG HAOHUA TIRE CO., LTD кошти на загальну суму 137 862,50 дол США. SHANDONG HAOHUA TIRE CO., LTD здійснив постачання шин позивачу на суму 60 378,00 дол США. Частину переплати в сумі 77 484,50 доларів США буде зараховано в рахунок майбутніх поставок (а. с. 62).

Апеляційний суд також вважає безпідставним посилання відповідача на те, що згідно контракту №1 п. 4.2 оплата за товар проводиться у розмірі 30% передоплати та 70% після виставлення коносаменту, а згідно рахунку проформи та рахунку фактури повинна бути 100% передоплата, оскільки розрахунок за товар проведено згідно 2-х проформ, тому неможливо перевірити чи було дотримано умов розрахунку.

З цього приводу судова колегія звертає увагу на те, що згідно з додатковою угодою від 20.06.2022 року (п. 4.2) та в проформі інвойсі передбачено умови оплати - 100% передоплата, що і було дотримано позивачем.

Вказана додаткова угода від 20.06.2022 року була надана позивачем митному органу при декларуванні товару, що підтверджується додатками до поданої декларації (гр. 44 декларації), в переліку якої наявний зазначений документ.

Крім того, згідно з довідкою позивача від 28.08.2023 року сума попередньої оплати за платіжним дорученням №27 від 14.03.2023 року склала 34 725,00 дол. США, та за платіжним дорученням №43 від 14.04.2023 року - 103 137,50 дол. США, всього 137 862,50 дол. США.

Із вказаної суми 60 378,00 дол. США були зараховані як попередня оплата за поставку згідно комерційного інвойсу EU5-TYR-LAN-20230307А від 20.03.2023 року, який є предметом спору у цій справі, а решта 77 484,50 дол. США в рахунок майбутніх платежів.

Після 14.04.2023 року по 20.05.2023 року на користь позивача постачальником Компанією SHANDONG HAOHUA TIRE CO., LTD (КНР) був поставлений товар на загальну суму 352 350,68 дол. США за комерційними інвойсами:

№EU5- EU5-TYR-LAN-20230210А на суму 69 641,12 дол. США;

№EU5-TYR-LAN-20230210В на суму 66 700,56 дол. США;

№EU5-TYR-LAN-20230223А на суму 60 378,00 дол. США;

№EU5-TYR-LAN-20230307В на суму 60 500,00 дол. США.

На підтвердження вказаних обставин позивач надав копії вищезазначених інвойсів з відмітками митниці «Під митним контролем».

Про здійснення попередньої оплати та поставку товарів партіями свідчать надані позивачем Журнал-ордер і Відомість по рахунку 3712 Розрахунки за виданими авансами (в іноземній валюті) за 14.04.23 року - 20.05.23 року, та акт звірки взаємних розрахунків станом на 20.05.2023 року.

Крім іншого, апеляційний суд звертає увагу на висновки Верховного Суду в постанові від 11.09.2020 року у справі №820/10288/15, відповідно до яких митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України (у разі визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за першим методом).

При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, або ж у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

Водночас, приписи вказаних статей зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

Апеляційним судом також враховано висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 05.02.2019 року у справі №816/1199/15-а, відповідно до яких наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому, наявність таких обставин повинна бути обґрунтована та підтверджена відповідними доказами. Встановивши відсутність достатніх відомостей, митний орган має зазначити, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, з яких причин із поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що під час митного оформлення задекларованого товару декларант надав митному органу усі документи, що необхідні для визначення митної вартості та підтверджують її. У наданих декларантом документах відсутні розбіжності, а документи містять повну інформацію про митну вартість та її складові частини. Твердження органу митного органу про те, що у наданих декларантом документах виявлено розбіжності чи неточності, або про те, що декларант надав не всі документи для підтвердження заявленої митної вартості товару є необґрунтованими і безпідставними, а сумніви відповідача ґрунтуються виключно на припущеннях та жодним чином не обґрунтовані та не підтверджені.

Судова колегія звертає увагу, що всі зазначені у ч. 2 ст. 53 МК України документи декларант надав митному органу, а тому вважає, що позивач вірно провів розрахунок митної вартості, надав всі документи, що підтверджують митну вартість, ці документи підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та містять відомості щодо ціни, що підлягає сплаті за ці товари. Заявлена позивачем митна вартість товару, визначена за першим методом, підтверджується належними документами, які містять повні та достовірні відомості про митну вартість товару, отже відсутні підстави для застосування другорядних методів визначення митної вартості товару.

Відповідач не надав належних та допустимих доказів в обґрунтування обставин, що надані до митної декларації документи позивача є підробленими або містили неправдиву чи неповну інформацію.

При цьому, в постанові від 05.02.2019 року у справі №816/1199/15-а Верховний Суд дійшов висновку, що у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених ч. 2 ст. 55 МК України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод. При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним органом доходів і зборів за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), має бути доведено, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом.

Так, судом першої інстанції було встановлено, що джерелом інформації для коригування митної вартості товару слугувала МД від 19.04.2023 року №23UA35U6, де вартість такого товару становить 3,01 дол. за кг.

Однак, спірне рішення про коригування митної вартості товарів не містить порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

Відповідач не довів, що вартість товару, яку взято за основу для коригування вартості згідно зі спірним рішенням, визначено з урахуванням індивідуальних ознак (фірми-виробника, якості тощо).

Отже, колегія суддів доходить висновку про те, що позивачем були надані для митного оформлення товару всі документи, які в свою чергу містять достовірні та об`єктивні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару саме за ціною договору.

За вказаних обставин спірне рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що належать задоволенню в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Львівської митниці залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Сорочко Є.О.

Єгорова Н.М.