Справа № 380/30052/23
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2024-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2024 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Гавдик З.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 380/30052/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України в частині ненадання відповіді на поданий ОСОБА_1 інформаційний запит на отримання публічної інформації від 01 грудня 2023 року у вигляді скан-копій документів на електронну пошту запитувача ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України надати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_2 ) достовірну, точну та повну інформацію, що запитувалася згідно поданим інформаційним запитом від 01 грудня 2023 року в порядку передбаченим ЗУ «Про доступ до публічної інформації», у вигляді скан-копій документів на електронну пошту запитувача: ІНФОРМАЦІЯ_1

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 01.12.2023 звернувся до відповідача з запитом про надання публічної інформації, шляхом скерування його 01.12.2023 року на офіційну електронну адресу відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_3 ( о 14 годині 18 хв.).

Позивач просив відповідача надати йому відповідь у вигляді скан-копій документів виключно на електронну адресу Позивача: ІНФОРМАЦІЯ_1

Однак станом на - 21.12.2023 року жодної відповіді на вищезгаданий інформаційний запит від відповідача не було надано взагалі, хоч всі можливі строки розгляду запиту вже зійшли.

Запитувана позивачем інформація була створена або перебуває саме у володінні Відповідача військової частини НОМЕР_1 НГУ, а таким чином, військова частина НОМЕР_1 НГУ - є розпорядником публічної інформації у розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Відповідач заперечень проти задоволення позовних вимог не подав. Подав лише заяву про закриття провадження у справі, з підстав, що 01.12.2023 ОСОБА_1 звернувся з інформаційним запитом до військової частини НОМЕР_1 про надання публічної інформації, а саме:

1. засвідчених копій наказів командира військової частини НОМЕР_1 НГУ виданих щодо ОСОБА_1 у поточному 2023 році;

2. засвідчених копії наказів командира військової частини НОМЕР_1 НГУ виданих на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду у справі №260/90/22 від 12.05.2023 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.09.2023 року;

Вказаний запит позивач надіслав на електронну пошту військової частини НОМЕР_1 НГУ ІНФОРМАЦІЯ_3

Відповідь на даний запит позивач просив надати виключно на електронну адресу.

Вищезазначений запит надійшов на електронну адресу військової частини 01.12.2023 року, зареєстрований відділенням документального забезпечення та контролю 04.12.2023 року вх. №1571 н/т.

Військовою частиною НОМЕР_1 у строки передбачені Законом України «Про доступ до публічної інформації» було надано Позивачу відповідь - 08.12.2023 року о 18.35 год. на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1 (скрін-шот вихідних повідомлень електронної пошти додані відповідачем до справи).

Відповідач зазначає, що ним не було допущено протиправної бездіяльності оскільки відповідь на запит було надано вчасно, у строк передбачений Законом України «Про доступ до публічної інформації» та у спосіб, який позивач зазначив у інформаційному запиті у вигляді скан-копій на електронну адресу позивача.

Позивач 15.01.2024 року звертався повторно із зверненням щодо надання копій наказів виданих відносно ОСОБА_1 у 2023-2024 роках.

Військовою частиною НОМЕР_1 розглянуто та надано Повторно витяг з наказу командира військової частини (по стройовій частині) №325 від 02.11.2023 року.

Відповідь надано 19.01.2024 року за вих. №50/02/33-122 з додатками у вигляді скан -копій на електронну адресу Позивачу (скрін-шот вихідних повідомлень електронної пошти додані відповідачем до справи).

Таким чином, позивач отримав відповідь на даний інформаційний запит двічі 08.12.2023 року та 19.01.2024 року.

Вказане на думку відповідача є підставою для закриття провадження у справі згідно п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України, оскільки оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Суд зазначає, що вказану заяву відповідачем судом вирішено окремо.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою судді від 27.12.2023 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі.

Судом встановлені наступні обставини:

01.12.2023 ОСОБА_1 на підставі ст. ст. 19, 34 Конституції України, ст. ст. 1, 3, 4, 5, п.5 ст. 6 ст. ст. 13, 19, 20, 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» просив надати інформацію (документи), а саме:

1. Засвідчені копії наказів командира військової частини НОМЕР_1 НГУ виданих щодо ОСОБА_1 у поточному 2023 році;

2. Засвідчені копії наказів командира військової частини НОМЕР_1 НГУ виданих на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду у справі №260/90/22 від 12.05.2023 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.09.2023 року;

3. Разом із листом-відповіддю, просив надати копію вказаного зареєстрованого та завіреного інформаційного запиту;

4. Відповідь просив надати у визначений 5-ти денний термін розгляду інформаційних запитів та направити відповідь виключно на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1

08.12.2023 відповідачем надано позивачу відповідь «Щодо розгляду звернення», в якій зазначено:

«На Ваш інформаційний запит (Вх. №1571 н/т від 04.12.2023) надаємо витяг з наказу командира військової частини (по стройовій частині) № 325 від 02.11.2023 року.

Повідомляємо, що інших наказів командира військової частини НОМЕР_1 НГУ що Вас у 2023 році не видавалося.

Додатки:

1) витяг з наказу командира військової частини (по стройовій частині) № 325 від 02.11.2023 року на 1 арк. в 1 прим.

2) копія інформаційного запиту ОСОБА_1 від 01.12.2023 року (вх. №1571 н/т від 04.12.2023) на 1 арк. в 1 прим.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що на думку позивача відповідач по суті вчинив протиправні дії щодо не надання відповіді на запит від 01.12.2023.

Вказані обставини, та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.

Судом не враховуються обґрунтування позивачем позовних вимог з наступних підстав:

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI (в редакції на час спірних правовідносин), публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Згідно із ст. 3 цього ж Закону,

1. Право на доступ до публічної інформації гарантується:

1) обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом;

2) визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє;

3) максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації;

4) доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством;

5) здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації;

6) юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Згідно із ст. 5 цього ж Закону, доступ до інформації забезпечується шляхом:

1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації:

в офіційних друкованих виданнях;

на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет;

на єдиному державному веб-порталі відкритих даних;

на інформаційних стендах;

будь-яким іншим способом;

2) надання інформації за запитами на інформацію.

Згідно із ст. 14 цього ж Закону, розпорядники інформації зобов`язані:

1) оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами;

2) систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні;

3) вести облік запитів на інформацію;

4) визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо;

5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації;

6) надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Згідно із ст. 19 цього ж Закону:

1. Запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

2. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

3. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.

4. Письмовий запит подається в довільній формі.

5. Запит на інформацію має містити:

1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є;

2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо;

3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

6. З метою спрощення процедури оформлення письмових запитів на інформацію особа може подавати запит шляхом заповнення відповідних форм запитів на інформацію, які можна отримати в розпорядника інформації та на офіційному веб-сайті відповідного розпорядника. Зазначені форми мають містити стислу інструкцію щодо процедури подання запиту на інформацію, її отримання тощо.

7. У разі якщо з поважних причин (інвалідність, обмежені фізичні можливості тощо) особа не може подати письмовий запит, його має оформити відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації, обов`язково зазначивши в запиті своє ім`я, контактний телефон, та надати копію запиту особі, яка його подала.

Згідно із ст. 20 цього ж Закону:

1. Розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

2. У разі якщо запит на інформацію стосується інформації, необхідної для захисту життя чи свободи особи, щодо стану довкілля, якості харчових продуктів і предметів побуту, аварій, катастроф, небезпечних природних явищ та інших надзвичайних подій, що сталися або можуть статись і загрожують безпеці громадян, відповідь має бути надана не пізніше 48 годин з дня отримання запиту.

3. Клопотання про термінове опрацювання запиту має бути обґрунтованим.

4. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Суд встановив, що 01.12.2023 (п`ятниця) позивач звернувся до відповідача із відповідним запитом на отримання публічної інформації, який надійшов на офіційну електронну адресу відповідача.

Вищезазначений запит надійшов на електронну адресу військової частини 01.12.2023, зареєстрований відділенням документального забезпечення та контролю 04.12.2023 року (понеділок) вх. №1571 н/т.

08.12.2023 відповідачем було надано відповідь на вказаний запит позивача, на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1. позивача.

Таким чином, відповідач надав вичерпну інформацію на звернення позивача, розглянувши таке в межах чинного законодавства, відповідач дія на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, що, у свою чергу, свідчить про безпідставність заявлених позовних вимог.

Також суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

З цих же по суті підстав судом не враховуються аргументи позивача та враховуються заперечення відповідача, відповідно позовні вимоги позивача, не підлягають задоволенню повністю.

Оскільки судом відмовлено у задоволенні позовних вимог відповідно до положень статті 139 КАС України відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії- відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення цього Кодексу.

Рішення складено в повному обсязі 05.03.2024 року.

Суддя Гавдик З.В.