Справа № 140/35708/23
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2024-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення клопотання без розгляду

07 березня 2024 року ЛуцькСправа № 140/35708/23
Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Андрусенко О. О., розглянувши у порядку письмового провадження клопотання представника позивача про розподіл та стягнення судових витрат в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю БІОПРІМ до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішень та карток відмови,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю БІОПРІМ (далі ТзОВ БІОПРІМ, позивач) звернулося з позовом до Волинської митниці (далі митниця, відповідач) про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів №UA205140/2023/000389/2 від 13.06.2023, №UA205140/2023/000390/2 від 13.06.2023, та №UA205140/2023/000413/2 від 20.06.2023; визнання протиправними та скасування карток відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2023/002176 від 13.06.2023, №UA205140/2023/000002177 від 13.06.2023 та №UA205140/2023/000002341 від 20.06.2023.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 26.02.2024 у даній справі позов задоволено повністю: визнано протиправними та скасовано рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів від 13.06.2023 №UA205140/2023/000389/2, від 13.06.2023 №UA205140/2023/000390/2, від 20.06.2023 №UA205140/2023/000413/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 13.06.2023 №UA205140/2023/002176, від 13.06.2023 №UA205140/2023/002177, від 20.06.2023 №UA205140/2023/002341; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці на користь ТзОВ БІОПРІМ судовий збір у розмірі 9098,87 грн.

28.02.2024 представник позивача адвокат Бондаренко Г. П. подала клопотання про розподіл та присудження на користь ТзОВ БІОПРІМ понесених судових витрат на професійну правничу допомогу та витрат, пов`язаних із залученням перекладача, в загальній сумі 41810,00 грн.

04.03.2024 представник відповідача Савош Л. О. подала клопотання про зменшення судових витрат.

Вивчивши клопотання про розподіл та стягнення судових витрат, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що вказане клопотання підлягає залишенню без розгляду, виходячи з наступного.

Як передбачено пунктом 3 частини першої статті 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно із частинами першою, третьою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина перша статті 143 КАС України).

Відповідно до частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 КАС України спеціаліст, перекладач, експерт отримують винагороду за виконані роботи (надані послуги), пов`язані із справою, якщо це не входить до їхніх службових обов`язків. У випадках, коли сума витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача, експерта або проведення експертизи повністю не була сплачена учасниками справи попередньо (авансом), суд стягує ці суми на користь спеціаліста, перекладача, експерта чи експертної установи зі сторони, визначеної судом відповідно до правил про розподіл судових витрат, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною п`ятою статті 137 КАС України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За приписами частини третьої статті 143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У цьому випадку суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу (частина 5 цієї статті).

З аналізу наведених норм процесуального закону вбачається, що витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням перекладача, належать до судових витрат, що, однак, не зумовлює висновку про їх обов`язкову наявність у кожній справі.

За загальним правилом, питання про стягнення таких витрат має вирішуватися судом одночасно із задоволенням позову такої сторони у рішенні, постанові або ухвалі. Разом з тим, суд може розглянути це питання і після вирішення справи, але лише за наявності визначених законом передумов: неможливості подати докази розміру понесених витрат внаслідок поважних причин з подачею відповідної заяви «про це» до закінчення судових дебатів.

Щодо справ, які розглядаються у спрощеному позовному провадженні Верховний Суд з огляду на приписи частини третьої статті 143 КАС України, відповідно до якої докази на підтвердження судових витрат можуть бути подані після закінчення судових дебатів та ухвалення рішення за умови попередньої заяви про це від учасника судового процесу і лише за наявності поважних причин, які зумовили неможливість подачі таких доказів до закінчення судових дебатів, дійшов до правового висновку, який викладений в ухвалах від 12.11.2020 по справі № 640/13697/19, від 03.12.2020 у справі №300/2425/19 та від 12.08.2020 у справі №340/2449/19, що у разі розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, докази судових витрат за загальним правилом мають бути надані до вирішення справи по суті.

Вирішуючи питання темпоральних меж подання заяви про стягнення витрат на правову допомогу, а також доказів на підтвердження їх фактичного понесення та розміру, колегія суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі №340/2823/21 зауважила, що вказівка у частині сьомій статті 139, частині третій статті 143 КАС України на судові дебати, до закінчення яких сторона може заявити суду прохання (вимогу, клопотання) про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, потрібно розуміти не як єдино можливу стадію розгляду справи по суті, на якій дозволяється повідомити суду про цю обставину. Це є останній етап - перед виходом суду до нарадчої кімнати для ухвалення судового рішення за наслідками розгляду справи - для того, щоб сторона могла заявити про необхідність подати докази на підтвердження розміру понесених витрат, які підлягають розподілу за наслідками розгляду справи.

Проте підстави для розподілу судових витрат, зокрема витрат на правничу допомогу, мають існувати до того, як справа буде розглянута по суті, і з цим пов`язується ухвалення додаткового рішення в цій частині.

Передбачена процесуальними нормами можливість подати суду протягом п`яти днів докази на підтвердження витрат на правничу допомогу з метою розподілу цих витрат й ухвалення з цього питання додаткового судового рішення є не способом заявити суду про необхідність вирішення цього питання (про яке сторона не висловлювалася раніше), а механізмом довести суду факт понесення цих витрат, як умову для їх розподілу.

Якщо ж до завершення розгляду сторона не заявила суду про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді, й, відповідно, не надала документів, які ці витрати підтверджують, суд у такому випадку не має підстав розподіляти ці витрати. Не виникне підстав для їх розподілу шляхом ухвалення додаткового судового рішення відповідно до статті 252 КАС України й тоді, коли заява про розподіл витрат на правничу допомогу, як і докази, які ці витрати підтверджують, будуть подані суду вже після того, як цей суд розгляне справу й ухвалить відповідне рішення.

З матеріалів справи вбачається, що до ухвалення рішення у даній справі позивачем (його представником) не було подано до суду доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу та витрат, пов`язаних із залученням перекладача, при цьому клопотання від 28.02.2024 про розподіл та стягнення судових витрат не містить обґрунтувань про те, що у позивача була відсутня можливість вчасно подати суду документи на підтвердження понесених таких витрат.

До 28.02.2024 позивач (його представник) із заявами (клопотаннями) такого змісту не звертався, документів, які б підтверджували понесені ним витрати на правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням перекладача, не надавав, відповідно суд, ухвалюючи рішення у справі, не мав підстав та обов`язку вирішувати таке питання.

При цьому, у тексті адміністративного позову було зазначено «судові витрати позивача складаються з судового збору, витрат на професійну правничу допомогу та витрат, пов`язаних із залученням перекладача, розмір яких буде визначено на підставі відповідних документів», однак суд зазначає, що це не є заявою про подання доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу та витрат, пов`язаних із залученням перекладача в межах строку, встановленого частиною сьомою статті 139 КАС України.

Відповідно до позиції об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі №340/2823/21 саме своєчасне звернення сторони із заявою про стягнення судових витрат є передумовою розгляду судом питання про розподіл судових витрат.

Зазначення ж у прохальній частині адміністративного позову узагальненої вимоги про стягнення судових витрат за результатами вирішення спору не може розцінюватись як належне звернення до суду із заявою про відшкодування судових витрат (в тому числі на правову допомогу та витрат, пов`язаних із залученням перекладача), адже за такого викладу прохальної частини, без наведення жодних мотивів та обґрунтувань суд фактично позбавлений можливості встановити склад таких витрат, факт їх понесення та розмір.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.07.2023 у справі №160/16902/20.

Отже, позивачем не було подано до суду в межах строку, встановленого частиною сьомою статті 139 КАС України, відповідної заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу та витрат, пов`язаних із залученням перекладача, з посиланням на наявність поважних причин, які зумовили неможливість подачі відповідних доказів, що могло надати останньому право на відшкодування таких судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про недотриманням позивачем (його представником) положень частини сьомої статті 139 КАС України в частині належного та своєчасного звернення із клопотанням про розподіл та стягнення судових витрат та, як наслідок, наявність правових підстав для залишення його без розгляду.

Керуючись статтями 132-139, 143, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача про розподіл та стягнення судових витрат в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю БІОПРІМ до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішень та карток відмови залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О. О. Андрусенко