Справа № 522/3406/22
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2024-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 березня 2024 р.м. ОдесаСправа № 522/3406/22

Суддя-доповідач П`ятого апеляційного адміністративного суду Шевчук О.А., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 20 лютого 2024 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕЛОГВІ" та за адміністративним позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги - ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 20.02.2024 року у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕЛОГВІ» відмовлено. Адміністративний позов третьої особи, що заявляє самостійні вимоги відносно предмету спору ОСОБА_1 задоволено частково.

На зазначене рішення суду, в частині частково задоволених позовних вимог та в частині скасованих постанов, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) подали апеляційну скаргу, в якій, крім іншого, просять відстрочити сплату судового збору, оскільки, як зазначає апелянт, на рахунку Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) за КЕКВ 2800, за якими здійснюються видатки для сплати судового збору, фінансування не здійснюється.

Подана апеляційна скарга не відповідає вимогам ст. 296 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: у справі не сплачено судовий збір за подачу апеляційної скарги.

Пунктом 13 Прикінцевих та перехідних положень КАС України встановлено, що Закони України та інші нормативно-правові акти до приведення їх у відповідність із цим Кодексом діють у частині, що не суперечить цьому Кодексу.

Отже, за подання апеляційної скарги у справі про адміністративне правопорушення судовий збір сплачується суб`єктом владних повноважень на загальних підставах, в порядку та розмірах встановлених Законом України "Про судовий збір".

Крім того, слід зазначати, що не зважаючи на відсутність поняття державного мита, якого в межах Закону України "Про судовий збір" не існує, в той же час, якщо вважати держмито тотожним поняттям судовому збору, то за вимогами цієї норми ч.4 ст. 288 КУпАП саме позивач, підлягає звільненню від сплати держмита. Ця норма, є абсолютною та не встановлює можливості для неоднозначного її трактування. В даному випадку, апелянт не є особою, яка оскаржує постанову у справі про адміністративного правопорушення, а є суб`єктом владних повноважень, який приймав спірну постанову.

По суті, звільнення від сплати судового збору відповідача - суб`єкта владних повноважень від звільнення сплати судового збору, буде суперечити не тільки вимогам сутті 4 ст.288 КУпАП, а також і Закону №3674-VІ, і жодний ретроспективний аналіз зроблений ВСУ від 13.12.2016 року статті 288 КпАП та Декрету Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року № 7-93 "Про державне мито" щодо права на оскарження постанови державного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, не надає підстав вважати, що суб`єкт владних повноважень, є особою, яка не повинна сплачувати судовий збір за подання апеляційної скарги.

Таким чином, враховуючи наведене апелянт не відноситься до категорії осіб звільнених від сплати судового збору.

Тож особи, стосовно яких ухвалено судове рішення про накладення адміністративного стягнення, є платниками судового збору. У випадку незгоди із судовим рішенням про накладення адміністративного стягнення, прийнятим за наслідками розгляду справи цієї категорії, учасники справи вправі оскаржити його в апеляційному порядку і Закон № 3674-VI винятків чи застережень щодо сплати судового збору за оскарження таких судових рішень не містить.

Розмір судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осбі.

Такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17.

Відповідно до ст. 4 ч. 2 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, Державній службі України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) необхідно сплатити судовий збір за подачу апеляційної скарги на рішення суду у розмірі 3721,50 грн.

Що стосується клопотання про відстрочення сплати судового збору, суд не приймає до уваги зазначене клопотання апелянта, оскільки відстрочення сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду відповідно до ч.1 ст.133 КАС України та ч.1,2 ст.8 ЗУ Про судовий збір, апелянт є державним органом, а тому, посилання на майновий стан та причини на обгрунтування клопотання про відстрочення сплати судового збору, зазначені апелянтом, в даному випадку є недоречним та не являється достатньою підставою для відстрочення сплати судового збору, оскільки обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації та відсутністю у неї коштів, призначених для сплати судового збору, не звільняють державний орган від обов`язку своєчасної сплати судового збору.

Крім того, суд зазначає, що лише факт введення воєнного стану на території України не може бути визнаний поважною причиною для несплати судового збору для органу державної влади, за відсутності відповідних обґрунтувань та доказів того, як саме введення воєнного стану, вплинуло на роботу цього державного органу.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 30.01.2023 року по справі №380/3793/20.

Відповідно до ч. 2 ст. 121, ч.1 ст.133 КАС України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Однак, суд звертає увагу апелянта на те, що, держава має дотримуватися принципу "належного урядування" та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

Виходячи з принципу "належного урядування", державні органи зобов`язанні діяти вчасно та в належний спосіб, в тому числі при оскарженні судових рішень у судовому порядку. Будь-які зволікання зі сплатою судового збору у строк, встановлений законодавцем для оскарження судового рішення через несплату судового збору вже саме по собі є порушенням принципу "належного урядування", про який наголошує ЄСПЛ у своїх рішеннях.

Для вирішення питання про відстрочення сплати судового збору необхідним є доведення особою, яка звертається із відповідним клопотанням, фінансової неможливості сплатити судовий збір. При цьому, оцінці також підлягають дії, вчинені скаржником задля сплати судового збору та причини, з яких такі дії не призвели до позитивного вирішення питання його сплати.

Суд зазначає, що апелянтом не надано жодних доказів того, що ними вживались всі залежні від них заходи щодо сплати судового збору. Надані до апеляційної скарги виписки з рахунка, не свідчать про вжиття заходів для сплати судового збору, а свідчить про відсутність коштів на рахунку станом на 30.12.2023 року та 20.02.2024 року.

Крім того, відповідно до ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» передбачає перелік умов за який суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення. Проте, апелянт не підпадає під вичерпний перелік зазначеної статті.

У зв`язку з вищезазначеним, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вищезазначеного клопотання.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду повинно бути перераховано або внесено на рахунок:

банк Казначейство України (ЕАП), код банку 899998

код класифікації доходів бюджету 22030101 "Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050)"

відомча ознака "81" (Апеляційні адміністративні суди):

рахунок UA1015758,

отримувач - ГУК в Одеській області /Приморський р-н/22030101

код за ЄДРПОУ отримувача - 37607526

в сумі 3721,50 грн., а тому апеляційна скарга, відповідно до вимог ч.1 ст.169 КАС України має бути залишена без руху, з наданням строку для усунення зазначених недоліків.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 298 КАС України, до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються правила ст. 169 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 169, 296, 298 КАС України, суддя -

УХВАЛИЛА:

У задоволенні клопотання Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) залишити без руху.

Надати апелянту десять днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків поданої апеляційної скарги.

Роз`яснити Державній службі України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), що у разі не усунення зазначених недоліків апеляційної скарги, відповідно до ст.169 КАС України апеляційна скарга буде повернута скаржнику.

Ухвала у касаційному порядку не підлягає оскарженню.

Суддя-доповідач О.А. Шевчук