Справа № 420/4462/23
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2024-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4462/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Юхтенко Л.Р., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою Державного підприємства «Дослідне господарство ім. І.М. Кутузова Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України» (, місце знаходження: 68440, Одеська область, Арцизький район, с. Прямобалка, вул. Свободи, 15) до Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166, місце знаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) про визнання протиправними дії, визнання протиправними та скасування вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 03 березня 2023 року надійшла позовна заява Державного підприємства «Дослідне господарство ім. І.М. Кутузова Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України» (, місце знаходження: 68440, Одеська область, Арцизький район, с. Прямобалка, вул. Свободи, 15) до Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166, місце знаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5), в якій позивач просить:

- Визнати протиправними дії відповідача щодо ухвалення рішення про опис мана у податкову заставу від 16.12.2019 року;

- Визнати протиправними податкову вимогу Головного управління ДПС в Одеській області № Ю-325688-52 від 12 лютого 2020 року та рішення Головного управління ДПС в Одеській області про опис майна у податкову заставу від 16.12.2019 року.

Ухвалою від 12 травня 2023 року після усунення недоліків залишення позову без руху, поновлено позивачу строк звернення до суду та позовну заяву прийнято до провадження та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у справі № 420/17303/21 відповідач зазначив, що опис майна у податкову заставу було здійснено на підставі рішення ГУ ДПС в Одеській області від 28.04.2014 року № 14431/10/15-53-25-00, яке на адресу позивача не надсилалось.

У зв`язку з цим позивач зробив запит на адресу відповідача та 28.02.2023 року отримав рішення ГУ ДПС в Одеській області про опис майна в податкову заставу від 16.12.2019 року.

Позивач зазначає, що відповідно до вимог Податкового кодексу України підставою для формування та направлення контролюючим органом податкової вимоги платнику податків є встановлення відповідної обставини, зокрема платником податків не сплачено узгодженої суми грошового забезпечення, визначеної в податковому повідомленні-рішенні, у встановлені законом строки.

Разом з цим позивач звертає увагу, що рішення про опис майна у податкову заставу було прийнято 16.12.2019 року, а вимога про сплату боргу № Ю-325688-52 датована 12.02.2020.

За таких обставин позивач вважає, що у відповідача 16 грудня 2019 року були відсутні підстави для формування податкової вимоги, що свідчить про її протиправність.

Позивач зазначає, що своїм передчасним рішенням про опис майна у податкову заставу відповідач порушив принцип правової визначеності, що призвело до позбавлення позивача права на добровільну оплату податкового зобов`язання, права на звернення про розстрочення/відстрочення сплати податкового боргу, внаслідок чого у відповідача виникла можливість прояву нічим необмеженої дискреції.

Позивач звертає увагу, що за нормами ПК України він мав розраховувати на отримання податкової вимоги, строк на добровільну оплату податкового боргу або розстрочення оплати, попередження про податкову заставу та тільки після цього на рішення про опис майна у податкову заставу.

Також позивач посилається на те, що відповідачем порушено «принцип легітимних очікувань», який полягає у досягненні бажаного результату шляхом вчинення правомірних дій з огляду на заздалегідь передбачені ймовірні наслідки.

Враховуючи, що ПК України встановлено чіткий порядок та послідовність дій податкового органу при застосуванні податкової застави та прийняття рішення про опис майна у податкову заставу, позивач мав «легітимні очікування» щодо дотримання відповідачем законних прав позивача.

Ухвалою від 04 липня 2023 року розгляд справи продовжено за правилами загального позовного провадження, розгляд справи № 420/4462/23 розпочато спочатку та розпочато підготовче провадження.

До суду 19 липня 2023 року від відповідача на виконання ухвали суду надійшло клопотання (вхід. № ЕС/7529/23) про долучення витребуваних судом письмових доказів.

До суду 24 жовтня 2023 року від представника позивача надійшли додаткові письмові пояснення по справі (вхід. № ЕС/12903/23), в яких представник позивача пояснив, що у всіх своїх документах Головне управління ДПС в Одеській області посилається на рішення ГУ ДПС в Одеській області від 28.04.2014 року № 14431/10/15-53-25-00, але представник позивача стверджує, що позивач ніколи не отримував це рішення.

Представник позивача наголошує на тому, що дійсно уповноваженою особою позивача секретарем Гайдаржи була отримана податкова вимога форми «Ю» № 325688-52 від 12.02.2020 року, але позивачу невідомо кому саме було вручено податкову вимогу Ю-312244-52 від 11.10.2019 року. У доданому корінці- повідомленні про вручення відсутнє прізвище кому вона була вручена.

Таким чином, представник позивача вважає, що відповідачем не доведено факт, що вимога, на яку він посилається взагалі була належним чином відправлена та вручена позивачу, та те, що саме ця вимога покладена в основу рішення про опис майна у податкову заставу, враховуючи, що під час розгляду справи № 420/17303/21 згадувалась саме податкова вимога форми «Ю» № 325688-52 від 12.02.2020 року.

До суду від представника позивача надійшла заява про зміну предмету позову (вхід. « ЕС/15561/23 від 20.11.2023 року, відповідно до якої позивач просить:

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДПС в Одеській області № Ю-312244-52 від 11.10.2019 р.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління ДПС в Одеській області про опис майна у податкову заставу від 16.12.2019 року.

На обґрунтування заяви про зміну предмету позову позивач зазначає, що як вбачається із матеріалів, наданих до суду ГУ ДПС в Одеській області, рішення про опис майна у податкову заставу 16.12.2019 р. було винесено не на підставі податкової вимоги форми «Ю» №325688-52 від 12.02.2020 року, на яку ГУ ДПС в Одеській області помилково посилається в уточненій позовній заяві по інший справі №420/17303/21 (яка наразі знаходиться на розгляді П`ятого апеляційного адміністративного суду), а на підставі іншої податкової вимоги форми «Ю» №312244 52 від 11.10.2019 р., яку ДП ДГ ІМ. М.І. КУТУЗОВА ІВПІМ НААН взагалі ніколи не отримувало на свою адресу.

Так, представник позивача вважає, що підставою для формування та направлення контролюючим органом податкової вимоги платнику податків є встановлення відповідної обставини, зокрема, платником податків не сплачено узгодженої суми грошового зобов`язання, визначеної в податковому повідомленні-рішенні, у встановлені законом строки.

Рішення про опис майна у податкову заставу було прийнято 16.12.2019 року на підставі податкові вимоги Ю-312244-52 від 11.10.2019 р.

В той же час, представник позивача стверджує, що позивачу невідомо, яким чином та кому саме було вручено вказану податкову вимогу Ю-312244-52 від 11.10.2019 р.

Позивач ніколи не отримував вказану податкову вимогу, на яку посилається Відповідач, така податкова вимога взагалі відсутня у документах Позивача.

У доданому корінці-повідомленні Укрпошти, що надається Відповідачем, відсутні будь-які відомості про те, що саме вручалось та, головне, про особу, зокрема прізвище, якій було вручено вказану податкову вимогу Ю-312244-52 від 11.10.2019 р., яка на думку Відповідача покладена в основу рішення про опис майна у податкову заставу.

Представник позивача зазначає, що за пунктом 78 Правил надання послуг поштового зв`язку (далі - Правила), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270, поштові відправлення, адресовані юридичним особам, можуть видаватися їх представникам, уповноваженим в установленому законодавством порядку на одержання поштових відправлень. Напис про одержання поштового відправлення учасником справи, в якому зазначене його прізвище, зроблений працівником поштового зв`язку, зазвичай є переконливим доказом отримання відправлення саме адресатом.

Таке переконання ґрунтується на презумпції добросовісного виконання працівниками пошти своїх обов`язків. Однак таку презумпцію може бути поставлено під сумнів і спростовано (постанова Верховного Суду від 20 березня 2019 року в справі № 222/1402/16).

Представник позивача вважає, що у цьому випадку презумпція добросовісного виконання працівниками пошти своїх обов`язків спростовується тим, що співробітником пошти не встановлено прізвище особи, якій вручено податкову вимогу Ю-312244-52 від 11.10.2019 р., яка, на думку Відповідача, покладена в основу рішення про опис майна у податкову заставу.

Представник позивача наголошує на тому, що підпис невідомого отримувача візуально не співпадає з підписами на інших корінцях-повідомленнях Укрпошти, в яких проведено ідентифікацію особи, якій вручались листи, секретарю Гайдаржи (так, наприклад, позивач ДП «ДГ ІМ.М.І.КУТУЗОВА ІВПІМ НААН» отримував на свою адресу іншу податкову вимогу форми «Ю» №325688-52 від 12.02.2020 року, яку було вручено уповноваженій особі Позивача - секретарю Гайдаржи, про що свідчить особистий підпис секретаря на корінці-повідомленні Укрпошти - а.с. 77).

З наданих Відповідачем доказів неможливо достовірно встановити, хто саме отримав лист з податковою вимогою Ю-312244-52 від р., на яку посилається Відповідач у своєму клопотанні.

Крім того, у рішенні про опис майна у податкову заставу відсутні будь-які посилання саме на податкову вимогу Ю-312244-52 від 11.10.2019 р., не вказані обставини, на підставі чого воно прийняте, що наразі, на нашу думку, слугує предметом спекуляцій з боку Відповідача.

Отже, представник позивача вважає, що Відповідачем не доведено той факт, що вимога, на яку він посилається взагалі була належним чином відправлена та вручена Позивачу, та той факт, що саме ця вимога покладена в основу рішення про опис майна у податкову заставу, зважаючи на те, що податковим органом власноруч в уточненій позовній заяві по іншій справі наведено саме податкову вимогу Ю-325688-52 від 12.02.2020 р. в контексті вчинення податковим органом дій, покладених в основу прийняття рішення про опис майна у податкову заставу.

Натомість податкова вимога Ю-312244-52 від р. взагалі не згадувалась податковим органом під час розгляду справи №420/17303/21, предметом якої є безпосередньо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна Позивача (ДП ДГ ІМ. М.І. КУТУЗОВА ІВПІМ НААН), що перебуває у податковій заставі.

За таких обставин, представник позивача вважає, що у відповідача 16 грудня 2019 року були відсутні підстави для прийняття рішення про опис майна у податкову заставу, що свідчить про його протиправність, оскільки податковим органом не здійснено направлення відповідної податкової вимоги платнику податків у встановленому законом порядку та строки.

На думку представника позивача, своїм передчасним Рішенням про опис майна у податкову заставу ГУ ДПС України в Одеський області порушило принцип правової визначеності, що призвело до позбавлення Позивача права на добровільну оплату податкового зобов`язання, права на звернення про розтрочення/ відстрочення сплати податкового боргу.

Також представник позивача вважає, що враховуючи те, що ПК України встановлено чіткий порядок та послідовність дій податкового органу при застосуванні податкової застави та прийняття рішення про опис майна у податкову заставу, позивач мав «легітимні очікування» щодо дотримання відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, законних прав позивача, а також норм чинного податкового законодавства. Однак, у зв`язку з протиправними діями податкового органу відповідачем було порушено легітимні очікування та законні права Позивача.

Крім того, Позивач вважає, що у Відповідачем порушено доктрину venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка базується на римській максимі - «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них». Суперечливість поведінки Відповідача полягає в тому, що в межах розгляду іншої справи №420/17303/21, Відповідач в уточненій позовній заяві наводить, що рішенню про опис майна у податкову заставу передувало надсилання податкової вимоги форми «Ю» №325688-52 від 12.02.2020 року - а.с. 42 та а.с. 45. Однак у справі, що наразі розглядається (№420/4462/23), Відповідач пише, що рішення про опис майна у податкову заставу було винесено на підставі іншої податкової вимоги, яку, до речі, Позивач взагалі не отримував на свою адресу.

Однак у справі, що наразі розглядається (№420/4462/23), Відповідач пише, що рішення про опис майна у податкову заставу було винесено на підставі іншої податкової вимоги, яку, до речі, Позивач взагалі не отримував на свою адресу.

Ухвалою, що занесено до протоколу підготовчого засідання від 20 листопада 2023 року заяву про зміну предмету позову приєднано до провадження справи.

До суду не надійшов відзив від відповідача на заяву про зміну предмету позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою, що занесено до протоколу підготовчого засідання від 13.12.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 22 січня 2024 року.

Ухвалою, що занесено до протоколу судового засідання від 22 січня 2024 року на підставі ч. 9 ст. 205 КАС України продовжено розгляд справи у письмовому провадженні.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

Державне підприємство «Дослідне господарство імені М.І. Кутузова Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України» зареєстровано Арцизькою районною державною адміністрацією Одеської області від 09.06.2004 р. за №00484015.

За даними Головного управління ДПС в Одеській області ДП «Дослідне господарство імені М.І. Кутузова Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України» перебуває на обліку як платник податків у ГУ ДПС в Одеській області, Арцизькій ДПІ з 23.01.1995 року та зареєстроване за №10/8/28-02.

Суд встановив, що в ході розгляду справі № 420/17303/21 позивачу стало відомо, що опис майна у податкову заставу було здійснено на підставі рішення ГУ ДПС в Одеській області від 28.04.2014 року № 14431/10/15-53-25-00. Але позивач стверджує, що це рішення він не отримував.

Матеріалами справи підтверджено, що на запит адвоката, Головне управлення ДПС в Одеській області листом від 14.02.2023 року № 3801/6/15-32-13-06-06 направило позивачу копію рішення ГУ ДПС в Одеській області про опис майна у податкову заставу від 16.12.2019 року № 37/11/15-32-52-08, яке було прийнято відповідно до статті 89 розділу ІІ Податкового кодексу України.

Також суд встановив, що Головним управлінням ДПС в Одеській області була сформована ДП «Дослідне господарство імені М.І. Кутузова Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України» податкова вимога від 12.02.2020 року № Ю-325688-52 про сплату недоїмки в розмірі 927081, 61 грн, відповідно до якої загальна сума боргу платника єдиного внеску станом на 31 січня 2020 року становить 927081, 61 грн, яка була надіслана позивачу контролюючим органом поштою та отримано ним 28.05., що підтверджено поштовим повідомленням про вручення.

Відповідно до даних з Державного реєстру судових рішень суд встановив, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21 липня 2022 року по справі № 420/17303/21 адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеській області до Державного підприємства «Дослідне господарство імені М.І. Кутузова Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України» про надання дозволу на погашення суми податкового боргу - задоволено повністю.

Надано дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна Державного підприємства «Дослідне господарство імені М.І. Кутузова Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України», що перебуває у податковій заставі.

У рішенні Одеського окружного адміністративного суду від 21 липня 2022 року по справі № 420/17303/21: «…В зв`язку з несплатою Відповідачем заборгованості податковим органом було винесено податкову вимогу форми «Ю» №325688-52 від 12.02.2020 року, яку було направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу ДП «Дослідне господарство імені М.І. Кутузова Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України».

Податкову вимогу ДП «Дослідне господарство імені М.І. Кутузова Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України» отримало 28.05.2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення за трек-номером: 65 2 (68 1).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/2205/20 від 25.01.2021 року задоволено позов Головного управління ДПС в Одеській області до ДП «ДГ ім. М.І. Кутузова ІВПІМ НААН» про стягнення з усіх відкритих рахунків в банках, обслуговуючих ДП «ДГ ім. М.І. Кутузова ІВПІМ НААН» суми заборгованості на загальну суму 3594376,84 грн.

Після отримання вищезазначених рішень суду податковий орган звернувся до банків обслуговуючих ДП «ДГ ім. М.І. Кутузова ІВПІМ НААН» щодо списання з розрахункових рахунків відповідача суму податкової заборгованості, від яких було отримано вищезазначені відповіді….» інкасові доручення (розпорядження) - повідомлення про повернення інкасового доручення без виконання у зв`язку з відсутністю коштів.

Наразі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 липня 2022 року по справі № 420/17303/21 переглядається у суді апеляційної інстанції.

Із наданих відповідачем доказів суд встановив, що відносно позивача податковим органом була сформована податкова вимога форми «Ю» від 11 жовтня 2019 року № 312244-52 на суму податкового боргу 499909, 44 грн, у тому числі основний платіж 499739,44 грн, штрафні (фінансові) санкції 170 грн. (а.с. 60).

Ця податкова вимога була вручена 02.11.2019 року секретарю, що підтверджено поштовим повідомленням про вручення.

У клопотанні від 19.07.2023 року представник відповідача зазначив, що саме на підставі податкової вимоги форми «Ю» від 11 жовтня 2019 року № 312244-52 було винесено рішення ГУ ДПС в Одеській області про опис майна у податкову заставу від 16.12.2019 року № 37/11/15-32-52-08 (а.с. 61).

Суд встановив, що Головне управління ДПС в Одеській області на адресу ДП «ДГ ім. М.І. Кутузова Одеської ДС ДС НААН України» надсилало лист «Щодо надання переліку майна, що можна віднести до податкової застави» № 3603/10/15-32-52-09-05 від 11.11.2019 року, яке було отримано представником позивача 03.11.2019 року, що підтверджено поштовим повідомленням про вручення.

Також суд встановив, що на цей лист позивачем було надано лист від 05.03.2020 року № вих. 01-04/50 з переліком майна в податкову заставу згідно з додатку.

Судом досліджено акт опису майна від 31.03.2020 року № 4/10/15-32-52-09 (а.с. 62-78).

Проаналізувавши положення діючого законодавства, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги не належать задоволенню, з таких підстав.

Так, змістом спірних правовідносин є визнання протиправною та скасування податкової вимоги Головного управління ДПС в Одеській області № Ю-312244-52 від 11.10.2019 р. та рішення Головного управління ДПС в Одеській області про опис майна у податкову заставу від 16.12.2019 року.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправною та скасування податкової вимоги Головного управління ДПС в Одеській області № Ю-312244-52 від 11.10.2019 р., суд зазначає таке.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України (далі ПК України) в редакції чинної на час прийняття оскаржуваної податкової вимоги, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Згідно з п. 59.3. ст. 59 ПК України, податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.4 ст. 59 ПК України).

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається). (п. 59.5 ст. 59 ПК України).

Суд звертає увагу, що позивач оскаржує податкову вимогу тільки з підстав того, що вона не була отримана позивачем.

Щодо відсутності/наявності податкового боргу, що є підставою для формування та направлення платнику податків податкової вимоги, позивач не оскаржує.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам в межах доводів позивача, суд зазначає, що відповідно до п. 42.2. ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Відповідно до п. 42.4 ст. 42 ПК України, у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ,незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Позивач стверджує, що представник підприємства не отримував податкову вимогу Головного управління ДПС в Одеській області № Ю-312244-52 від 11.10.2019 р., а підпис на поштовому повідомленні про вручення не є підписом постійного представника підприємства секретаря Гайдаржи, яка отримує всю кореспонденцію.

Надаючи оцінку таким доводам позивача, суд виходить із застосування таких норм права.

Так, порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку визначають та відносини між ними регулюють Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 (далі - Правила).

Відповідно до п. 11 Правил поштові відправлення залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення поділяються на такі категорії: прості, рекомендовані, без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю.

Матеріалами справи підтверджено, що податкова вимога була надіслана податковим органом за юридичною адресою позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення і відповідачем отримано поштове повідомлення про вручення.

Згідно з п. 2 Правил, повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу - повідомлення, яким оператор поштового зв`язку доводить до відома відправника чи уповноваженої ним особи інформацію про дату вручення реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом та прізвище одержувача.

Відповідно до пункту 89 Правил в редакції чинної на час прийняття оскаржуваної податкової вимоги, реєстровані поштові відправлення вручаються, кошти за поштовими переказами виплачуються одержувачам за умови пред`явлення ними паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, військового квитка для військовослужбовця строкової служби, посвідчення народного депутата України, документа, що замінює паспорт, паспорта іноземного громадянина з візою або посвідки на постійне чи тимчасове проживання на території України іноземного громадянина, інших документів, що посвідчують особу згідно із законодавством.

Адресат може уповноважити іншу особу на одержання адресованого йому поштового відправлення, коштів за поштовим переказом за довіреністю, що оформляється в установленому законодавством порядку.

Довіреність на одержання поштового відправлення, коштів за поштовим переказом може бути посвідчена нотаріально, посадовою особою організації, в якій довіритель працює, навчається, перебуває на стаціонарному лікуванні, або за місцем його проживання. Після пред`явлення оригіналу довіреності її копія залишається в об`єкті поштового зв`язку.

Інформація про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу надсилається адресату у вигляді смс-повідомлення за номером мобільного телефону, зазначеним на поштовому відправленні, поштовому переказі, а у разі відсутності номера мобільного телефону - шляхом вкладення до абонентської поштової скриньки бланку повідомлення встановленого зразка.

За бажанням адресата реєстроване поштове відправлення, поштовий переказ можуть бути доставлені йому за поштовою адресою, зазначеною відправником, кур`єром за додаткову плату.( п.90, 91 Правил).

Відповідно до п. 94 Правил порядок доставки поштових відправлень, поштових переказів, повідомлень про вручення поштових відправлень, поштових переказів, періодичних друкованих видань юридичним особам узгоджується оператором поштового зв`язку разом з юридичною особою. Для отримання поштових відправлень юридична особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України Про поштовий зв`язок, цих Правил.

Прості та рекомендовані поштові відправлення, повідомлення про надходження поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, періодичні друковані видання, адресовані юридичним особам, можуть доставлятися з використанням абонентських поштових скриньок, що встановлюються на перших поверхах приміщень чи інших доступних для цього місцях або у канцелярії, експедиції тощо, розміщені на перших поверхах приміщень, чи видаватися в приміщеннях об`єкта поштового зв`язку представникам юридичних осіб, уповноваженим на одержання пошти.

У разі вручення рекомендованих поштових відправлень, рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлень про надходження поштових відправлень з використанням абонентської поштової скриньки згідно з укладеним договором датою вручення вважається дата їх вкладення до скриньки.

Відповідно до п. 96 Правил реєстровані поштові відправлення (крім рекомендованих), адресовані юридичним особам, видаються їх представникам, уповноваженим на одержання пошти, в об`єкті поштового зв`язку на підставі довіреності, оформленої в установленому порядку. Копія довіреності, засвідчена в установленому порядку, зберігається в об`єкті поштового зв`язку.

Таким чином, видача поштового відправлення одержувачу юридичній особі здійснюється шляхом узгодження з відділенням поштового зв`язку та видаються представникам, уповноваженим на одержання пошти, в об`єкті поштового зв`язку на підставі довіреності, оформленої в установленому порядку, і відповідальність за правильність оформлення повідомлення про вручення покладається на оператора поштового зв`язку.

Отже, перевірка документів, що посвідчують особу адресата, особу, яка одержує поштове відправлення замість такого адресата, а також належне оформлення повідомлення про вручення поштового відправлення покладено на працівників поштового зв`язку.

Відповідно до п. 127 Правил користувач послуг поштового зв`язку має право: на одержання інформації про порядок і строк надання послуг поштового зв`язку; звернутися для захисту своїх прав як споживача до територіального органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів, а також до суду; оскаржити неправомірні дії працівників поштового зв`язку в порядку, встановленому законом.

Разом з цим суду не надано докази оскарження дій оператора поштового зв`язку, тому добросовісне виконання працівниками «Укрпошти» своїх службових обов`язків у даному випадку презюмується, а в матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази протилежного.

За таких встановлених судом обставини наведені доводи позивача відхиляються судом.

З огляду на те, що податкова вимога оскаржується лише з підстав її не отримання, чому судом надано оцінку і з інших підстав не оскаржується, суд доходить висновку, що позовні вимоги про визнання протиправною та скасування податкової вимоги Головного управління ДПС в Одеській області № Ю-312244-52 від 11.10.2019 р. є безпідставними та не доведеними, а тому не належать задоволенню.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДПС в Одеській області про опис майна у податкову заставу від 16.12.2019 року, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 88.1. ст. 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Згідно з п. 89.1. ст. 89 ПК України право податкової застави виникає: 89.1.1. у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; 89.1.2. у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу; 89.1.3. у випадку, визначеному в пункті 100.11 статті 100 цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань.

Відповідно до пп. 14.1.175. п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

У свою чергу, відповідно до пп.14.1.153.п. 14.1 ст. 14 ПК України податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Тобто суд зазначає, що податковий борг виникає не з моменту направлення /вручення податкової вимоги, а зі спливом часу на його погашення у строк, встановлений ПК України.

За таких встановлених судом обставин, суд доходить висновку, що вказані позовні вимоги теж є безпідставними і не належать задоволенню.

Суд зазначає, що ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені факти, суд дійшов висновку, що відповідач, заперечуючи проти позову не довів, з посиланням на відповідні докази, правомірності своїх рішень, а тому позовні вимоги не належать задоволенню.

Щодо судового збору, то відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки у задоволенні позову відмовлено, сплачений позивачем судовий збір поверненню не підлягає.

У зв`язку з тим, що судові витрати пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз в цій справі відсутні, жодні судові витрати не належать стягненню з позивача на користь відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви Державного підприємства «Дослідне господарство ім. І.М. Кутузова Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України» (, місце знаходження: 68440, Одеська область, Арцизький район, с. Прямобалка, вул. Свободи, 15) до Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166, місце знаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) про визнання протиправними дії, визнання протиправними та скасування вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу,- відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.