Справа № 348/1/24
Суддя: Бурдун Т. А.
Дата ухвалення: 2024-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1/24

Провадження № 2-а/348/7/24

04 березня 2024 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано - Франківської області в складі:

головуючого судді: Бурдун Т.А.

за участю секретаря судового засідання: Дмитрук С.І.

представника позивача : адвоката Романишина Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Надвірна справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАД № 8799946 від 31.10.2023 року, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Романишин Д.М., звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом та в обґрунтування позовних вимог вказав, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАД №879946, 31 жовтня 2023 року о 01 год. 00 хв., в м. Надвірна по вул. Грушевського він керував транспортним засобом NISAN PATROL, реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області, постанова № 348/783/23, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, за що на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400,00 грн. Зазначає, що постанову він не отримував, оскаржувану постанову в присутності позивача не складали, поштовою кореспонденцією не направляли. Про існування постанови позивачу стало відомо лише 22 грудня 2023, під час ознайомлення його захисника з матеріалами справи № 348/2702/23. Вказує, що транспортним засобом він не керував, автомобіль Nissan Patrol, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не належить йому на праві приватної власності та не перебуває у його користуванні. 31 жовтня 2023 року працівники Надвірнянського РВП заламали йому руки, одягли кайданки та доставили до відділу поліції. Обставини, зазначені в оскаржуваній постанові є надуманими та нічим не підтвердженими, вважає, що матеріали складені щодо нього через особисту неприязнь поліцейського Остап?юка В.Б., якому достеменно відомі персональні дані позивача. Вважає вказану постанову необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з неповними з`ясуванням обставин, оскільки вона прийнята без належних доказів в порушення вимог ст. 251 КУпАП.

Тому позивач просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАД №879946 від 31 жовтня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 02 січня 2014 року позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 19 січня 2014 року було поновлено процесуальний строк та відкрито провадження у справі.

01.02.2024 через систему «Електронний суд» представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування заперечень представник відповідача зазначила, що 31.10.2023 під час патрулювання поліцейським було встановлено, що ОСОБА_1 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом строком на 1 рік, керував транспортним засобом NISAN PATROL. Поліцейським відповідно до вимог ст. 278, 279 КУпАП розглянуто справу та винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАД №879946 від 31 жовтня 2023 року з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу 20400 грн. Зазначила, що на відеозаписі зафіксовано, що позивач відмовився від отримання постанови та від ознайомлення з матеріалами справи, тому постанова була направлена ОСОБА_1 рекомендованим листом 03.11.2023. Зазначає, що працівником поліції правомірно та в межах своєї компетенції було винесено постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення. Крім того, до відзиву додано оптичний DVD-R диск.

Представник позивача адвокат Романишин Д.М. у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та зазначив, що дійсно позивач був позбавленим права керування транспортним засобом, з того часу не користувався будь-яким транспортним засобом. 31 жовтня 2023 року позивач вийшов на вулицю, щоб покурити, в цей час до нього підійшли працівники поліції, заламали позивачу руки, одягнули кайданки, хоча останній супротиву не чинив, повідомляв працівникам поліції про те, що ключів від автомобіля він не має, автомобілем не керував. Будь-яких постанов в його присутності не складали, ніхто не відбирав пояснення, не роз`яснював права. Підставою складення щодо нього постанови позивач вважає особисту неприязнь працівника поліції Остап?юка В.Б. В ході розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, яка стосується тих самих подій, факт керування не було зафіксовано, провадження було закрито. Також долучив копію постанови Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 09.01.2024 року у справі № 348/2702/23.

У судове засідання уповноважений представник відповідача Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, не з`явився.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 72-74 КАС України, і на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для вирішення справи та, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Ч.4 ст.126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування повторно протягом року транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідчені водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена карта»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, у виді штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно ст.16 Закон України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

П.2 ч.1 ст.32 Закону України «Про національну поліцію» передбачено право поліцейського вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, що дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Відповідно до пп.«а» п.2.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, зокрема, у порушенні правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена відповідними частинами 1,2,3,4,6,7 ст.122, частинами 1,2,4 ст.126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Судом встановлено, що постановою інспектора СРПП Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Остап`юка В.Б. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 879946 від 31.10.2023, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП. Як вбачається зі змісту постанови, 31.10.2023 року о 01 год. 00 хв. в м. Надвірна вул. Грушевського, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом NISAN PATROL, реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування Надвірнянським районним судом, постанова № 348/785/23 від 18.09.2023, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, за що до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400 грн (а.с.19).

Позивач ОСОБА_1 не погодився з даною постановою та оскаржив її до суду.

Наведене свідчить про наявність публічно-правового спору з приводу рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Факт позбавлення позивача права керування транспортними засобами строком на 1 рік відповідно до постанови Надвірнянського районного суду від 18.09.2023 року у справі № 348/785/23 позивачем та його представником не заперечується.

За приписами статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно із положеннями ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КпАП. У ній зокрема потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Суд зазначає, що саме на суб`єкта владних повноважень, відповідача у справі, покладено обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Верховний Суд у своїй постанові від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17 вказав, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення цією особою адміністративного проступку, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідно до ч. 4ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян..

Отже, для визначення правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП необхідно встановити факт керування транспортним засобом особою.

Тобто диспозиція зазначеної статті для складу адміністративного правопорушення передбачає наявність необхідної умови - керування транспортним засобом.

У п. 27 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 року роз`яснено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

З дослідженої судом копії постанови Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 09.01.2024 року у справі № 348/2702/23, вбачається, що ОСОБА_1 ставиться в провину, що 31.10.2023 о 01.00 годині він керував транспортним засобом по вул. Грушевського у м. Надвірна, з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, відмовився, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху України. Такими діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП закрито на підставі ч. 1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, вказана постанова набрала чинності 29.01.204 року.

Таким чином, обставини, встановлені вищезазначеною постановою суду, стосуються однієї і тієї ж самої події, щодо якої винесена постанова, що оскаржується.

При цьому, суд зауважує, що факт керування транспортним засобом позивачем ОСОБА_1 не доведено.

Згідно ч.6 ст. 78 КАС України, зокрема, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Заперечуючи проти позовних вимог, представник відповідача надав суду оптичний диск з відеозаписами. Представником позивача були також надані суду два DVD-R диска з відеозаписами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, на першому відео зафіксовано, що екіпаж поліції переслідує транспортний засіб, при цьому марку та державний номерний знак встановити не можливо, втрачають його з виду. Потім виявляють цей транспортний засіб припаркованим у дворі багатоповерхівки. На наступному фрагменті відео зафіксовано, як працівники поліції під`їхали на патрульному автомобілі до ОСОБА_1 , який стояв на тротуарі та курив. Чи знаходився він поблизу місця, де був припаркований автомобіль, на відео не зафіксовано. Працівники поліції вийшли зі службового автомобіля, без пояснення причин надягнули на ОСОБА_1 кайданки, при цьому, без встановлення особи, вже назвали його прізвище, ім`я та по батькові. Запропонували позивачу пройти огляд на стан сп`яніння без пояснення підстав проходження такого огляду та без роз`яснення права пройти вказаний огляд у медичному закладі. Після цього доставили ОСОБА_1 у відділення поліції, де склали протокол за ч.2 ст.130 КУпАП.

Фіксації складення постанови у справі про правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП вказані відеозаписи взагалі не містять.

Отже, на доданих відеозаписах не зафіксовано, що позивач ОСОБА_1 керував транспортним засобом NISAN PATROL, а також що до нього була застосована належна правова процедура.Не було надано таких доказів і під час розгляду справи.

В постанові серії БАД № 8799946 від 31.10.2023 року в графі «до постанови додаються» зазначено «пояснення свідків», однак, такі пояснення суду надані не були.

Отже, всупереч ст.245 КУпАП відповідач не вжив заходів для повного, всебічного, об`єктивного з`ясування всіх обставин, що мають значення по даній справі.

Відповідно до ч.2 ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Верховним Судом в постанові від 08.07.2020 по справі №463/1352/16-а, вказано, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що всупереч вимогам ч.2 ст.79 КАС України відповідачем не було надано належних, допустимих та достатніх доказів, які б свідчили про вчинення позивачем ОСОБА_1 31 жовтня 2023 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, а отже, не доведена й правомірність оскаржуваної постанови.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, суд вважає, що аналіз фактичних обставин справи, встановлених під час розгляду справи, у їх взаємному зв`язку та сукупності, дає підстави для висновку про недоведеність у спірних правовідносинах належними та допустимими доказами вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, а тому оскаржувана постанова винесена без законних на те підстав, є протиправною та підлягає скасуванню, відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, згідно з якою за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Інші доводи позивача є вторинними з огляду на вищевказані висновки суду.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 536 гривень 60 копійок, а тому з відповідача - Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області на користь позивача необхідно стягнути витрати, понесені на сплату судового збору (а.с. 17).

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 241-246, 255, 286, 295, 297 КАС України, ст. ст. 280, 288, 289, 293 КУпАП, суд, -

УХВАЛИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАД № 8799946 від 31.10.2023 року- задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії БАД № 8799946 від 31.10.2023 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП, а провадження по справі закрити.

Стягнути з Головного Управління Національної поліції в Івано-Франківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору у сумі536 грн. (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: адвокат Романишин Дмитро Михайлович, адреса місця знаходження: 78405, Івано-Франківська область, м. Надвірна, вул. Марка Черемшини, 7/4.

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області, адреса місцезнаходження: 76018, м. Івано-Франківськ, вул. Академіка Сахарова, 15.

Повний текст рішення складено 07.03.2024.

Суддя Т.А.Бурдун