Справа № 580/7743/23
Суддя: Оксененко Олег Миколайович
Дата ухвалення: 2024-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/7743/23 Суддя (судді) першої інстанції: Петро ПАЛАМАР
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,

суддів: Аліменка В.О.,

Мельничука В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державного закладу «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України» на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного закладу «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України», третя особа: Комунальний заклад «Черкаський обласний центр медико-соціальної експертизи Черкаської обласної ради» про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Державного закладу «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України», третя особа: Комунальний заклад «Черкаський обласний центр медико-соціальної експертизи Черкаської обласної ради», в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача про скасування 2 групи інвалідності з ураженням опорно-рухового апарату безтерміново, винесене обласним МСЕК №2 від 23.02.2022 та визнання позивача особою з інвалідністю 3 групи від загального захворювання з ураженням опорно-рухового апарату терміном на 1 рік;

- скасувати рішення відповідача від 2023 року щодо визнання позивача особою з інвалідністю 3 групи з ураженням опорно-рухового апарату терміном на 1 рік;

- залишити в силі рішення обласної МСЕК №2 від 23.03.2022 про визнання позивача особою з інвалідністю 2 групи від загального захворювання з ураженням опорно-рухового апарату, безтерміново.

Позов обґрунтовано тим, що в порушення Положення про медико-соціальну експертизу, скасовуючи рішення обласної МСЕК №2 від 23.03.2022 про визнання позивача особою з інвалідністю 2 групи від загального захворювання з ураженням опорно-рухового апарату, не було проведено медичного обстеження з вивченням документів хворого та власне проведеного опитування з урахуванням відсутності підстав для проведення медико-соціальної експертизи.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2023 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення №238/5 Державного закладу «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України» про скасування ОСОБА_1 II групи інвалідності з ураженням опорно - рухового апарату та встановлення III групи інвалідності - загальне захворювання з 23.03.2022 до 01.04.2023, викладене в протоколі №32 від 15.03.2023.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог - відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що медико-соцiальна експертиза вiдносно ОСОБА_1 проведена за дорученням Головного слiдчого управлiння Нацiональної полiцiї України у кримiнальному провадженнi №00000076, за ознаками кримiнального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 366 КК України, за наслідками якої було складено висновок від 15.03.2023.

На думку апелянта, оскільки повторний огляд осіб з інвалідністю з нестійкими, необоротними змінами та порушеннями функцій організму з метою визначення ефективності реабілітаційних заходів, стану здоров`я та ступеня соціальної адаптації проводиться раз на один - три роки.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачем зазначено про те, що оскільки його особисто ніхто на повторний огляд не викликав, будь-яких листів про те, що мені необхідно з`явитися до комісії на повторний огляд він не отримував, вказане свідчить про те, що відповідач порушив процедуру скасування рішення про визнання особи інвалідом, чим грубо порушив права позивача, що вказує на обгрунтованість позовних вимог.

У поясненнях третьою особою Комунальним закладом «Черкаський обласний центр медико-соціальної експертизи Черкаської обласної ради» звернуто увагу на те, що Державним закладом «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України» не було витримано процедуру огляду громадянина ОСОБА_1 у відповідності до Порядку №1317, що вказує про законність рішення суду першої інстанції та необгрунтованість апеляційної скарги.

При цьому, від Головного лікаря Державного закладу «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України» до суду надійшло клопотання про залучення в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне слідче управління Національної поліції України та народного депутата України Яценка Антона Володимировича.

Статтею 49 КАС України визначено, що треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, пред`явивши позов до однієї або декількох сторін. Задоволення позову таких осіб має повністю або частково виключати задоволення вимог Позивача до Відповідача. У разі вступу третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, розгляд адміністративної справи за клопотанням учасника справи починається спочатку.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні Позивача або Відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.

Частиною п`ятою статті 49 КАС України встановлено, що про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі. Ухвала за наслідками розгляду питання про вступ у справу третіх осіб окремо не оскаржується. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

У той же час, апелянтом жодним чином не обгрунтовано вплив оскаржуваного рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2023 року у даній справі на Головне слідче управління Національної поліції України та народного депутата України Яценка Антона Володимировича, оскільки спірні правідносини щодо оскарження рішення №238/5 Державного закладу «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України», офомлене протоколом №32 від 15.03.2023 виникли саме між позивачем та відповідачем.

З огляду на вказане, підстави для залучення Головного слідчого управління Національної поліції України та народного депутата України Яценка Антона Володимировича у якості третіх осіб - відсутні.

До того ж, скаржником надіслано до суду клопотання про витребування доказів у справі, втім у відповідності до направленого до суду клопотання у прохальній частині заявник просить залучити у якості третіх осіб - Головне слідче управління Національної поліції України та народного депутата України Яценка Антона Володимировича, у залученні яких судом було відмовлено з підстав зазначених вище.

Згідно п.3 частини першої ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) також у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.03.2022 на підставі акту огляду МСЕК №805 КЗ «Черкаський обласний центр медико-соціальної експертизи Черкаської обласної ради» обласна МСЕК №2 видала ОСОБА_1 довідку до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААВ № 711565.

Згідно вказаної довідки позивачу визначено II групу інвалідності загальне захворювання з ураженням опорно рухового апарату з 23.02.2023 року безтерміново.

Державний заклад «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України» за дорученням Головного слідчого управління Національної поліції України, проведено медико-соціальну експертизу відносно позивача за результатами якої складено акт №238 від 15.03.2023, яким при повторному огляді (заочно) встановлено позивачу III групу інвалідності на один рік. (протокол №32 засідання п`яте (238/5) ДЗ «Центральна МСЕК МОЗ України»).

Не погоджуючись з таким рішенням та вважаючи свої права порушеними, позивач звернулась з цим позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки повторний огляд позивача Державним закладом «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України» проведено 15.03.2023 без наявності жодної із підстав передбаченої п. 22 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, тому слід визнати протиправним та скасувати рішення №238/5.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 2 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», особою з інвалідністю є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року №1317 затверджено Положення про медико-соціальну експертизу (далі - Положення №1317) та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності (далі - Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності №1317).

Згідно п. 3 Положення №1317 медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії (далі - комісії), з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров`я при Міністерстві охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій (п. 4 Положення №1317).

Пунктом 5 вказаного Положення передбачено, що Комісії у своїй роботі керуються Конституцією і законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами відповідних державних замовників, інших центральних органів виконавчої влади, що регулюють відносини державних замовників, інших центральних органів виконавчої влади, що регулюють відносини у зазначеній сфері, та цим Положенням, іншими нормативно-правовими актами з питань медико-соціальної експертизи.

З аналізу вищевикладеного вбачається, що чинним законодавством визначено процедуру проведення медико-соціальної експертизи хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, особам з інвалідністю.

Пунктом 20 Положення №1317 визначено, що Комісія під час встановлення інвалідності керується Інструкцією про встановлення груп інвалідності, затвердженою МОЗ за погодженням з Мінсоцполітики та Радою Федерації незалежних профспілок України.

Так, наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05 вересня 2011 року №561 затверджено Інструкцію про встановлення груп інвалідності (далі - Інструкція №561).

Пунктом 1.4 Інструкції №561 визначено, що медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, здійснення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб інваліда, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

При огляді у МСЕК проводяться: вивчення документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи; опитування хворого; об`єктивне обстеження та оцінка стану всіх систем організму, необхідних лабораторних, функціональних та інших методів дослідження усіма членами комісії (п. 1.10 Інструкції №561).

Відповідно до п. 24 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності №1317 рішення Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії може бути оскаржене до МОЗ.

МОЗ за наявності фактів порушення законодавства про медико-соціальну експертизу доручає ДЗ «ЦМСЕК МОЗ України» або Кримській республіканській, Київській та Севастопольській міським або обласній комісії іншої області повторно розглянути з урахуванням усіх наявних обставин питання, з якого оскаржується рішення, а також вживає інших заходів впливу для забезпечення дотримання законодавства під час проведення медико-соціальної експертизи.

Згідно п. 13 Положення №1317 ДЗ «ЦМСЕК МОЗ України», зокрема проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих обласними, Київською та Севастопольською центральними міськими комісіями, і в разі необхідності скасовує їх.

У силу вимог пункту 17 Положення №1317 медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб особи з інвалідністю, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

У відповідності з вимогами п. 22 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності №1317 повторний огляд осіб з інвалідністю з нестійкими, оборотними змінами та порушеннями функцій організму з метою визначення ефективності реабілітаційних заходів, стану здоров`я і ступеня соціальної адаптації проводиться раз на один - три роки. Повторний огляд осіб з інвалідністю, а також осіб, інвалідність яких встановлено без зазначення строку проведення повторного огляду, проводиться раніше зазначеного строку за заявою такої особи з інвалідністю, інших заінтересованих осіб у разі настання змін у стані здоров`я і працездатності або за рішенням суду.

Особам, що звертаються для встановлення інвалідності, група інвалідності встановлюється без зазначення строку повторного огляду у разі наявності вроджених вад розумового чи фізичного розвитку, анатомічних дефектів, стійких необоротних морфологічних змін та розладу функцій органів і систем організму, неефективності реабілітаційних заходів, неможливості відновлення соціальної адаптації, несприятливого прогнозу відновлення працездатності з урахуванням реальних соціально-економічних обставин у місці проживання особи з інвалідністю, а також особам з інвалідністю, у яких строк переогляду настає після досягнення пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З огляду на вищевикладене вбачається вичерпний перелік випадків, за наявності яких проводиться повторний огляд осіб з інвалідністю.

Як свідчать матеріали справи, повторний огляд позивача Державним закладом «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України» 15.03.2023 відбувся без наявності жодної із підстав передбаченої пунктом 22 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності №1317.

У даному випадку, позивач заяви про повторний огляд не подавав, як і відсутні заяви інших осіб в межах змін у стані здоров`я позивача та відсутнє рішення суду про проведення медико-соціальної експертизи, а надходження до ДЗ «ЦМСЕК МОЗ України» доручення Головного слідчого управління Національної поліції України про проведення медико - соціальної експертизи відносно ОСОБА_1 не є підставою для проведення експертного дослідження згідно з Положенням №1317.

До того ж, матеріали справи не містять направлення лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, яке є обов`язковим згідно п. 3 Положення №1317.

Крім того, судом першої інстанції вірно відзначено, що у порушення п. 1.10 Інструкції №561 медико - соціальна експертиза Державним закладом «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України» щодо позивача проведена без опитування хворого і об`єктивного обстеження та оцінки стану всіх систем організму, необхідних лабораторних, функціональних та інших методів дослідження усіма членами комісії.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов до вірного переконання про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення №238/5 Державного закладу «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України» про скасування ОСОБА_1 II групи інвалідності з ураженням опорно - рухового апарату та встановлення III групи інвалідності - загальне захворювання з 23.03.2022 до 01.04.2023, викладене в протоколі №32 від 15.03.2023.

У той же час, інші позовні вимоги позивача є похідними від вказаного рішення, тому не підлягають до задоволення.

З огляду на наведені правові норми та фактичні обставини справи колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному судовому рішенні.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Державного закладу «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України» - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до п. 2 частини п`ятої ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді В.О. Аліменко

В.П. Мельничук