Справа № 160/394/24
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2024-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 березня 2024 рокуСправа №160/394/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Горбалінського В.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
04.01.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 , а саме: з 03.12.1989 року по 20.12.1989 року в кооперативі з побутового обслуговування населення «Оптимум» при Дніпродзержинському заводі електричних виконавчих механізмів; з 20.12.1989 року по 04.02.1995 року в госпрозрахунковій фірмі «Доля» Союзу ветеранів Афганістана; з 02.02.1995 року по 15.10.1995 року в компанії «Доля-Союз ЛТД»; з 23.10.1995 року по 26.11.1997 року в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Лоза»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 , а саме: з 03.12.1989 року по 20.12.1989 року в кооперативі з побутового обслуговування населення «Оптимум» при Дніпродзержинському заводі електричних виконавчих механізмів; з 20.12.1989 року по 04.02.1995 року в госпрозрахунковій фірмі «Доля» Союзу ветеранів Афганістана; з 02.02.1995 року по 15.10.1995 року в компанії «Доля-Союз ЛТД»; з 23.10.1995 року по 26.11.1997 року в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Лоза», здійснивши перерахунок пенсії і виплативши недотримані суми з дня призначення пенсії за віком.
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що йому було відмовлено зарахувати до страхового стажу періоди роботи з 03.12.1989 року по 20.12.1989 року в кооперативі з побутового обслуговування населення «Оптимум» при Дніпродзержинському заводі електричних виконавчих механізмів; з 20.12.1989 року по 04.02.1995 року в госпрозрахунковій фірмі «Доля» Союзу ветеранів Афганістана; з 02.02.1995 року по 15.10.1995 року в компанії «Доля-Союз ЛТД»; з 23.10.1995 року по 26.11.1997 року в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Лоза» у зв`язку із наявністю недоліків заповнення трудової книжки стосовно даних періодів роботи. Позивач зауважив, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, що неодноразова підтверджував Верховний Суд. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
09.01.2024 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області отримало копію ухвали про відкриття провадження у справі 04.01.2024 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, яка наявна в матеріалах справи.
Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не надав, як і заяви про визнання позовних вимог.
Відповідно до ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком з 28.11.2021 року.
Непогоджуючись із незарахування означених періодів роботи до страхового стажу, позивач звернулась до суду з даною позовною заявою.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.1,2,3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок №637) - основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.
Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.
Судом встановлено, що в трудовій книжці позивача містяться наступні записи:
- 03.12.1989 року принята на должность главного бухгалтера в Кооперативе по бытовому обслуживанию населения «Оптимум» при Днепродзержинском заводе электрических исполнительных механизмов;
- 20.12.1989 року уволена согласно ст.38 КЗТ УССР (по переводу);
- 20.12.1989 року принята по переводу бухгалтером в Хозяйственной фирме «Доля» Союза ветеранов Афганистана;
- 04.02.1995 року уволена по переводу по согласованию между руководителями в Компанию ООО «Доля-Союз ЛТД»;
- 02.02.1995 року принята по переводу бухгалтером-оператором в Компанию ООО «Доля-Союз ЛТД»;
- 15.10.1995 року уволена по ст.38 КЗоТ Украины;
- 23.10.1995 року принята на должность главного бухгалтера в Общество з ограниченной ответственностью «Лоза»;
- 26.11.1997 року уволена по собственному желанию по ст.38 КЗоТ Украины.
Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області при відмові в зарахуванні даних періодів роботи до страхового стажу позивача, керувалось наявність недоліків заповнення записів в трудовій книжці позивача стосовно даних періодів роботи, а саме: відсутні номери протоколів про прийняття та звільнення; виправлення в даті звільнення; виправлення в даті звільнення та назва на штампі не відповідає печатці.
Суд звертає увагу на те, що доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо даних періодів роботи відповідачем до суду не надано, а тому їх безпідставно не взято до уваги при зарахуванні періодів роботи позивача до страхового стажу.
Суд також зазначає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Посилання на неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.
Отже, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області протиправно не враховано позивачу до страхового стажу періоди роботи з 03.12.1989 року по 20.12.1989 року в кооперативі з побутового обслуговування населення «Оптимум» при Дніпродзержинському заводі електричних виконавчих механізмів; з 20.12.1989 року по 04.02.1995 року в госпрозрахунковій фірмі «Доля» Союзу ветеранів Афганістана; з 02.02.1995 року по 15.10.1995 року в компанії «Доля-Союз ЛТД»; з 23.10.1995 року по 26.11.1997 року в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Лоза».
Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з урахуванням спірних періодів та провести нарахування та виплату недоотриманої пенсії, суд зазначає наступне.
Матеріали справи не містять доказів заборгованості з виплати пенсії позивача із врахування спірних періодів до моменту здійснення перерахунку та будь-якого рішення або іншого волевиявлення суб`єкта владних повноважень, що свідчили б про намір обмеження пенсійних виплат позивачу у майбутньому, в тому числі, при проведенні зарахування спірного періоду до страхового стажу позивача.
Убезпечення в майбутньому обмеження виплати пенсії не узгоджуються із завданнями адміністративного судочинства.
Крім цього суд звертає увагу, що будь-які доказі щодо того, що відповідач не здійснить перерахунок пенсії позивача з урахуванням спірних періодів роботи, матеріали справи не містять.
У зв`язку з чим, дана вимога позивача задоволенню не підлягає.
Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, враховуючи висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Відповідно до ч.3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
З урахуванням зазначеного, враховуючи той факт, що вимоги позивача, які не підлягають задоволенню є похідними, судовий збір у розмірі 1 073,60 грн., підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Керуючись ст.2, 77, 139, 241-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 03.12.1989 року по 20.12.1989 року в Кооперативі з побутового обслуговування населення «Оптимум» при Дніпродзержинському заводі електричних виконавчих механізмів; з 20.12.1989 року по 04.02.1995 року в Госпрозрахунковій фірмі «Доля» Союзу ветеранів Афганістана; з 02.02.1995 року по 15.10.1995 року в Компанії «Доля-Союз ЛТД»; з 23.10.1995 року по 26.11.1997 року в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Лоза».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 03.12.1989 року по 20.12.1989 року в Кооперативі з побутового обслуговування населення «Оптимум» при Дніпродзержинському заводі електричних виконавчих механізмів; з 20.12.1989 року по 04.02.1995 року в Госпрозрахунковій фірмі «Доля» Союзу ветеранів Афганістана; з 02.02.1995 року по 15.10.1995 року в Компанії «Доля-Союз ЛТД»; з 23.10.1995 року по 26.11.1997 року в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Лоза».
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Горбалінський