Справа № 380/30600/23
Суддя: Чаплик Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2024-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань встановлення судового контролю за виконанням рішення суду

06 березня 2024 року

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Чаплик І.Д., розглянувши у порядку письмового провадження заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в

ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) звернувся до суду із позовом до Управління Служби безпеки України у Львівській області (місцезнаходження: 79012, м. Львів, вул. Вітовського, 55; ), в якому просить:

визнати протиправними дії Управління Служби безпеки України у Львівській області щодо відмови у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області оновленої Довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021, 01.01.2022, з урахуванням розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, зазначених Законом №1082-ІХ, Законом №1928-ІХ, з метою перерахунку пенсії, відповідно до пенсійної справи №5921;

зобов`язати Управління Служби безпеки України у Львівській області підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області довідку про розмір грошового забезпечення за посадою Головного спеціаліста, аналогічній посаді з якої позивач був звільнений зі служби, станом на 01.01.2021, 01.01.2022 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04,1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом на 1 січня 2021 року, 1 січня 2022 року та, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, а саме: (надбавка за вислугу років 50%, надбавка за особливо важливі завдання (особливості проходження служби) 45%(або «середнє»), надбавка за службу в умовах режимних обмежень 20%, безперервний стаж шифрувальної роботи 20%, надбавка за кваліфікацію 7%, преміювання 33,3%(або «середнє»), а також наказів ЦУ СБ України Про грошове забезпечення військовослужбовців Служби безпеки України» на кожен календарний рік, відповідно до посади, з врахуванням відповідних судових рішень по пенсійній справі № 5921 для здійснення обчислення пенсії та її перерахунку з 01.02.2021, 01.02.2022, у розмірі 82% грошового забезпечення, без обмеження граничним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15.02.2024 у справі №380/30600/23 позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Управління Служби безпеки України у Львівській області щодо не оформлення і не подання до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2021 та 01.01.2022, із розрахунком посадового окладу, окладу за військовим званням та всіх інших видів грошового забезпечення, які обчислюються з урахуванням розміру посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, із застосуванням розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2021 та 01.01.2022, для перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2021 та 01.02.2022.

Зобов`язано Управління Служби безпеки України у Львівській області (місцезнаходження: 79012, м. Львів, вул. Вітовського, 55; ) підготувати та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) станом на 01.01.2021 та 01.01.2022, обчисленого із застосуванням розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2021 та 01.01.2022 відповідно, для перерахунку основного розміру пенсії позивача з 01.02.2021 та з 01.02.2022.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління Служби безпеки України у Львівській області (адреса проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) грн 20 коп.

20.02.2024 позивач звернувся до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, яка мотивована тим, що у разі відсутності такого заходу відповідач може ухилятися чи створювати перешкоди для виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.02.2024 у справі №380/30600/23. На думку позивача, відповідач при виконанні рішення суду може невірно вказати складові грошового забезпечення у довідці для перерахунку пенсії, тому просить у прийнятому рішенні прописати складові грошового забезпечення з їх відсотковим значенням, відповідно до пенсійної справи № 5921.

Від Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області 04.03.2024 надійшли заперечення на заяву про встановлення судового контролю, у яких учасник справи просив відмовити у задоволенні заяви, мотивуючи це тим, що закон наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні суд. Правовою підставою є наявність об`єктивних підтверджених належними та допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень відповідачем у справі суд може, тобто наділений правом, під час прийняття рішення у справі. При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватись в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами. Одночасно, заявником не наведено жодного доказу, що Управління Служби безпеки України у Львівській області може ухилятися чи створювати перешкоди для виконання рішення суду в даній справі.

01.03.2024 позивач подав пояснення на свою заяву, у яких зазначив, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється з метою реалізації завдань адміністративного судочинства, де суд займає активну позицію під час вирішення публічно-правового спору. Метою застосування до суб`єкта владних повноважень судового контролю за виконанням рішення суду є дисциплінування боржників з метою своєчасного, якісного та належного виконання рішення суду, що набрало законної сили. Звернення позивача до суду із вказаною заявою мотивоване недопущенням повторного розгляду цього питання в судовому порядку.

При вирішенні питання про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду суд виходить із такого.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно із частиною другою статті 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, частиною першою статті 382 КАС України передбачено право суду встановити судовий контроль за виконанням рішення суду. Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту і накладенням штрафу. Одночасно, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними і допустимими доказами.

Вказані висновки щодо застосування положень статті 382 КАС України викладені, зокрема, у постанові Верховного Суду від 23.06.2020 у справі №802/357/17-а.

Суд зазначає, що метою застосування до суб`єкта владних повноважень судового контролю за виконанням рішення суду є дисциплінування боржників з метою своєчасного, якісного та належного виконання рішення суду, що набрало законної сили.

Водночас, з аналізу викладених норм вбачається, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, а не його обов`язком.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі «Скордіно проти Італії (Scordino v. Italy)». Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі «Сіка проти Словаччини (Sika v. Slovakia)», № 2132/02, пп. 24-27 від 13.06.2006, пп. 18 рішення у справі «Ліпісвіцька проти України» №11944/05 від 12.05.2011).

Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах «Бурдов проти Росії» від 07.05.2002, «Ромашов проти України» від 27.07.2004, «Шаренок проти України» від 22.02.2004 зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі Сокур проти України (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26.04.2005, та у справі Крищук проти України (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19.02.2009).

Аналіз зазначених вище рішень Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до приписів частини другої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України Про виконавче провадження. Судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт, також є формою забезпечення виконання судових рішень.

Відтак, необхідно встановити наявність підстав для покладення (в порядку частини першої статті 382 КАС України) на відповідача як суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, обов`язку подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення у цій справі.

Позивач обґрунтовує необхідність встановлення судового контролю можливістю неправильного зазначення відсоткового значення складових грошового забезпечення при складенні довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії на виконання вказаного рішення суду.

Суд зазначає, що предметом розгляду справи №380/30600/23 було питання щодо наявності підстав для видачі довідок про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021, 01.01.2022, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», для перерахунку пенсії з 01.02.2021 та 01.02.2022 відповідно.

Водночас, у межах вказаної справи судом не досліджувалось питання визначення конкретного відсоткового розміру окремих видів грошового забезпечення позивача, правова оцінка таким правовідносинам не надавалась. Суд вже звертав увагу позивача на передчасність вказаних позовних вимог, які у зв`язку із цим не підлягали задоволенню, оскільки згідно із частиною першою статті 5 КАС України, захисту підлягають лише порушені права та інтереси позивача, а не ті, які потенційно можуть бути порушені у майбутньому.

Відтак позивачем не було доведено необхідність встановлення судового контролю за виконанням рішення суду та не надано належних доказів на обґрунтування поданої ним заяви.

Суд зазначає, що встановлення судового контролю за виконанням рішення суду не може змінювати собою суть ухваленого судового рішення по справі.

Водночас у разі незгоди з діями відповідача щодо визначення відсоткового значення основних та додаткових видів грошового забезпечення у довідці для перерахунку пенсії позивач не позбавлений права звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів з окремим адміністративним позовом щодо визнання протиправними відповідних дій відповідача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність в спірному випадку підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення та зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 243, 248, 256, 293-295, 382 КАС України суд,-

п о с т а н о в и в

у задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.02.2024 у справі №380/30600/23 за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали із урахуванням п.п.15.5 п.15 Р.VII Перехідні положення КАС України.

Суддя Чаплик І.Д.