Справа № 334/8980/23
Суддя: Баруліна Т. Є.
Дата ухвалення: 2024-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 07.03.2024
Справа № 334/8980/23
Провадження № 2-а/334/3/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Баруліної Т.Є.,

за участю секретаря Мохунь М.С.,

представника позивача Сімонець Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Миколаївській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

05 жовтня 2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сімонець Євгенія Олександрівна, звернувся до Ленінського районного суду з позовом до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В позові зазначив, що 23 вересня 2023 року о 18 год. 15 хв. інспектором рядовим поліції Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, відносно мене винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія БАА № 971877.

Відповідно до винесеної постанови ОСОБА_1 визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121-3 КУпАП України.

Як зазначено в постанові, 23.09.2023 року о 18 год 15 хв. год. Позивач керував тз DAF 105.460, державний номер НОМЕР_1 у якого передній номерний знак у не встановленому місці, чим порушив п.2.9 В п.д.р.

Позивач вважає, що зазначена постанова Серія БАА № 971877 є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки на транспортному засобі DAF 105.460 державний номер НОМЕР_1 у передній частині був встановлений відповідний номерний знак з урахуванням вимог чинного законодавства. Натомість співробітник патрульної поліції не зазначив жодного нормативно-правого акту який би встановлював, що державний номерний знак повинен бути закріплений у якійсь інший спосіб або у якійсь іншій конкретній частині транспортного засобу. Номерні знаки відповідали ДСТУ 4278:2019 «Дорожній транспорт. Знаки номерні транспортних засобів. Загальні вимоги. Правила застосування».

Позивач вважає, що відсутні будь-які докази, які б підтвердили, що він керував автомобілем DAF 105.460 у якому номерні знаки були закріплені не у встановленому місці, відсутня об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

З огляду на вищевикладене, позивач просить визнати дії Інспектора Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції області протиправними та скасувати постанову Серія БАА № 971877 від 23.09 2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.1 ст. 121-3 КУпАП та стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16.10.2023 року, провадження у справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

02.11.2023 року, від представника відповідача Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Палієнко Д.А. надійшло клопотання про заміну відповідача, в якому представник повідомила, що поліцейський який склав постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі по даній справі не перебуває у трудових відносинах з УПП в Миколаївській- області ( далі - УПП) згідно штатного розпису, а несе службу в ГРПП ВП 4 ГУНП в Миколаївській області та підпорядковується ГУНП в Миколаївській області Тобто УПП та ГУНП є двома окремими підрозділами в структурі Міністерства внутрішніх справ України.

27.11.2023 року, від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Сімонець Євгенії Олександрівни надійшла заява про заміну Управління патрульної поліції у Миколаївській області - на належного відповідача Головне управління Національної поліції у Миколаївській області (, адреса місце знаходження: 54001, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вулиця Декабристів, буд. 5).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27.11.2023 року, було клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Сімонець Євгенії Олександрівни було задоволено. Замінено відповідача Управління патрульної поліції у Миколаївській області - на належного відповідача Головне управління Національної поліції у Миколаївській області (, адреса місце знаходження: 54001, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вулиця Декабристів, буд. 5).

11 грудня 2023 року, від Головного управління Національної поліції у Миколаївській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. В відзиві вказав, що 23.09.2023 перебуваючи на добовому чергування в складі наряду СРПП, під час патрулювання території оперативного обслуговування, близько 07 год. 37 хв. на автодорозі Н-14 « Миколаїв - Мелітополь - Новоазовськ», 158 км. було помічено транспортний DAF ХF 105.460, реєстраційний номер НОМЕР_1 , водій якого здійснив керування транспортним засобом у якого передній номерний знак закріплений в невстановленому законом місці (підтверджується фотознімком), що порушувало п. 2.9.в Правил дорожнього руху України. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», водієві було роз`яснено причину та винесено відносно нього постанову серії БАА №971877 від 23.09.2023 за вчинення водієм адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121-3 КУпАП.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02.03.2021 №166, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 березня 2021 р. за №353/35975 «Про деякі питання державних номерних знаків транспортних засобів» (далі Наказ № 166) затверджено вимоги до державних номерних знаків транспортних засобів та Єдині зразки державних номерних знаків транспортних засобів. Відповідно до розділу 8 п. 2 знаки на транспортних засобах треба встановлювати тільки в передбачених за конструкцією місцях або додатковому обладнанні, що призначене для тимчасового перевезення багажу або вантажу. На сайтах https://uk.wikipedia.org/wiki/DAF_XF та https://www.daf.ua/about-us/, що є офіційними та де показані всі модифікації також показані номерні знаки, які встановлені з переду внизу по центру. Тобто, відповідно до чинного законодавства забороняється керування транспортним засобом з номерним знаком, який закріплений не в установленому місці. Відповідно до фотознімку доданого до адміністративної справи, чітко видно, що номерний знак закріплений не в установленому.

В своїй позовній заяві позивач вбачає, що « номерний знак був встановлений у місці передбаченому заводом виробником, а тому жодного порушення вчинено ним не було». Вказане свідчить про умисне намагання вести суд в оману з боку Позивача та уникнути відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки позивач до своєї позовної заяви не надав технічних характеристик на підтвердження свого твердження. Натомість, в мережі інтернет ресурсів, а саме на сайті «auto.ria.com» чітко видно, що номерний знак встановлений відповідно державних стандартів та на місці відповідно до закону.

Також вказав, що Законом не визначена обов`язкова участь адвоката у випадку розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а позивач не обґрунтував, що вчиняв дії, спрямовані саме на прибуття адвоката на місце зупинки транспортного засобу.

30 січня 2024 року представник позивача адвокат Сімонець Є.О. подала клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

Представник позивача адвокат Сімонець Є.О. в судовому засіданні підтримала позов та просила його задовольнити з підстав викладених у позові. Щодо відзиву відповідача зазначила, що також долучила до матеріалів справи скріншоти з інтернет-сайту «auto.ria.com» на яких вбачається, що в багатьох машин вказаної марки номерні знаки розміщені аналогічно. Зазначила, що в розміщення знаків у центральній нижній частині кабіни на вказаній марці автомобіля є порушенням, оскільки у вказаній частині автомобіля знаходяться «сходинки», що виключає надійне закріплення номерного знаку,на підтвердження чого долучила копію з керівництва з експлуатації DAF XF 105.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у відзиві просив відмовити у задоволенні позовної заяви у повному обсязі з врахуванням пояснень, які у ньому викладені.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до ч.2 ст. 19 Конституції України, державні органи та їх посадові особи зобов`язані діяти у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією та Законами України

Згідно ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст.10,11 КУпАП).

Нормами ст.23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Судом встановлено, що 23 вересня 2023 року о 18 годині 15 хвилин інспектором рядовим поліції Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, відносно ОСОБА_1 винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія БАА № 971877. (а.с.66)

Відповідно до копії вказаної постанови серії БАА №971877 від 23 вересня 2023 року, 23.09.2023 року о 18 год 15 хв. год. ОСОБА_1 керував тз DAF 105.460, державний номер НОМЕР_1 у якого передній номерний знак у не встановленому місці, чим порушив п.2.9 В ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 121-3 КУпАП.

Частина 1 ст. 121-3 КУпАП передбачає відповідальність за керування або експлуатацію транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака та тягне за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог п. 2.9 (в) Правил дорожнього руху водієві забороняється: керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знаку або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знаку з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Отже, з огляду на диспозицію ч.1 ст.121-3 КУпАП, за якою обвинувачується ОСОБА_1 , зі сторони особи, уповноваженої на винесення постанови про накладення адміністративного стягнення, слід було надати суду належні, допустимі та достовірні докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування, а саме, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом із номерним знаком закріпленим не в установленому для цього місці.

На підтвердження обставин, вказаних в оскаржуваній постанові та наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, посадова особа уповноважена на винесення постанов про накладення адміністративного стягнення надала суду лише копію фотографії транспортного засобу. Із вказаної фотографії неможливо встановити час та місце, коли вона була зроблена, а також ідентифікувати належність автомобіля, конкретні обставини подій що відбуваються.

В силу принципу презумпції невинуватості, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Таким чином, всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації.

Суд дійшов до висновку, що надані докази відповідача по справі, а саме копія світлини транспортного засобу є неналежним та недопустимим доказом, оскільки встановити чи дійсно вона має відношення до оскаржуваної постанови, а також її достовірність неможливо, а тому суд не бере її до уваги.

Окрім того, суд не бере до уваги доводи відповідача, які викладені у відзиві на позовну заяву, а саме те, що на сайтах «https://uk.wikipedia.org/wiki/DAF_XF» та https://www.daf.ua/about-us/показані всі модифікації також показані номерні знаки, які встановлені з переду внизу по центру та посилання як і відповідача так і позивача на інтернет-сайти «auto.ria.com».

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

З огляду на вищевикладене,суд звертає увагу, що інформація, яка міститься на відкритих інтернет-платформах, зокрема платформі з купівлі-продажу абсолютно різних автомобілів не може лягати в основу доказування вини особи в вчиненні адміністративного правопорушення.

Частиною 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення. Втім, такі відомості в оскаржуваній постанові відсутні. Усе вищезазначене викликає сумніви у достовірності наданої в якості доказу копії фотознімку та унеможливлює визнання його належним та допустимим доказом .

Верховний Суд у постановах від 17.07.2019 у справі №295/3099/17, від 13.02.2020 у справі №524/9716/16-а, наголошував, що приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Верховний Суд також звернув увагу на те, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача.

Лише факт складання постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.

Інших доказів на спростування обставин наведених в адміністративному позові ОСОБА_1 суду не надано, а тому відповідачем не доведено факту порушення позивачем п.2.9 (в) ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.121-3 КУпАП.

При цьому, суд враховує позицію ВС викладену у постанові від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17, де зазначено, що для підтвердження порушення Позивачем Правил дорожнього руху України відповідач (Управління патрульної поліції), відповідно до статті 251 КУпАП, мав би надати, зокрема, відеозапис події, фотокартки із відповідними замірами відстані автомобіля від пішохідного переходу тощо. Посилання на оскаржувану постанову про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності як на беззаперечний доказ вчинення ним правопорушення є помилковим, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідно до статті 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Оскільки відповідачем не доведено факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення та з матеріалів справи неможливо достовірно встановити цей факт, відтак і підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності відсутні.

З огляду на викладене, це розцінюється судом як не доведення правомірності прийнятого відповідачем як посадовою особою суб`єкта владних повноважень рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Суд дійшов до переконання, що постанова про притягнення відповідача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження у справі слід закрити за недоведеності висунутого позивачеві обвинувачення.

Згідно із ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків,спеціалістів,перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду із позовом сплачено судовий збір у розмірі 536 грн. 80коп., що підтверджується копією квитанції доданої до матеріалів справи. (а.с.21)

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з Управління патрульної поліції в Миколаївській області на користь позивача понесених витрат зі сплати судового збору у розмірі 536,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 77, 139, 241-246, 257, 262, 286, 295 КАС України, ст. ст. 247, 258, 268, 280,288,289,293 КУпАП, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову Серії БАА №971877 від 23.09.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.1 ст.121-3 КУпАП, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено штраф в розмірі 1190 гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст 121-3 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 коп.)

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Миколаївській області, , адреса: 54001, Миколаївська область, місто Миколаїв, вул. Декабристів, буд.5.

Суддя: Баруліна Т. Є.