Справа № 260/177/24
Суддя: Ващилін Р.О.
Дата ухвалення: 2024-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення частини позовних вимог без розгляду

06 березня 2024 рокум. Ужгород№ 260/177/24

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ващиліна Р.О., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження заяву позивача про усунення недоліків в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 з позовною заявою до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області, в якому просить:

1) визнати протиправним та скасувати наказ від 12.12.2023 року Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області (по особовому складу) №468 "Про кадрові питання" про звільнення ОСОБА_1 із служби цивільного захисту за пунктом 176 підпунктом 1 (у зв`язку із закінченням строку контракту) з 12.12.2023 року, з посади диспетчера 8 державної пожежно-рятувальної частини (смт.Великий Березний) 1 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України у Закарпатській області з виключенням із списків особового складу ДСНС України та всіх видів забезпечення з 12 грудня 2023 року;

2) поновити на службі ОСОБА_1 на посаді диспетчера 8 державної пожежно-рятувальної частини (смт. Великий Березний) 1 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України у Закарпатській області;

3) зобов`язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області укласти зі ОСОБА_1 контракт для проходження служби на 5 років;

4) стягнути з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 12.12.2023 року по день фактичного поновлення на службі з розрахунку заробітної плати за травень 2022 року 12397,52 грн. та за червень 2022 року 12596,00 грн., де 409,73 грн. є середньоденний розмір;

5) стягнути з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області на користь ОСОБА_1 2868,11 грн. з 06.12.2023 року по (409,73 грн. х 7) за період з 06.12.2023 року по 12.12.2023 року за невчасне виконання рішення суду про поновлення на роботі;

6) стягнути з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області на користь ОСОБА_1 заробітну плату за липень 2022 року;

7) стягнути грошову компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку за 2022 рік - 12 календарних днів, за 2023 рік 28 календарних днів, грошове забезпечення відповідно до постанови КМУ від 30.08.2017 р. №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового, начальницького складу та деяких інших осіб" та наказу МВС України від 20.07.2018 року № 623 "Про затвердження інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту", допомогу на оздоровлення за 2023 рік.

8) стягнути з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області на користь ОСОБА_1 додаткову винагороду відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 року №168 за період з 08.03.2022 року по 12.12.2023 року.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 16.01.2024 р. відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 28.02.2023 залишено без руху позов ОСОБА_1 в частині позовних вимог про стягнення з ГУ ДСНС України у Закарпатській області на користь ОСОБА_1 заробітної плати за липень 2022 року (п. 6 позовних вимог) та додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 за період з 08.03.2022 року по 23.07.2022 року (п. 8 позовних вимог). При цьому позивачу запропоновано подати до суду протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з обґрунтуванням поважності причин пропуску такого (у разі їх наявності).

05 березня 2024 року представник позивача подала через особистий електронний кабінет в підсистемі "Електронний суд" заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій в якості поважності причин пропуску строку звернення посилається на здійснюваний стосовно неї мобінг та тривалі перебування на лікарняному, виконання її чоловіком військових обов`язків зі стримування збройної агресії російської федерації та неналежним виконанням її попереднім адвокатом своїх професійних обов`язків з надання правової допомоги. Окрім того, позивач стверджує, що при першому звільненні в липні 2022 року вона не отримувала від роботодавця письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені при звільненні.

Розглянувши подану представником позивача на виконання ухвали суду від 28 лютого 2024 року заяву, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Зокрема, ч. 2 ст. 122 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Поряд з цим, нормами Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) (у редакції з врахуванням внесених Законом України від 01.07.2022 №2352-IX змін, яка діє з 19 липня 2022 року), що є спеціальним законодавчим актом у сфері трудових правовідносин, передбачено інші терміни оскарження.

Відповідно до ст. 233 КЗпП України (у редакції, яка діяла до 19 липня 2022 року), у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Однак, 19 липня 2022 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин" від 01 липня 2022 року №2352-IX, яким внесено ряд важливих змін до діючого законодавства про працю. Зокрема, змін зазнали норми законодавства щодо порядку звернення громадян до суду у разі виникнення трудових спорів в частині строків таких звернень.

Відповідно до ст. 233 Кодексу законів про працю України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Таким чином, відповідно до чинного нормативно-правового регулювання на момент виникнення спірних правовідносин, у спорах, пов`язаних з виплатою всіх сум, що належать працівникові при звільненні та інші виплати, пов`язані з проходженням публічної служби, встановлюється тримісячний строк.

Вказане спростовує твердження позивача про те, що строки на звернення до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка не виплачена працівнику у зв`язку з порушенням роботодавцем законодавства про працю, не обмежуються будь-якими часовими рамками.

Згідно п. 1 Прикінцевих положень КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року №651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Наведене є свідченням того, що з 30 червня 2023 року починається відлік тримісячного строку, встановленого ч. 2 ст. 233 КЗпП України.

При цьому суд зазначає, що чинне законодавство встановленими строками обмежує звернення до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків має на меті досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України №17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року також визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судових захист і доступ до правосуддя.

Предметом позову в даній адміністративній справі є, серед іншого, питання стягнення з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області (далі - ГУ ДСНС України у Закарпатській області) на користь ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) заробітної плати за липень 2022 року (останній місяць роботи перед звільнення, протиправність якого розглядалася в межах адміністративної справи №260/2871/22) (п. 6 позовних вимог) та додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 за період з 08.03.2022 року по 12.12.2023 року (п. 8 позовних вимог).

В поданій до суду заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду позивач стверджує, що при звільненні в липні 2022 року письмового повідомлення про нараховані та виплачені суми вона від відповідача не отримала, а тому не знала про неповноту їх виплати. Жодних доказів на спростування такого твердження відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав, а матеріали справи таких відомостей також не містять.

В свою чергу норми ст. 233 Кодексу законів про працю України пов`язують початок відліку строку звернення до суду у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, саме з днем одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Так, матеріали даної адміністративної справи містять лист-відповідь ГУ ДСНС України у Закарпатській області від 29 грудня 2023 року на адвокатський запит представника позивача, до якого долучено, серед іншого довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.07.2022 по 23.07.2022.

За відсутності інших належних та допустимих доказів, які б свідчили про письмове ознайомлення ОСОБА_1 із розміром виплаченого їй за липень 2022 року грошового забезпечення, враховуючи положення ст. 233 Кодексу законів про працю України, суд не вбачає підстав для залишення без розгляду позову в частині позовних вимог про стягнення з ГУ ДСНС України у Закарпатській області на користь ОСОБА_1 заробітної плати за липень 2022 року (п. 6 позовних вимог).

Відповідно до ч. 14 ст. 171 КАС України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.

З огляду на вищенаведене суд вважає за можливе розгляд справи в частині позовних вимог про стягнення з ГУ ДСНС України у Закарпатській області на користь ОСОБА_1 заробітної плати за липень 2022 року (п. 6 позовних вимог) продовжити в письмовому провадженні.

Що стосується питання поважності причин пропуску строку звернення до суду з позовними вимогами про стягнення додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 за період з 08.03.2022 року по 23.07.2022 року (п. 8 прохальної частини позовної заяви) суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 розділу І Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затвердженої наказ Міністерства внутрішніх справ України від 20 липня 2018 року №623 (далі - Інструкція), грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 додаткова винагорода є складовою грошового забезпечення працівників органів цивільного захисту, що, за умови дотримання передбачених в постанові умов, носить щомісячний характер та виплачується на підставі наказів начальника.

Згідно п. 10 розділу І Інструкції виплата грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу здійснюється щомісяця у період із 20 по 25 число.

В тексті позовної заяви (акр. спр. 9, т. 1) позивач особисто підтвердила факт виплати їй спірної додаткової винагороди за період з 28.02.2022 по 08.03.2022 шляхом зарахування на її банківський рахунок 16 березня 2022 року грошового забезпечення у розмірі 17158,06 грн (в тому числі з врахуванням 30000,00 грн додаткової винагороди пропорційно до кількості відпрацьованих днів). При цьому ОСОБА_1 стверджує, що спірна винагорода після одноразової її виплати більше жодного разу їй не виплачувалася.

Отже, ще в 2022 році позивач достеменно знала про факт невиплати їй спірної додаткової винагороди за період з 08.03.2022 по 23.07.2022 (враховуючи значний розмір такої винагороди у співвідношенні з іншими складовими грошового забезпечення).

Більше того, як вбачається з матеріалів даної адміністративної справи, 20 березня 2023 року представник ОСОБА_1 адвокат Немеш І.В. звертався до ГУ ДСНС України у Закарпатській області із адвокатським запитом, в якому просив повідомити "Чи здійснювалися виплати допомоги, яку здійснювали на підставі Постанови Кабінету Міністрів України за №168 ОСОБА_1 . Якщо не здійснювалися такі виплати, то прошу вказати причину, з яких такі кошти не виплачувалися останній".

У відповідь на такий адвокатський запит листом ГУ ДСНС України у Закарпатській області №52 01-1772/52 19 від 23.03.2023 адвоката Немеша І.В. було повідомлено про те, що спірна додаткова винагорода була виплачена ОСОБА_1 тільки за період з 08.03.2022 по 26.03.2022. В інший період така не виплачувалася у зв`язку з перебуванням ОСОБА_1 на лікарняному.

Вказаний лист-відповідь був надісланий на адресу ОСОБА_3 засобами поштового зв`язку 24 березня 2023 року, що підвереджується фіскальним чеком №.

Поряд з цим ОСОБА_1 з позовом до суду в частині оскарження неповного розрахунку при звільненні звернулася тільки 11 січня 2024 року, тобто з пропуском встановленого нормами КЗпП України строку звернення.

За загальним правилом поважними причинами визнаються ті обставини, існування яких є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду.

Також, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 02.12.2021 у справі № 640/20314/20 досліджуючи питання щодо поважності причин пропуску процесуального строку зазначив, що причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, при цьому такі обставини повинні бути підтверджені належним чином.

Разом з тим, суд не може вважати заявлені позивачем у поданій на виконання ухвали суду мотиви пропуску строку звернення поважними, оскільки вони жодним чином не свідчать про існування будь-яких непереборних перешкод та труднощів для своєчасного звернення до суду.

Зокрема, суд звертає увагу позивача на те, що "мобінг", тривалі перебування на лікарняному, виконання її чоловіком військових обов`язків зі стримування збройної агресії російської федерації не перешкоджали їй своєчасно звернутися до суду з оскарженням протиправного звільнення в липні 2022 року. Тому суд не вбачає причин, з яких такі обставини стояли на перешкоді ОСОБА_1 своєчасно оскаржити повноту виплати її грошового забезпечення в частині додаткової винагороди.

Що стосується посилань позивача на неналежне виконання її попереднім адвокатом своїх професійних обов`язків, то суд вважає, що ОСОБА_1 наділена правом вільного вибору свого захисника та представника в судових органах. В тексті заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду позивач підтвердила, що просила адвоката ОСОБА_3 заявити позовну вимоги про стягнення всіх належних їй до сплати платежів, але він переконав її у доцільності заявлення такої у майбутньому.

З цього приводу суд зауважує, що відповідно до ч. 3 ст. 9 КАС України, кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Тому не бажання особи заявити окремі позовні вимоги на захист своїх порушених прав, навіть за порадою адвоката, не може вважатися обставиною непереборної сили, що зумовлює необхідність поновлення пропущених строків.

Отже, позивачем не надано жодних належних доказів наявності об`єктивних перешкод для звернення до адміністративного суду та не наведено поважних обставин, які не залежали від її волевиявлення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами, що перешкоджали звернутись до суду в межах встановленого строку.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно ч. 15 ст. 171 КАС України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Отже, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ГУ ДСНС України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області в частині позовних вимог про стягнення з ГУ ДСНС України у Закарпатській області на користь ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 за період з 08.03.2022 року по 23.07.2022 року (п. 8 позовних вимог), слід залишити без розгляду.

На підставі наведеного та керуючись ч. 3 ст. 123, ч. 15 ст. 171, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Залишити без розгляду позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в частині позовних вимог про стягнення з ГУ ДСНС України у Закарпатській області на користь ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 за період з 08.03.2022 року по 23.07.2022 року (п. 8 позовних вимог)

2. Розгляд справи в частині позовних вимог про стягнення з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області на користь ОСОБА_1 заробітної плати за липень 2022 року (п. 6 позовних вимог) продовжити в письмовому провадженні.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 256 КАС України.

СуддяР.О. Ващилін