Справа № 160/13774/23
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2024-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Суд, у складі судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Савченка А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
19 червня 2023 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:
1. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо невиконання Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в частині:
- не видання наказів про виплату додаткової винагороди в період перебування на військовій службі та виконання ним бойового завдання з 01.02.2023 р. по 31.05.2023 р. в розмірі до 30 000 грн. пропорційно в розрахунку на місяць;
- не нарахування та не виплати додаткової винагороди в період перебування на військовій службі та виконання ним бойового завдання з 01.02.2023 р. по 31.05.2023 р. в розмірі до 30 000 грн. пропорційно в розрахунку на місяць;
2. Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 видати накази про виплату додаткової винагороди на ОСОБА_1 в період перебування на військовій службі та виконання ним бойового завдання з 01.02.2023 р. по 31.05.2023 р. в розмірі до 30 000 грн. пропорційно в розрахунку на місяць;
3. Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплати додаткову винагороду ОСОБА_1 в період перебування на військовій службі та виконання ним бойового завдання з 01.02.2023 р. по 31.05.2023 р. в розмірі до 30 000 грн. пропорційно в розрахунку на місяць.
В обґрунтування позовної заяви позивачем зазначено, що позивач перебуває на військовій службі та виконує бойове завдання з охорони та оборони особливо важливого об`єкту. 18.05.2023 року представник позивача звернулася до командування військової частини щодо виплати додаткової грошової винагороди за виконання ним бойового завдання. Відповідач відмовив у виплаті такої винагороди. Позивач вважає бездіяльність протиправною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, у зв`язку з чим звернувся до суду із цим позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.06.2023 р. вказана позовна заява була залишена без руху та встановлено позивачу строк десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків, а саме: уточненої позовної заяви, відповідно до кількості учасників справи, в якій уточнити суб`єктний склад сторін у цій адміністративній справі та/або уточнити позовні вимоги, зазначивши вимоги до конкретного з відповідачів.
На виконання ухвали суду від 26.06.2023 р., позивачем 27.06.2023 р. усунуто означені недоліки позовної заяви.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.06.2023 р. відкрито провадження в цій адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
17.07.2023 року від Військової частини НОМЕР_2 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказано, що згідно до змін в постанові №168, виплата додаткової винагороди передбачена за охорону об`єкту критичної інфраструктури, що входять до переліку об`єктів критичної інфраструктури, затвердженого Кабінетом Міністрів України, проте міст, що охороняв позивач до даного переліку не включений, що виключає можливість нарахування додаткової винагороди. З огляду на вказане відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.01.2024 р. витребувано у Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України наступну інформацію: - чи віднесено УСТЬ-Самарський автомобільний міст через р.Самара до переліку об`єктів критичної інфраструктури (якщо віднесено до переліку об`єктів критичної інфраструктури, то з якої дати).
Листом від 19.01.2024 р. № 1187/15/10-24 Міністерство розвитку громад, територій та інфраструктури України повідомило, що матеріали на категоризацію автомобільного мості через р.Самара в порядку, передбаченому ЗУ «Про критичну інфраструктуру» не надходили.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з огляду на таке.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був призваний по мобілізації 13.04.2022 року на підставі Указів Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стан в України» та від 24.02.2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію» та зарахований до військової частини НОМЕР_2 , що підтверджується тимчасовим посвідченням.
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 16.06.2022 року №103, позивача відрядили до військової частини НОМЕР_4 , АДРЕСА_3 .
Наказом командира військової частини НОМЕР_4 по стройовій частині від 28.06.2022 р. № 136 ОСОБА_1 направлено на об`єкт охорони УСТЬ Самарський автомобільний міст через р. Самара, з 28 червня 2022 року з метою виконання бойового завдання. Підстава: бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_4 від 28.06.2022 № 48
Позивач зазначає, що йому неправомірно не виплачувалась додаткова винагорода у розмірі 30 000 гривень. Позивач вважає бездіяльність відповідача щодо невиконання Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» що і стало підставою для звернення до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Згідно з частиною першою статті 2 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Відповідно до частини першої статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає мовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності (частина четверта статті 9 цього Закону).
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Пунктом 5 зазначеної постанови передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування, застосовується з 24.02.2022.
Вказана Постанова № 168 у спірному періоді мала декілька редакцій щодо предмета спору.
Відповідно до п. 2 розділу XXXIV Порядку № 260 на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах:
«...30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань):
у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ (сил) (далі - завдання у складі угруповань військ (сил), резерву, пунктів управління);
з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури згідно з бойовими розпорядженнями;
із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями.
Військовослужбовцям, які в установленому законодавством порядку відряджені до складу військових адміністрацій у районах ведення воєнних (бойових) дій для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, виплата додаткової винагороди здійснюється у розмірі 30 000 гривень...».
При цьому, у зв`язку з введенням в дію наказу Міністра оборони України від 25.01.2023 № 44, Департаментом соціального забезпечення Міністерства оборони України розроблено роз`яснення від 11.04.2023 № 423/1932 окремих питань щодо виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого.2022 р. № 168.
Згідно з пунктом 6 «Щодо переліку об`єктів критичної інфраструктури» Роз`яснення від 11.04.2023 № 423/1932 перелік об`єктів критичної інфраструктури затверджений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 27.12.2022 № 1229-рс-ОП «Про затвердження переліку об`єктів критичної інфраструктури (І категорії критичності), які потребують першочергового прикриття від повітряних ударів противника.
Для виконання бойових (спеціальних) завдань з охорони та оборони об`єктів критичної інфраструктури військова частина отримує відповідне бойове розпорядження.
Перелік об`єктів державного значення, що підлягають охороні та обороні в умовах надзвичайного стану і особливого періоду військовими частинами Державної спеціальної служби транспорту, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.12.2000 № 1833-034 «Про затвердження переліків об`єктів державного значення, що підлягають охороні та обороні в умовах надзвичайного та особливого періоду».
З метою з`ясування чи віднесено УСТЬ-Самарський автомобільний міст через р.Самара до переліку об`єктів критичної інфраструктури (якщо віднесено до переліку об`єктів критичної інфраструктури, то з якої дати), ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.01.2024 року витребувано у Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України наступну інформацію: чи віднесено УСТЬ-Самарський автомобільний міст через р.Самара до переліку об`єктів критичної інфраструктури (якщо віднесено до переліку об`єктів критичної інфраструктури, то з якої дати).
31 січня 2024 року від Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України надійшла відповідь про те, що на розгляд Робочої групи з ідентифікації та категоризациоб?єктів критичної інфраструктури, утвореної наказом Мінінфраструктури від 20 квітня 2023 р. №271, не надходили матеріали на категоризацію автомобільного мосту через р. Самара в порядку, передбаченому Законом України «Про критичну інфраструктуру» та в Порядку віднесення об?єктів до критичної інфраструктури, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 9 жовтня 2020 р. №1109 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2022 р. №1384).
Отже, міст УСТЬ-Самарський автомобільний міст через р.Самара не віднесено до переліку об`єктів критичної інфраструктури.
Крім того, виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Відповідно до п. 2-1 Постанови №168, порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
Підставою для виплати відповідно до постанови КМУ №168, є саме наказ командира, якому передує документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів, яким є один з таких документів:
бойовий наказ (бойового розпорядження);
журнал бойових дій (вахтового журналу) або журнал ведення оперативної обстановки або бойового донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постових відомостей (під час охорони об`єкту, на який було здійснено збройний напад, або артилерійський ракетний обстріл);
рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, КрМО, КаМО, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням, військових звань, прізвищ, імен та по-батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.
Згідно до наявних в матеріалах справи доказів, що позивач направлявся на охорону об`єкту критичної інфраструктури немає.
Отже, підстави для виплати додатковї винагороди у спірний період були відсутні.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_2 щодо невиконання Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в частині: - не видання наказів про виплату додаткової винагороди ОСОБА_1 в період перебування на військовій службі та виконання ним бойового завдання з 01.02.2023 року по 31.05.2023 року в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць; - не нарахування та не виплати додаткової винагороди ОСОБА_1 в період перебування на військовій службі та виконання ним бойового завдання з 01.02.2023 року по 31.05.2023 року в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Не можуть бути також задоволені судом позовні вимоги в частині зобов`язання військової частини НОМЕР_2 :- видати-накази про виплату додаткової винагороди ОСОБА_2 в період перебування на військовій службі та виконання ним бойового завдання з 01.02.2023 року по 31.05.2023 року в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць; - нарахувати та виплати додаткову винагороду ОСОБА_1 в період перебування на військовій службі та виконання ним бойового завдання з 01.02.2023 року по 31.05.2023 року в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, виходячи із того, що вказані позовні вимоги є похідними.
Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що відповідач діяв у межах наданих йому повноважень, на підставі та у спосіб встановлений чинним законодавством, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.
Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.
Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини другої статті 2 КАС Україниу справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно вимог статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
У відповідності до приписів ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з ч.1ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в адміністративному позові доводи позивача є такими, що не підлягають задоволенню.
Керуючисьст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративногосудочинстваУкраїни, суд,
У позові ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії- відмовити.
Рішення суду набираєзаконноїсиливідповідно до ст.255 КАС України та може бути оскарженев порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко