Справа № 620/95/24
Суддя: Поліщук Л.О.
Дата ухвалення: 2024-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2024 року Чернігів Справа № 620/95/24

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Поліщук Л.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до приватного підприємства Приватне сільськогосподарське підприємство «Сокиринське» про стягнення сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій,

У С Т А Н О В И В:

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області звернулось до суду з позовом до приватного підприємства Приватне сільськогосподарське підприємство «Сокиринське», в якому просить стягнути з приватного підприємства Приватне сільськогосподарське підприємство «Сокиринське» (17312, Чернігівська область, село Сокиринці, вулиця Радянська, 18, ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (14603, м. Чернігів, вул. П`ятницька, 83-а, ) фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в частині пенсій, призначених відповідно до пункту «б»-«з», статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за період із липня 2023 року по листопад 2023 року на загальну суму 18701,20 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач в порушення вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхуванн» не відшкодував витрати на виплату і доставку пільгових пенсій за період із липня 2023 року по листопад 2023 року громадянам, які отримують пенсію відповідно до пункту «б»-«з», статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв`язку з чим, за відповідачем утворилась заборгованість в сумі 18701,20 грн, яку позивач просить стягнути в судовому порядку.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.01.2024 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи і встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позов.

Ухвала суду про відкриття провадження направлена відповідачу на адресу, згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проте до суду повернувся конверт із довідкою Укрпошти про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою» /а. с. 33/.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

Приватне підприємство Приватне сільськогосподарське підприємство «Сокиринське» є платником страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду, що підтверджується довідкою Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 27.11.2023 № 2114/05-16 /а. с. 20/.

За період з липня 2023 року по листопад 2023 року пенсійними органами витрачено 18701,20 грн на доставку пільгових пенсій громадянам, що підтверджується розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» /а. с. 22-23/.

Досліджуючи правильність нарахування відповідачу фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, необхідно врахувати норми статті 5 Закону України від 09.07.2003 №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058), яка регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці правовідносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що йому не суперечить.

Відповідно до пункту 2 розділу XV Прикінцевих положень вказаного Закону пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди вищезазначеним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення». При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Статтею 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» вказано, що платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є:

- суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об`єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об`єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників;

- філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, зазначених у пункті 1 цієї статті, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник збору, територіальної громади.

Для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування», крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пунктів «а», «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування».

Згідно з абзацом 4 пункту 1 статті 2 та абзацу 3 пункту 1 статті 4 Закону України від 26.06.1997 №400/97-ВР «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» фактичні витрати пенсійного органу на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «а», «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення», підлягають відшкодуванню у розмірі 100 відсотків від об`єкту оподаткування.

Оскільки, відповідач є платником страхових внесків, останній зобов`язаний відшкодовувати фактичні витрати на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах.

Порядок відшкодування підприємствами витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначається пунктом 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за №64/8663.

Підпунктом 6.1 пункту 6 цієї Інструкції передбачено, що відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема, 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій працівникам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 1 та списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Як визначено підпунктом 6.4 Інструкції, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» які надсилаються підприємством до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених пенсій.

Згідно з підпунктом 6.7 пункту 6 Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунках місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Аналіз викладених норм свідчить про те, що у позивача підстави для пред`явлення відповідних позовних вимог про стягнення з відповідача щомісячних фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій виникають з наступного дня після 25 числа в разі невиконання відповідачем свого обов`язку по добровільному внесенню до Пенсійного фонду України зазначених в повідомленні місячних сум таких витрат.

Аналогічна правова позиція була висловлена Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду у справах №826/3678/15 (постанова від 30.01.2018), №1170/2а-4153/12 (постанова від 06.02.2018).

Виходячи із аналізу правових норм, що регулюють обов`язки відповідача, під час дослідження позовних вимог судом встановлено, що за період з липня 2023 року по листопад 2023 року заборгованість позивача по фактичних витратах на виплату та доставку пенсій, призначених громадянам за списком, вказаному в розрахунках, відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в частині пенсій, призначених відповідно до пункту «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», становить 18701,20 грн.

Законодавчий акт, який би звільняв відповідача від обов`язку відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій органам Пенсійного фонду відсутній.

На час розгляду судом цієї адміністративної справи зазначена заборгованість відповідачем не сплачена, доказів на спростування цієї обставини суду не надано.

З огляду на встановлене, враховуючи, що сума заборгованості є узгодженою, а доказів погашення відповідачем заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій у сумі 18701,20 грн, не надано, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог повністю.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір), відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з приватного підприємства Приватне сільськогосподарське підприємство «Сокиринське» (17312, Чернігівська область, село Сокиринці, вулиця Радянська, 18, ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (14603, м. Чернігів, вул. П`ятницька, 83-А, ) фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пункту «б»-«з», статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за період з липня 2023 року по листопад 2023 року на загальну суму 18701,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, вул. П`ятницька, 83А,м. Чернігів,Чернігівська обл., Чернігівський р-н,14005, .

Відповідач: Приватне підприємство Приватне сільськогосподарське підприємство «Сокиринське», вул. Галаганівська, 18, с. Сокиринці, Чернігівська обл., Прилуцький р-н, 17312, .

Повний текст рішення суду виготовлений 04 березня 2024 року.

Суддя Л.О. Поліщук