Справа № 520/224/24
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2024-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 р.Справа № 520/224/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Кононенко З.О. , Мінаєвої О.М. ,

за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 05.01.2024, головуючий суддя І інстанції: Бідонько А.В., м. Харків, по справі № 520/224/24

за позовом ОСОБА_1

до Слов`янського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції , Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Слов`янського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції щодо невиключення ОСОБА_1 з Єдиного державного реєстру боржників;

- визнати протиправною бездіяльність Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції щодо невиключення ОСОБА_1 з Єдиного державного реєстру боржників;

- зобов`язати Слов`янський відділ державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції виключити з Єдиного державного реєстру боржників - ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Холодногірсько-Новобаварський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції виключити з Єдиного державного реєстру боржників - ОСОБА_1 .

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 05.01.2024 відмовлено у відкритті провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до Слов`янського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції, Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Позивач, не погоджуючись з ухвалою суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати, як постановлену з порушенням норм процесуального права. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки позовні вимоги не стосувались оскарження дій державного виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення.

Згідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, колегія суддів вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що на примусовому виконанні у Слов`янського відділі державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції перебувало виконавче провадження № 54432776 з примусового виконання виконавчого листа № 1-кп/243/139/2017 виданого 27.07.2017 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області про конфіскацію 1/2 частини майна, яке є власністю ОСОБА_1 .

Також, на примусовому виконанні у Холодногірсько-Новобаварському відділі державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало виконавче провадження № 54668137 з примусового виконання виконавчого листа № 1-кп/243/139/2017 виданого 27.07.2017 року Апеляційним судом Донецької області про конфіскацію 1/2 частини майна, яке є власністю ОСОБА_1

04.09.2023 адвокат позивача звернувся до Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та Слов`янського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції з заявами про виключення ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників, у зв`язку з поверненням виконавчих документів стягувачу (а.с. 15-18).

Листом №16445 від 08.09.2023 Холодногірсько-Новобаварськйм відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повідомив про те, що виключити ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників неможливо, оскільки вказане не передбачено Законом України "Про виконавче провадження" (а.с. 19).

Листом №21547 від 08.09.2023 Слов`янський відділ державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції повідомив про те, що виключити ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників неможливо, оскільки вказане не передбачено Законом України "Про виконавче провадження" (а.с. 20).

Вищезазначене стало підставою для звернення до суду позивачем.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що позов має бути розглянутий Слов`янським міськрайонним судом Донецької області, тобто судом, який видав виконавчий документ, а саме виконавчий лист № 1-кп/243/139/2017 виданого 27.07.2017, виданого Слов`янським міськрайонним судом Донецької області.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

За вимогами ч. 1 ст. 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного наведеними нормами процесуального законодавства, відповідні спеціальні норми встановлені Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Аналіз наведених правових положень дають підстави для висновку, що спір з приводу оскарження дій або бездіяльності виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, було видано виконавчий документ, що знаходився на примусовому виконанні у державного виконавця.

З наведених норм права вбачається, що Законом України «Про виконавче провадження» встановлено спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Колегія суддів зазначає, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладанням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладанням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Вказане свідчить про належність даного спору до розгляду суду адміністративної юрисдикції.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що вирішення даного спору не віднесено до компетенції адміністративного суду.

У зв`язку з зазначеними вище обставинами колегія суддів вважає помилковим висновок Харківського окружного адміністративного суду про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі у зв`язку з розглядом вказаної справи за правилами загальної юрисдикції.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України, чим фактично позбавив позивача на судовий захист.

Згідно з ч.2 ст.6 КАС України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Так, у рішенні від 04.12.1995 у справі «Беллет проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлені гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ до суду був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (рішення у справі Bellet v. France від 4 грудня 1995 року). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (рішення у справах «Bellet v. France» та «Nunes Dias v. Portugal»).

Отже, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, а тому апеляційну скаргу необхідно задовольнити.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Таким чином, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позову, у зв`язку з чим ухвала суду на підставі ст. 320 КАС України підлягає скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 05.01.2024 по справі № 520/224/24 скасувати.

Справу № 520/224/24 направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді З.О. Кононенко О.М. Мінаєва
Повний текст постанови складено 06.03.2024 року