Справа № 160/3558/23
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2024-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 березня 2024 року м. Дніпросправа № 160/3558/23
(суддя Тулянцева І.В., м. Дніпро)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Шальєвої В.А., Іванова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 червня 2023 року у справі №160/3558/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 23 лютого 2023 року звернувся до суду з позовом Військової частини НОМЕР_1 згідно з яким просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), додаткової винагороди в розмірі 144516,13 грн. (сто сорок чотири тисячі п`ятсот шістнадцять гривень 13 коп.) за безпосередню участь в бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, встановлену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, за період з 30 березня по 31 травня 2022 року, включно;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), додаткову винагороду в розмірі 144516,13 грн. (сто сорок чотири тисячі п`ятсот шістнадцять гривень 13 коп.) за безпосередню участь в бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, встановлену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, за період з 30 березня по 31 травня 2022 року, включно.

Позовна заява фактично обґрунтована тим, що відповідач безпідставно не виплатив позивачу додаткову винагороду передбачену Постановою КМУ №168 з розрахунку 100000 грн за безпосередню участь в бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період з 30 березня по 31 травня 2022 року, зважаючи на те, що позивач має відповідну довідку на підтвердження його участь в бойових діях та забезпеченні здійснення заходів.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 червня 2023 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що у діях відповідача відсутня протиправна бездіяльність так як матеріали справи не містять доказів подання до відповідача відповідної довідки від оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Також, суд першої інстанції зазначив, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушеного права, адже невиплата відповідної додаткової допомоги відбулася внаслідок неподання командиром оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » необхідних документів і така бездіяльність може бути оскаржена в судовому порядку.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржив його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що безпосередня участь в бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки та оборони позивачем підтверджується відповідними документами, а тому йому має бути виплачена додаткова винагорода передбачена Постановою КМУ №168 з розрахунку 100000 грн за період з 30 березня по 31 травня 2022 року. Також, позивач зазначає про те, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права до спірних відносин.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що згідно з витягом з наказу 19 окремого мостового батальйону від 30.03.2022 р. № 3130 березня 2022 року відповідно до бойового розпорядження командира НОМЕР_4 окремої бригади ОСОБА_1 вибув до м. Курахово Донецької області для участі у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (а.с.7).

Під час виконання поставлених завдань особовий склад входив у підпорядкування оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та згідно з наказом командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по стройовій частині) від 30.04.2022 № 95 військовослужбовці 19 окремого мостового батальйону відповідно до бойового розпорядження командира НОМЕР_4 окремої бригади прибули до складу сил та засобів в угрупуванні оперативно- тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 », які залучалися та брали безпосередню участь в угрупуванні об`єднаних сил для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації (а.с.9).

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 р. «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» Курахівська міська територіальна громада віднесена до території, на якій ведуться (велися) бойові дії з 24.02.2022 р. по теперешній час.

Згідно з витягом з наказу 19 окремого мостового батальйону від 31.05.2022 р. № 93 (по стройовій частині) майора ОСОБА_1 , командира 1 монтажного взводу монтажної роти вважати таким, що прибув з відрядження з м. Курахово Донецької області, який виконував завдання по забезпеченню національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації 31 травня 2022 року і приступив до виконання службових обов`язків.

Відповідно до посвідчення про відрядження №123 від 30.03.2022 р. майор ОСОБА_1 , командир 1 монтажного взводу монтажної роти вибув з в/ч НОМЕР_1 та прибув до АДРЕСА_1 30 березня 2022 р. для забезпечення безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації, а також 31 травня 2022 р. вибув із м.Курахове та прибув до 19омб (а.с.16).

14.02.2023 року військовою частиною НОМЕР_1 видано довідку № 121 майору ОСОБА_1 про те, що він дійсно в період з 30.03.2022 р. по 31.05.2022 р. брав участь в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російською федерацією проти України, перебуваючи в м. Курахово Донецької області. Підстава: вибув на виконання завдання згідно бойового розпорядження командира НОМЕР_4 окремої бригади №39 ОКП-Дніпро від 29.03.2022, наказ командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по стройовій частині) №95 від 30.04.2022р., наказ командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по стройовій частині) №117 від 31.05.2022р., прибув до місця постійної дислокації згідно бойового розпорядження командира НОМЕР_4 окремої бригади №57 ОКП-Дніпро від 31.05.2022, посвідчення про відрядження №123 від 30.03.2022 р року (а.с.17).

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 27.04.2023 р. №189 командиру 1 монтажного взводу монтажної роти майору ОСОБА_1 в квітні 2022 року була здійсненна виплата військової винагороди за березень 2022 року в сумі 30000 грн, в травні 2022 року була здійсненна виплата військової винагороди за квітень 2022 року в сумі 30000 грн (а.с.96).

Правомірність бездіяльності відповідача, яка полягає у невиплаті позивачу додаткової винагороди передбаченої Постановою КМУ №168 з розрахунку 100000 грн за безпосередню участь в бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період з 30 березня по 31 травня 2022 року є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, виходить з наступного.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022 року, який неодноразово продовжувався Указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022 року, №259/2022 від 18.04.2022 року, №341/2022 від 17.05.2022 року, №573/2022 від 12.08.2022 року, №757/2022 від 07.11.2022 року, №58/2023 від 06.02.2023 року та триває до теперішнього часу.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 Про введення воєнного стану в Україні та №69 Про загальну мобілізацію Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.02.2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (надалі, також - Постанова №168), яка набрала чинності 28.02.2022 року та застосовується з 24.02.2022 року.

Пунктом 1 Постанови №168, зокрема, встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Станом на момент виникнення спірних правовідносин, порядок виплати військовослужбовцям додаткової винагороди було визначено телеграмою Міністра оборони України від 25.03.2022 № 248/1298 (далі - Телеграма).

Пунктом 2 Телеграми від 25.03.2022 № 248/1298 встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям встановлювати виплату щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірах:

100000 гривень - військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах).

Відповідно до пункту 6 Телеграми, накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видавати до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.

Згідно з пунктом 3 Телеграми про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку командира військової частини (установи), до якої відряджений військовослужбовець.

Пунктом 4 Телеграми, встановлено, що командирам військових частин (установ), до яких відряджені військовослужбовці інших органів військового управління та військових частин (установ), щомісячно до 5 числа повідомляти військові частини (установи) за місцем штатної служби військовослужбовців про підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах за минулий місяць за формою, наведеною в додатку № 1 до цієї телеграми.

Натомість, як з`ясовано судом першої інстанції та не заперечується учасниками справи відповідачу довідка за формою, наведеною в додатку № 1 до вищезазначеної телеграми не надавалася, а тому, як правильно зробив висновок суд першої інстанції у відповідача не виникло обов`язку щодо нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди збільшеної до 100000 гривень.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції зауважує, що предметом спору у цій справі є правомірність бездіяльності відповідача щодо невиплати позивачу такої винагороди у зв`язку з не наданням йому відповідної довідки, а не факт встановлення безпосередньої участі позивача в бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів у період з 30 березня 2022 року по 31 травня 2022 року для подальшої виплати йому додаткової винагороди збільшеної до 100000 гривень.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що документальне підтвердження безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів на які посилається позивач в апеляційній скарзі як на підставу для виплати йому додаткової винагороди збільшеної до 100000 гривень є підставою виключно для складення довідки за відповідною формою, яка в свою чергу слугує підставою для виплати такої винагороди. Саме по собі документальне підтвердження безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів не є безумовною підставою для виплати додаткової винагороди збільшеної до 100000 гривень, оскільки такою підставою є виключно довідка встановленого зразка.

Між тим, суд апеляційної інстанції приймає до уваги те, що у довідці № 121 від 14.02.2023 року яка видана військовою частиною НОМЕР_1 зазначено про те, що позивач дійсно в період з 30.03.2022 р. по 31.05.2022 р. брав участь в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, однак така довідка не містить інформації про безпосередню участь позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів у вказаний період. В той час як Постановою КМУ №168 передбачено виплату додаткової винагороди збільшеної до 100000 гривень саме за безпосередню участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції, погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 червня 2023 року у справі №160/3558/23 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 05 березня 2024 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя В.А. Шальєва

суддя С.М. Іванов