Справа № 160/5737/24
Суддя: Кучугурна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2024-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

06 березня 2024 року Справа № 160/5737/24

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Кучугурна Н.В. (м. Дніпро, вул. Академіка Чекмарьова, 5), перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання недійсним наказу,

ВСТАНОВИВ:

01.03.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить суд:

- визнати недійсним наказ по стройовій частині, виданий Військовою частиною НОМЕР_1 за № 243 від 06 листопада 2022 року в частині ОСОБА_1 .

Справі за цією позовною заявою присвоєно №160/5737/24 та за результатами автоматизованого розподілу справу передано для розгляду судді Кучугурній Н.В.

Перевіривши матеріали позовної заяви, суд зазначає про таке.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено строки звернення до суду із адміністративним позовом.

Частинами 1, 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно з п. 17 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба.

Частинами 1, 3 ст. 121 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, у письмовому провадженні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що для звернення до адміністративного суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк, та суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.01.2020 у справі №620/1982/19 та від 04.12.2019 у справі №815/2681/17, в яких зазначено, що під час обчислення строку звернення до суду із позовом цієї категорії застосуванню підлягають саме положення Кодексу адміністративного судочинства України, як норми спеціального процесуального закону, які визначають місячний строк звернення до суду.

Отже, для звернення до адміністративного суду з позовними вимогами у цій справі застосовується місячний строк, визначений ч.5 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Як зазначено вище, позивач оскаржує наказ від 06.11.2022 №243. Проте, з позовною заявою позивач звернувся до суду лише 01.03.2024, тобто, з пропуском установленого ч.5 ст.122 КАС України, строку звернення до суду.

Так, у позовній заяві позивач указує на те, що в ході розгляду інших справ і зокрема судової справи №160/12173/23, позивачу 25.01.2024 стало достовірно відомо та підтверджено документами, складеними стосовно саме позивача 04.11.2022, які йому раніше жодним чином не доводились та він з ними ознайомлений не був. Такими обставинами є те, що станом на день винесення наказу №243 06 листопада 2022 року у військовій частині НОМЕР_1 вже був інший командир майор ОСОБА_2 .

Суд відхиляє вказані доводи позивача і вказує, що 25.09.2023 Дніпропетровським окружним адміністративним судом ухвалено рішення у справі №160/7269/23 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України (відповідач-1), Військової частини НОМЕР_1 (відповідач-2), Головнокомандувача Збройних Сил України (відповідач-3) про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії.

У цьому рішенні зазначено, що позивачем 21.09.2023 подано до суду пояснення згідно яких в межах розгляду справ №№ 160/12180/23 та 160/12364/23 до наданих військовою частиною НОМЕР_1 відзивів долучено копії витягів з іменного списку в/ч НОМЕР_1 , що убувають до в/ч НОМЕР_2 від 04.11.2022. Вказані витяги затверджені командиром в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 . Разом з цим оскаржуваний наказ Головнокомандувача ЗСУ по особовому складу № 1367 від 03.10.2022 містить пункт щодо переведення колишнього командира в/ч НОМЕР_1 майора ОСОБА_4 . Отже, вказані документи свідчать, що станом на 04.11.2022 командиром в/ч НОМЕР_1 вже була інша особа, новопризначений ОСОБА_5 , тоді як наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 06.11.2022 № 243 щодо здавання справ та вибуття позивача, виключення зі списків особового складу підписаний ОСОБА_6 неуповноваженою особою.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачу вже 21.09.2023 було відомо про зазначені ним обставини того, що станом на день винесення наказу №243 06 листопада 2022 року у військовій частині НОМЕР_1 вже був інший командир майор ОСОБА_2 .

Крім цього, суд зазначає, що навіть з тієї дати (25.01.2024), з якої, за доводами позивача, він дізнався про підстави, наведені в обгрунтування позовних вимог у цій справі, позивач пропустив місячний строк звернення до суду з цим позовом. До суду позивач звернувся 01.03.2024.

Щодо строків звернення до суду, позивач у позовній заяві указує, що він є діючим військовослужбовцем, тому при оцінці будь-яких строків звернення до суду в цьому конкретному випадку може обґрунтовано бути враховано перебування позивача в зоні бойових дій для виконання Конституційного обов`язку з оборони країни, що позбавляє його можливості своєчасно здійснити необхідні процесуальні дії в порядку судочинства, отримання і надання доказів, процесуальних доказів тощо.

По-перше, суд указує про відсутність самого клопотання про поновлення строку, а по-друге, суд зазначає, що дійсно за усталеною практикою Верховного Суду питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з поважних причин, пов`язаних із запровадження воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення строку. Сам собою факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Суд враховує статус позивача як військовослужбовця, а також те, що, починаючи з 24 лютого 2022 року збройна агресія російської федерації проти України набула повномасштабного характеру. Головну роль в обороні України відіграють Збройні Сили України та інші військові формування, які своєю мужньою боротьбою здійснюють ефективний захист Української держави та Українського народу.

Поряд з цим, з матеріалів позовної заяви суд установив, що позивач є активним учасником справ Дніпропетровського окружного адміністративного суду №160/7269/23 та №160/12173/23. До того ж, з рішення у справі №160/7269/23 видно, що позивач з моменту звернення до суду з позовною заявою та до ухвалення рішення у справі звертався з численними клопотаннями, а також оскаржив рішення у цій справі в апеляційному порядку.

З наведеного суд робить висновок про те, що у позивача є можливість реалізувати свої права, які пов`язані зі зверненням до суду.

З огляду на встановлені обставини, суд зазначає, що позивачу необхідно надати суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду з доказами на підтвердження поважності причин його пропуску.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України (з урахуванням внесених до КАС України змін, які набрали чинності 18 жовтня 2023 року), у позовній заяві зазначаються:

повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Частиною шостою статті 18 КАС України (з урахуванням внесених до КАС України змін, які набрали чинності 18 жовтня 2023 року) унормовано, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Якщо реєстрація електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суперечить релігійним переконанням особи, яка зобов`язана його зареєструвати відповідно до цієї частини, передбачені цим Кодексом процесуальні наслідки звернення до суду такою особою без реєстрації електронного кабінету у вигляді залишення її документа без руху, його повернення або залишення без розгляду не застосовуються за умови, що особа заявила про такі обставини одночасно із поданням відповідного документа шляхом подання окремої обґрунтованої письмової заяви.

Позовна заява подана позивачем через канцелярію суду в паперовій формі.

Проте, в позовній заяві не зазначено відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету у позивача та відповідача у цій справі.

Наведене свідчить про недотримання позивачем вимог пункту 2 частини 5 статті 160 КАС України та є недоліком позовної заяви.

Таким чином, позивачу слід надати до суду позовну заяву, що відповідає вимогам п.2 ч.5 ст. 160 КАС України.

Наведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам встановленим статтями 160, 161 КАС України, тому згідно з частиною 1 ст.169 цього Кодексу, вона підлягає залишенню без руху, з наданням позивачу строку на усунення зазначених недоліків.

Згідно з ч.2 ст.169 КАС України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.3 ст.169 КАС України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

Керуючись статтями 121-123, 160, 161, 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання недійсним наказу.

Установити позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви, зазначених в описовій частині ухвали, з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно направити позивачу.

Роз`яснити позивачу, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.2 ст.293 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Ухвала про залишення позовної заяви без руху в самостійному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Кучугурна