Справа № 182/3336/23
Суддя: Кобеляцька-Шаховал І. О.
Дата ухвалення: 2024-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 182/3336/23
Провадження № 2-а/0182/14/2024
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04.03.2024 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Кобеляцька - Шаховал І.О., розглянувши у спрощеному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, треті особи - старші державні інспектори відділу впровадження системи автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті державної служби України з безпеки на транспорті Савченко Владислав Олегович та ОСОБА_2 , про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, треті особи - старші державні інспектори відділу впровадження системи автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті державної служби України з безпеки на транспорті Савченко Владислав Олегович та ОСОБА_2 , про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що 23 червня 2023 року на власну банківську карту він отримав грошовий переказ від фізичної особи, проте, кошти у відділенні банку зняти не зміг. Під час його звернення до банку, представник відділення пояснила, що на його картковий рахунок була накладена заборона, шляхом арешту коштів, і для вирішення даного питання йому було рекомендовано звернутись до Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області. В цей же день можливості звернутись до державного виконавця не було, оскільки вже була 15-00 година, тобто, фактично кінець робочого дня, а тому 26 червня 2023 року, оскільки 24 та 25 червня були вихідними днями, він звернувся із заявою до Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області для вирішення та врегулювання даного питання. 26 червня 2023 року державним виконавцем йому було повідомлено, що відносно нього наявні виконавчі провадження, а тому він як боржник, у відповідності до ЗУ «Про виконавче провадження», має право, шляхом подання заяви, ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження. Вже під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження було встановлено, що відносно нього наявні постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, стосовно особи, яка проживає/перебуває на території України, а саме: постанова, серії АА №00001943 від 22 листопада 2022 року, про притягнення його до адміністративної відповідальності, яка передбачена ч.2 ст.132-1 КУпАП та постанова, серії АА № 00002390 від 06 грудня 2022 року, про притягнення його до адміністративної відповідальності, яка передбачена ч.2 ст.132-1 КУпАП. При ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження та, зокрема, з даними постановами, прийшов до висновку, що вони є протиправними, незаконними та підлягають скасуванню, а провадження відносно нього підлягає закриттю, виходячи з наступного. Так, в постанові, серії АА № 00001943 від 22 листопада 2022 року, про притягнення його до адміністративної відповідальності, яка передбачена ч.2 ст.132-1 КУпАП, зазначено, що 10 жовтня 2022 року, о 10 годині 12 хвилин, за адресою Н-31 км. 122+000 Полтавської області автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано ТЗ Mercedes-Benz Actros, днз НОМЕР_1 , під його керуванням, нібито, він допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених в п.22.5 ПДР України, а саме: перевищення загальної маси ТЗ на 13.8% (3.601 тон), при дозволеній масі 26 тон, навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 13.1% (2,504тон), при дозволеному навантаженні на здвоєні осі 19 тон та відстані між осями від 1.3 м до 1,8 м. при спарених колесах. Так, в постанові, серії АА № 00002390 від 06 грудня 2022 року, про притягнення його до адміністративної відповідальності, яка передбачена ч.2 ст.132-1 КУпАП зазначено, що 10 жовтня 2022 року, о 13 годині 24 хвилини, за адресою М-04 км. Км.186+337 Дніпропетровської області автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано ТЗ Mercedes-Benz Actros, днз НОМЕР_1 , під його керуванням, нібито, він допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених в п.22.5 ПДР України, а саме: перевищення загальної маси ТЗ на 16,1 % (4,204 тони), при дозволеній масі 26 тон, навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 16,3% (3.1 тон), при дозволеному навантаженні на здвоєні осі 19 тон та відстані між осями від 1 м до 1,8 м. при спарених колесах. Тобто, в даному випадку, його було двічі притягнуто до адміністративної відповідальності за одне і те ж правопорушення, а саме: за порушення п.22.5 ПДР України, оскільки постанова зафіксувала факт порушення в один і той же день, а саме: 10 жовтня 2022 року та складено 22 листопада 2022 року та 06 грудня 2022 року постанову. В той час, відповідно до правових висновків, викладених в п.17,18 постанови Верховного Суду від 03 травня 2018 року по справі № 487/2854/17, Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить визначення поняття "триваюче" правопорушення. Проте, в теорії адміністративного права під триваючим правопорушенням розуміють тривале невиконання вимог правової норми у вигляді дії або бездіяльності. Характер триваючого правопорушення оцінюється судом в кожному конкретному випадку індивідуально. Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 804/401/17 зазначив, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону. В контексті обставин даної справи вчинене позивачем правопорушення є триваючим, оскільки розпочалося 22 листопада 2022 року під час слідування за маршрутом Полтавська область та закінчилося під час доставки вантажу за пунктом призначення Дніпропетровська область. Кількість засобів вимірювальної техніки на шляху сполучення не має правового значення, оскільки з об`єктивної сторони вказане правопорушення охоплюється одними діями, що в свою чергу становить склад одного правопорушення, а не декількох. Відповідно до статті 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Разом з тим, під час виконання цього маршруту в цей же день, його двічі було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн., про що свідчить постанова, серії АА №00001943 від 22 листопада 2022 року, та постанова, серії АА № 00002390 від 06 грудня 2022 року, про притягнення його до адміністративної відповідальності, яка передбачена ч.2 ст.132-1 КУпАП. Як вбачається з доданих постанов, протягом незначного проміжку часу, який складає 4 години, його було двічі притягнуто до відповідальності за одне й те ж саме правопорушення - за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами. Вказане правопорушення слід вважати триваючим, а тому слід дійти висновку, що його, всупереч положенням ч.1 ст.61 Конституції України, двічі притягнуто до відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до вимог ч.2 ст.283 КпАП України, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис;розмір штрафу та порядок його сплати;правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Частиною 4 ст.283 КпАП України передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайта в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності. Згідно з вимогами ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до вимог ст.251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Стаття 132-1 КпАП України встановлює відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздам. Відповідно до ст.33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно ч.2 ст.29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху. Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879, визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування. Відповідно до вимог п.6 цього Порядку, габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів. Відповідно до п.п.2 п.2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою КМУ від 27.06.2007 року № 879 вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології. Методикою визначення габаритно-вагових параметрів в Україні є Методика виконання вимірювань МВВ №1-337-03.07.08, розроблена Державним підприємством «Служба міжнародних автомобільних перевезень», Відділом вагового господарства та стандартизації Управління вагового господарства, стандартизації та тахографів. Вказана Методика затверджена Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 03.07.2008 року № 337 та атестована Національним науковим центром «Інститут метрології (ННЦ «Інститут метрології», м.Харків) Держспоживстандарту України згідно ГОСТ 8.010-99, свідоцтво про атестацію № 2-91-08 від 08.07.2008 року (http://www.asmap.org.ua/info/met_vv.pdf). П.1 Методики визначено, що цей документ встановлює методику виконання вимірювань вагових параметрів транспортних засобів (ТЗ) при здійсненні контролю вагових параметрів ТЗ, а саме маси кожної навантаженої осі і загальної маси ТЗ, на пунктах вагового контролю. Відповідно до частини першої статті 279-5 КУпАП, у разі, якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника. Згідно з пунктом 2 Порядку № 1174 автоматичний пункт фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті (далі - автоматичний пункт) - комплекс технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу в русі, визначених пунктом 12 цього Порядку, з одночасною його фотозйомкою, відеозаписом (за наявністю) та ідентифікацією за державним реєстраційним номером. Тобто, з урахуванням вищевикладеного можна вважати, що в розрізі даного спору технічний засіб, на підставі вимірювань якого мене притягнуто до адміністративної відповідальності, не відповідає вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність, оскільки результати таких вимірювань є суперечливими і арифметично неправильними. Пунктом 17 Порядку № 1174 визначено, що у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги. Усупереч вимогам цієї норми у постанові про притягнення мене до адміністративної відповідальності міститься лише посилання на пункт 22.5 ПДР, а конкретна інформація про нормативні габаритно-вагові параметри транспортного засобу на відповідній ділянці автомобільної дороги відсутня. Пункт 9 Порядку № 1174 містить вимогу, відповідно до якої інформування учасників дорожнього руху про фіксацію автоматичними пунктами (фотозйомку та/або відеозапис) фактів правопорушень здійснюється не пізніше початку роботи таких пунктів на визначених ділянках автомобільних доріг шляхом встановлення відповідних дорожніх знаків в установленому порядку, а також розміщення відповідних оголошень на офіційному веб-сайті Мінінфраструктури. Постановою КМУ від 27 грудня 2019 року № 1174 (в редакції від 16 червня 2021 року) затверджено Порядок фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі. Наказом Міністерства інфраструктури від 27 вересня 2021 року № 512, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 01 жовтня 2021 року за № 1286/36908, затверджено Інструкцію з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі (далі Інструкція). Відповідно до абз.2 п. 3 розділу ІІ Інструкції, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції. Згідно з додатком 1 Інструкції мотивувальна частина постанови має містити: смуга руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, зафіксовано транспортний засіб (марка, модель, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), категорія транспортного засобу, тип транспортного засобу, повна маса транспортного засобу, ширина, висота, довжина, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактична міжосьова відстань, фактична шинність (кількість коліс) на вісі, виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги), суть адміністративного правопорушення, опис обставин, установлених під час розгляду справи, а також допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги. При цьому, у відповідності до вимог чинного законодавства, складені постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, не в повній мірі відповідають вимогам Інструкції, оскільки не містить смуги руху, напрямку руху, повної маси транспортного засобу, ширини, висоти, довжини, розподілу навантаження за вісями транспортного засобу. Вказані недоліки ставлять під сумнів врахування вказаних критеріїв при встановленні фактів перевищення встановлених законодавством вагових норм. При цьому, оскаржувана постанова містить лише масу перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величину, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу транспортного засобу в момент зважування, оскаржувана постанова не містять та доказів на підтвердження перевищення встановлених законодавством вагових норм не надано. Крім того, відповідач при складені постанови, належним чином не обґрунтував відповідність розміру процентного перевищення нормативного навантаження зазначеному розміру перевищення навантаження визначеному в тоннах. Крім цього, позивач вважає за необхідне зазначити та звернути увагу суду на ту обставину, що прийняті постанови, не містять відомостей про категорії транспортного засобу, його типу, повної маси, ширини, висоти, довжини, даних про розподіл навантаження за осі, тобто зазначені постанови не містять відомостей, на підставі яких встановлено перевищення маси вантажу. Оскаржувані постанови містять лише масу перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величину, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу транспортного засобу в момент зважування, однак вказаної інформації оскаржувані постанови та доказів на підтвердження перевищення встановлених законодавством вагової норми не містять. Тобто вказані недоліки ставлять під сумнів дані постанови про врахування вказаних критеріїв при встановлення факту перевищення встановлених законодавством вагових норм. Також, як вбачається із змісту постанов, у них міститься «посилання в інтернеті на веб-сайт, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом (за наявності) транспортного засобу в момент учинення правопорушення та постановою в електронній формі». При переході за електронною адресою вказаною в постановах здійснюється вхід до системи «Сервіс перевірки адміністративних правопорушень в галузі безпеки на транспорті зафіксованих в автоматичному режимі», де містяться фото транспортного засобу, інформація про номер постанови, інформація про дату порушення, дату винесення постанови, тип порушення (перевантаження здвоєних осей), зафіксовані порушення, інформація про транспортний засіб та відповідальну особу, що склала постанову. Однак, на вищезгаданому веб-сайті за посиланнями наведеними у постановах відсутні постанови в електронній формі, а також відеозаписи руху транспортного засобу. Із інформації, що міститься на «Сервісі перевірки адміністративних правопорушень в галузі безпеки на транспорті зафіксованих в автоматичному режимі», не можливо встановити тип транспортного засобу, повну масу транспортного засобу, фактичне навантаження на здвоєну вісь, застосовані при розрахунку перевищення похибки. Таким чином, відповідачем не наведено будь-яких доказів щодо вимірювання фактичного навантаження на здвоєну вісь мого транспортного засобу, та доказів перевищення встановлених законодавством вагових норм під час руху великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами і відповідних висновків після проведення замірів. Крім цього, постанови не містять жодних належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не містять ні інформації про тип транспортного засобу, від якого залежить граничний розмір фактичної маси транспортного засобу, рух якого автомобільними дорогами забороняється, ні інформації про фактичну масу (вагу) вказаних в постановах транспортного засобу, ні інформації про фактичне навантаження на строєну вісь транспортного засобу, ні інформації про вагу (масу) перевищення встановлених законодавством вагових норм для даного типу транспортного засобу під час руху автомобільними дорогами. При цьому, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення особою правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. При цьому, вважає за необхідне зазначити, що проїзд через автоматичні пункти фіксації адміністративних правопорушень, здійснювався без зупинок, що вказує на стабільність та незмінність фактичної маси автомобіля. Проте, як вбачається із оскаржуваних постанов, в різних пунктах фіксації адміністративних правопорушень зафіксована різна вага фактичної маси автомобіля, а саме: в постанові АА № 00001943 від 22 листопада 2022 року про притягнення його до адміністративної відповідальності, яка передбачена ч.2 ст.132-1 КУпАП зазначено рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених в п.22.5 ПДР України, а саме: перевищення загальної маси ТЗ на 13.8 %(3.601тони), при дозволеній масі 26 тон, навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 13.1% (2,378), при дозволеному навантаженні на здвоєні осі 19 тон та відстані між осями від 1 м до 1,8 м. при спарених колесах. В той час, коли у постанові, серії АА № 00002390 від 06 грудня 2022 року, про притягнення його до адміністративної відповідальності, яка передбачена ч.2 ст.132-1 КУпАП, зазначено, що про рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених в п.22.5 ПДР України, а саме: перевищення загальної маси ТЗ на 16.1 % (4.204 тони), при дозволеній масі 26 тон, навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 16.3 % (2,379 тон), при дозволеному навантаженні на здвоєні осі 19 тон та відстані між осями від 1.3 м до 1,8 м. при спарених колесах, що в свою чергу ставить під сумніви правильності роботи технічних засобів, якими в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення і відповідно неможливо визначитись який із них має правильні показники. Також, як слідує із змісту самих постанов, в графі «Серія номер свідоцтва про повірку технічного засобу та строк його дії», строк дії технічного засобу: «до 22-07-2022 року», що може вказувати про можливі технічні несправності вимірювального обладнання, пов`язані із перевищенням строків його експлуатації. Таким чином, враховуючи вищевикладене позивач змушений звернутися до суду та просить скасувати постанови старшого державного інспектору відділу впровадження системи автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті державної служби України з безпеки на транспорті Савченко Владислава Олеговича та старшого державного інспектору відділу впровадження системи автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті державної служби України з безпеки на транспорті Семенченко Лілії Михайлівни, серії АА № 00001943 від 22 листопада 2022 року, та постанова, серії АА № 00002390 від 06 грудня 2022 року, про притягнення його до адміністративної відповідальності, яка передбачена ч.2 ст.132-1 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. 00 коп. та провадження у справі закрити.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 липня 2023 року по даній справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та встановлено відповідачу п`ятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач мав право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст.162 КАС України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову (а.с.25-26).

Представник відповідача, у відповідності до ст.162 КАС України, своїм правом скористався та подав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого посилався на ЗУ «Про автомобільний транспорт» та порядок № 1567, яким врегульовано державний контроль усіх транспортних засобів, рейдова перевірка, виконання водієм вимог та правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, а також правил перевезень вантажів автомобільним транспортом України. При цьому, як на підставу відмови в задоволенні позову, представник відповідача посилається на те, що, з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку, відповідно до вимог законодавства, здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху. Зазначає, що положеннями законодавства України, зокрема, статті 6 Закону України «Про автомобільні дороги», п.3,п.4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року № 30 та п.22.5, - чітко врегульовано обов`язкові вимоги, яких суб`єкти господарювання мають дотримуватись під час здійснення перевезень. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків. Зазначає, що саме працівниками Укртрансбезпеки здійснюється перевірка дотримання перевізниками вимог чинного законодавства. Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспортів автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспортів автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів від 27.12.2019 року № 1174. Здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному транспорті здійснюється за допомогою встановлених на автомобільних дорогах автоматичних пунктів комплексів технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі, вимірювати загальну масу транспортного засобу; визначати кількості осей транспортного засобу; вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу тощо. У подальшому така інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих, які містять інформацію про засоби вимірювальної техніки, місце фіксації, найменування автомобільної дороги, дату і час фіксації здійснення вимірювання тощо, фотографії транспортного засобу, відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт. При цьому, система забезпечує автоматизоване формування проекту постанови про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою автоматичних пунктів, відповідно до законодавства. Тобто, суть процесу автофіксації правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті полягає у забезпеченні прозорості фіксації порушень, зменшення участі посадових осіб у вказаному процесі, що спрямовано на об`єктивну оцінку обставин та фактів вчинення правопорушення. Зазначає, що постанови за своїм змістом повністю відповідають вимогам чинного законодавства та містять необхідну інформацію, згідно якої уповноваженою посадовою особою Укртрансбезпеки було встановлено подію, склад адміністративного правопорушення та правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 132-1 КУпАП (а.с.33-46).

Враховуючи доводи, викладені у позовній заяві та відзиві, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Визначення поняття великовагових та великогабаритних транспортних засобів міститься у постанові Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року № 879 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування", зокрема, це транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 ПДР.

Згідно з ч.2 ст.29 Закону України "Про дорожній рух", з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року № 30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 ПДР України на 2 % (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Згідно з п.22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх складових у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш, як на 2 м. осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх складовими з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Таким чином, пунктом 22.5 ПДР передбачені обмеження як вагових так і габаритних параметрів транспортних засобів та їх складових.

Відповідно до ч.2 ст.132-1 КУпАП, перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20 %; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30 %; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 %.

Згідно з ч.1 ст.4-3 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Згідно з ч.3 ст. 4-3 КУпАП, відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, в автоматичному режимі, у випадках, передбачених статтею 279-7 цього Кодексу.

Відповідно до ч.7 ст.258 КУпАП, у разі виявлення адміністративного правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, правопорушення, передбаченого статтею 132-2 цього Кодексу, та/або порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису), протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Положеннями ст.280 КУпАП визначено обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Статтею 283 КУпАП встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП України, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Судом встановлено, що постановою, серії АА № 00001943 від 22 листопада 2022 року, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності, яка передбачена ч.2 ст.132-1 КУпАП, і в якій зазначено, що 10 жовтня 2022 року, о 10 годині 12 хвилин, за адресою: Н-31 км. 122+000 Полтавської області автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано ТЗ Mercedes-Benz Actros, днз НОМЕР_1 , під його керуванням, нібито, позивач допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених в п.22.5 ПДР України, а саме: перевищення загальної маси ТЗ на 13.8 % (3.601 тон), при дозволеній масі 26 тон, навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 13.1% (2,504тон), при дозволеному навантаженні на здвоєні осі 19 тон та відстані між осями від 1.3 м до 1,8 м. при спарених колесах. Так, в постанові, серії АА № 00002390 від 06 грудня 2022 року, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності, яка передбачена ч.2 ст.132-1 КУпАП, і в якій зазначено, що 10 жовтня 2022 року, о 13 годині 24 хвилини, за адресою: М-04 км. Км.186+337 Дніпропетровської області автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано ТЗ Mercedes-Benz Actros, днз НОМЕР_1 , під його керуванням, нібито, позивач допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених в п.22.5 ПДР України, а саме: перевищення загальної маси ТЗ на 16,1 % (4,204 тони), при дозволеній масі 26 тон, навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 16,3% (3.1 тон), при дозволеному навантаженні на здвоєні осі 19 тон та відстані між осями від 1 м до 1,8 м. при спарених колесах (а.с.17,19).

Тобто, в даному випадку, наявні підстави, які свідчать про той факт, що відповідачем в період 10 жовтня 2022 року - було зафіксована два факти порушення позивачем правил дорожнього руху, з різницею у часі - фактично 5 годин.

Відповідно до ст.61 Конституції України, заборона подвійного притягнення до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення (non bis in idem «двічі за одне й те саме не карають») має на меті уникнути несправедливого покарання.

Згідно з ст.36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення, в цьому разі, може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

При цьому, суд звертає увагу на ту обставину, що, в даному випадку, мав місце одночасний розгляд адміністративних справ одним і тим же органом, під час прийняття постанов за вчинення одного і того ж правопорушення (з урахуванням часових рамок вчинення цих правопорушень), відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.132-1 КУпАП, а тому суд вважає, що за наслідками їх розгляду підлягала застосуванню ч.2 ст.36 КУпАП.

Тобто, за результатами розгляду, відповідач повинен був накласти лише одне адміністративне стягнення. В іншому випадку, має місце подвійне застосування щодо однієї і тієї ж особи двох штрафних каральних заходів за фактично одне і те ж правопорушення, що є непропорційним та надмірним обтяженням щодо такої особи. Таким чином, з урахуванням положень ч.2 ст.36 КУпАП, суд вважає, що, притягаючи позивача до відповідальності, у відповідності до постанови, серії АА № 00002390 від 06 грудня 2022 року, відповідач діяв не у спосіб, що передбачений чинним законодавством України.

Що стосується посилання відповідача у відзиві на позовну заяву на те, що адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.132-1 КУпАП (за порушення пункту 22.5 Правил дорожнього руху), не мають ознак триваючого правопорушення, оскільки штрафи за адміністративні правопорушення, передбачені цією нормою, є компенсаційними, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до правових висновків, викладених в пунктах 17, 18 постанови Верховного Суду від 03 травня 2018 по справі № 487/2854/17, Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить визначення поняття "триваюче" правопорушення. Характер триваючого правопорушення оцінюється судом в кожному конкретному випадку індивідуально.

Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 804/401/17 зазначив, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану, за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Тому, враховуючи різницю у часі між зафіксованими відповідачем в автоматичному режимі правопорушеннями, та ту обставину, що позивач не знав і не міг знати, що 10 жовтня 2022 року, о 10 годині 12 хвилин, за адресою: Н-31 км. 122+000 Полтавської області автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано ТЗ Mercedes-Benz Actros, днз НОМЕР_1 , під його керуванням, він допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених в п.22.5 ПДР України, та вже через декілька годин позивача, який, здійснюючи рух транспортного засобу до кінцевої зупинки, автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень було повторно зафіксовано порушення із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України, що, в даному випадку, дає суду підстави вважати, що вказане порушення ПДР мало саме триваючий характер та позивача фактично двічі притягнуто за одне й те ж правопорушення.

Тому, посилання представника відповідача на ту обставину, що вищевказане правопорушення не слід кваліфікувати як триваюче, суд відхиляє, в силу приписів ст.242 КАС України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення, серії АА № 00002390 від 06 грудня 2022 року є протиправною та підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю.

У відповідності до ст.139 КАС України, судові витрати, які були сплачені позивачем при подачі позову до суду, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.6, 12, 19, 46, 77, 78, 90, 243, 245, 251, 252, 257, 268, 271, 280, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Державної служби України з безпеки на транспорті, треті особи - старші державні інспектори відділу впровадження системи автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті державної служби України з безпеки на транспорті Савченко Владислав Олегович та ОСОБА_2 , про скасування постанови про адміністративне правопорушення, - задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого державного інспектору відділу впровадження системи автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті державної служби України з безпеки на транспорті Савченка Владислава Олеговича, серії АА № 00002390, від 06 грудня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності, яка передбачена ч.2 ст.132-1 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. 00 коп. та провадження у справі закрити.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби з безпеки на транспорті () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_2 ), судовий збір в розмірі 536 грн. (п`ятсот тридцять шість грн.) 80 коп., сплачений останнім при подачі позову до суду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його отримання.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал