Справа № 200/7610/23
Суддя: Череповський Є.В.
Дата ухвалення: 2024-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2024 року Справа№200/7610/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Череповського Є.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, Харківська область, м. Харків, Майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд 2 поверх, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

28 грудня 2023 року ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - Відповідач), в якому просив суд:

визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 25 серпня 2023 року та 19 вересня 2023 року №65 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до страхового стажу усі періоди роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 від 25 червня 1980 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 18 серпня 2023 року він звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням № 65 від 25.08.2023 року відповідачем було відмовлено позивачу у призначенні пенсії. В обґрунтування вказаного рішення зазначено, що вік заявника 60 років. Необхідний страховий стаж становить 29 років. Страховий стаж особи становить 16 років 04 місяці 22 дні. Страховий стаж для права на пенсію становить 17 років 00 місяців 21 день. До загального страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_3 , оскільки відсутня дата заповнення на титульній сторінці. Враховуючи зазначене, вирішено відмовити в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Право на пенсію заявник набуде з 29.11.2027 року.

12.09.2023 року Позивач повторно звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням № 65 від 19.09.2023 року відповідачем було відмовлено позивачу у призначенні пенсії. В обґрунтування вказаного рішення зазначено, що вік заявника 60 років. Необхідний страховий стаж становить 29 років. Страховий стаж особи становить 16 років 04 місяці 22 дні. Страховий стаж для права на пенсію становить 17 років 00 місяців 21 день. Заявником надано заяву на призначення пенсії за віком від 18.08.2023 року, до ЕПС долучено трудову книжку НОМЕР_2 на титульній сторінці якої відсутня дата заповнення. При повторному зверненні від 12.09.2023 року в трудовій книжці НОМЕР_2 на титульній сторінці дописано дату заповнення 25.06.1980. До загального страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_3 , оскільки дату заповнення на титульній сторінці дописано. Враховуючи зазначене, вирішено відмовити в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Право на пенсію заявник набуде з 29.11.2027 року.

Проте рішення № 69 від 25.08.2023 року та від 19.09.2023 року не відповідають чинному законодавству, ґрунтуються на безпідставних мотивах і не відповідають критеріям правомірності рішень та дій суб`єкта владних повноважень, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, та у свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення особи її конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Вважає, що застосування вказаної підстави для відмови в зарахуванні періоду роботи до страхового стажу є проявом надмірного формалізму з боку суб`єкта владних повноважень.

Просить суд задовольнити позов.

Ухвалою суду від 02 січня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач через підсистему «Електронний Суд» надав відзив на адміністративний позов, у якому просив відмовити у задоволенні позовної заяви, свою позицію обґрунтував наступним.

Відповідно до п.2.12. Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу: з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

У разі відсутності, починаючи з 01 січня 2019 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу з 01 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року від 15 до 24 років.

Тобто, законодавцем встановлено два критерії щодо визначення права на призначення пенсії за віком, а саме: досягнення відповідного віку та наявність страхового стажу.

Відповідно до наданих до заяви документів вік заявника на момент звернення складає 61 рік, страховий стаж складає 17 років 00 місяців 21 день.

За доданими документами до страхового стажу не зараховано період роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 , оскільки відсутня дата заповнення на титульній сторінці. Враховуючи зазначене, рішенням відповідача відмовлено в призначенні пенсії за віком позивачу відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Просив суд відмовити у задоволенні позову.

Відповідно статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

За приписами частини 5 статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розглянувши наявні заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_4 .

Відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_2 , Позивач працював:

25.06.1980 року прийняти на посаду медсестри неврологічного відділення;

09.03.1982 року прийнятий на посаду фельдшера швидкої допомоги;

07.05.1982 року звільнений у зв`язку з призовом до лав Радянської армії;

з 10.05.1982 року по 07.05.1984 року служба в лавах Радянської армії;

07.06.1984 року прийнятий на посаду медсестри анестезіста анестезійного відділення;

17.09.1984 року звільнений у зв`язку з навчанням;

26.06.1985 року прийнятий на посаду фельдшера здравпункту;

01.06.1987 року переведено на посаду медсестри анестезиста;

01.03.1989 року переведено на посаду завідуючого здравпунктом;

30.04.1990 року прийнятий на заміну на 0,5 ст. виїздного фельдшера;

01.05.1994 року переведено виїздним фельдшером по заміні;

19.06.1995 року звільнений за власним бажанням;

22.06.1995 року прийнятий на посаду менеджера «Медицини та формації» АОЗТ «Дельта;

25.10.1998 року звільнений за власним бажаням;

02.11.1998 року прийнятий на посаду фельдшера здравпункту;

01.09.1999 року звільнений за переводом;

01.09.1999 року прийнятий фельдшером здравпункту за переводом з Мар`їнської ЦРБ;

15.01.2002 року звільнений за власним бажанням;

15.01.2002 року прийнятий на посаду виїздного фельдшера відділення швидкої допомоги;

31.12.2003 року звільнений у зв`язку з переведенням;

01.01.2004 року прийнятий за переведення на посаду виїздного фельдшера;

25.10.2006 року звільнений за власним бажанням;

10.04.2007 року прийнято комірником в Донецький регіональний аптечний склад;

14.08.2007 року звільнений за власним бажанням;

01.03.2013 року прийнято головним фельдшером до Мар`їнської районної станції швидкої медичної допомоги;

03.05.2013 року переведено на посаду старшого фельдшера станції №14;

31.05.2013 року звільнений за власним бажанням;

з 27.01.2016 року по 31.08.2016 року виплата допомоги по безробіттю;

01.11.2016 року прийнято на посаду медичного експерта БО «Благодійний Фонд» Карітас Запоріжжя»;

28.02.2017 року звільнений за власним бажанням;

03.04.2017 року прийнятий на посаду соціального робітника БО «Благодійний Фонд» Карітас Запоріжжя»;

30.11.2017 року звільнений у зв`зку із закінчення строку дії трудового договору.

18 серпня 2023 року Позивач звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком.

З урахуванням принципу екстериторіальності заяву та документи позивача було передано на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

28.08.2023 року за результатами розгляду вказаної заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії №65, яким вирішено відмовити ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком згідно статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Підставою для відмови у призначенні пенсії у цьому рішенні зазначено, що вік заявника 60 років. Необхідний страховий стаж становить 29 років. Страховий стаж заявника становить 16 років 04 місяці 22 дні. Страховий стаж для права на пенсію становить 17 років 00 місяців 21 день.

Додатковий коментар: у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2019 року, страхового стажу, передбаченого частинами першою і другою статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 65 років мають особи за наявності страхового стажу: з 01 січня 2027 по 31 грудня 2027 від 15 до 24 років.

Результати розгляду документів, доданих до заяви: до загального страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 , оскільки відсутня дата заповнення на титульній сторінці.

12.09.2023 року Позивач повторно звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 65 від 19.09.2023 року було відмовлено позивачу у призначенні пенсії. В обґрунтування вказаного рішення зазначено, що вік заявника 60 років. Необхідний страховий стаж становить 29 років. Страховий стаж особи становить 16 років 04 місяці 22 дні. Страховий стаж для права на пенсію становить 17 років 00 місяців 21 день. Заявником надано заяву на призначення пенсії за віком від 18.08.2023 року, до ЕПС долучено трудову книжку НОМЕР_2 на титульній сторінці якої відсутня дата заповнення. При повторному зверненні від 12.09.2023 року в трудовій книжці НОМЕР_2 на титульній сторінці дописано дату заповнення 25.06.1980. До загального страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_3 , оскільки дату заповнення на титульній сторінці дописано. Враховуючи зазначене, вирішено відмовити в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач не погодився з відмовою в призначенні пенсії за віком, у зв`язку з чим звернувся до суду з позовом у цій справі.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України визначено, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Призначення і виплата пенсії в Україні здійснюється згідно із Законом України від 09 липня 2003 року №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Закон № 1058-IV), який набрав чинності з 1 січня 2004 року, іншими законами і нормативно-правовими актами та міжнародними договорами (угодами), що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення.

За приписами частини 1 статті 9 Закону № 1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно вимог ч.1 ст.26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років;

з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років;

з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років;

з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років;

з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років;

з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року;

з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років;

з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років;

з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років;

починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-XII визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі Порядок №637), встановлено, що основним документом що підтверджує стаж роботи - є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, а також архівними установами.

З огляду на наявність спору про наявність достатнього страхового стажу для призначення пенсії, суд повинен перевірити кількість страхового стажу позивача.

Аналогічна позиція висловлена в постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2023 року по справі №200/3518/22.

Законом № 1058-IV визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV).

Приписами ст. 24 Закону №1058 визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності), допомогу по частковому безробіттю, допомогу по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Так, трудова книжка Позивача НОМЕР_2 містить наступні записи:

25.06.1980 року прийняти на посаду медсестри неврологічного відділення;

09.03.1982 року прийнятий на посаду фельдшера швидкої допомоги;

07.05.1982 року звільнений у зв`язку з призовом до лав Радянської армії;

з 10.05.1982 року по 07.05.1984 року служба в лавах Радянської армії;

07.06.1984 року прийнятий на посаду медсестри анестезіста анестезійного відділення;

17.09.1984 року звільнений у зв`язку з навчанням;

26.06.1985 року прийнятий на посаду фельдшера здравпункту;

01.06.1987 року переведено на посаду медсестри анестезиста;

01.03.1989 року переведено на посаду завідуючого здравпунктом;

30.04.1990 року прийнятий на заміну на 0,5 ст. виїздного фельдшера;

01.05.1994 року переведено виїздним фельдшером по заміні;

19.06.1995 року звільнений за власним бажанням;

22.06.1995 року прийнятий на посаду менеджера «Медицини та формації» АОЗТ «Дельта;

25.10.1998 року звільнений за власним бажаням;

02.11.1998 року прийнятий на посаду фельдшера здравпункту;

01.09.1999 року звільнений за переводом;

01.09.1999 року прийнятий фельдшером здравпункту за переводом з Мар`їнської ЦРБ;

15.01.2002 року звільнений за власним бажанням;

15.01.2002 року прийнятий на посаду виїздного фельдшера відділення швидкої допомоги;

31.12.2003 року звільнений у зв`язку з переведенням;

01.01.2004 року прийнятий за переведення на посаду виїздного фельдшера;

25.10.2006 року звільнений за власним бажанням;

10.04.2007 року прийнято комірником в Донецький регіональний аптечний склад;

14.08.2007 року звільнений за власним бажанням;

01.03.2013 року прийнято головним фельдшером до Мар`їнської районної станції швидкої медичної допомоги;

03.05.2013 року переведено на посаду старшого фельдшера станції №14;

31.05.2013 року звільнений за власним бажанням;

з 27.01.2016 року по 31.08.2016 року виплата допомоги по безробіттю;

01.11.2016 року прийнято на посаду медичного експерта БО «Благодійний Фонд» Карітас Запоріжжя»;

28.02.2017 року звільнений за власним бажанням;

03.04.2017 року прийнятий на посаду соціального робітника БО «Благодійний Фонд» Карітас Запоріжжя»;

30.11.2017 року звільнений у зв`зку із закінчення строку дії трудового договору.

На момент заповнення трудової книжки позивача була чинна Інструкція «Про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях», що затверджена постановою Держкомпраці СРСР по праці і соціальних питаннях від 20 червня 1974 року № 162 (далі - Інструкція № 162).

Підпунктом 1.1. Інструкції № 162 було встановлено, що трудова книжка є основним документом трудової діяльності робочих і службовців.

Згідно з п.п. 2.11 Інструкції №162 першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після того ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. переведення працівника на іншу постійну роботу на тому ж підприємстві оформлюється в такому ж порядку, як і прийом на роботу.

Відповідно до 2.3 Інструкції №162 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження і заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільнені - в день звільнень повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Пунктом 4.1 Інструкції №162 передбачено, що при звільненні робітника чи службовця всі записи про роботу, нагородження та заохочення, внесені в трудову книжку за час роботи на даному підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи і печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Отже, з вищенаведених норм слідує, що позивач не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, проставлення печаток, оскільки такі дії вчиняються відповідальним працівником підприємства, а не особисто позивачем, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу позивача за спірний період.

З огляду на зазначене, слід дійти висновку, що власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, щодо якої такі порушення було вчинено, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09 серпня 2019 року по справі № 654/890/17 (провадження № К/9901/22832/18).

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

На першій сторінці трудової книжки НОМЕР_2 стоїть печатка підприємства, відбиток якої дозволяє встановити його назву.

Подальші записи трудової книжки відображають зміни посад, що дозволяє безпосередньо встановити трудовий стаж позивача.

Окрім того, конкретні записи трудової книжки про періоди роботи позивача на підприємствах мають відповідні печатки роботодавців.

Отже відсутність дата заповнення на титульній сторінці трудової книжки не може бути підставою для не зарахування трудового стажу позивача.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 затверджено порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до пунктів 1.6, 1.7 якого, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Водночас, згідно з ч.3 ст.44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Орган, що призначає пенсію, зокрема, надає допомогу особам щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії (пункт 3.3 Порядку №22-1 (далі - в редакції, яка діяла на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії).

Відповідно до положень пункту 4.2 Порядку №22-1, при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, зокрема, повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію (пункт 4.7 Порядку 22.

Так, відповідачем не надано жодних документів, підтверджуючих вчинення будь-яких дій для витребування документів чи проведення перевірки достовірності трудової книжки позивача.

Крім того, відповідач мав можливість повідомити позивача про необхідність дооформлення документів або їх неповноту, надати тримісячний строк на усунення відповідних недоліків, запропонувати позивачу надати інформацію щодо щонайменше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника

Варто зазначити і про те, що оскаржувані рішення, прийняті щодо Позивача не обґрунтовані належним чином, оскільки не містять конкретний пункт (підпункт) Інструкції № 162, який був порушений при заповненні трудової книжки.

Самого лише посилання на Інструкцію №162 у відзиві на позов у даному випадку недостатньо, оскільки рішення, прийняте суб`єктом владних повноважень, повинно відповідати критерію обґрунтованості.

Суд наголошує, що відповідачем ні у спірному рішенні, ні у відзиві на позов, не ставиться під сумнів вірність записів в трудовій книжці позивача про прийняття/звільнення у спірні періоди роботи.

Підсумовуючи викладене, суд звертає увагу на те, що відповідач не дотримав державні гарантії реалізації позивачем, як застрахованою особою, своїх прав, передбачених Законами України «Про пенсійне забезпечення» та «;Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відмовляючи позивачу у призначенні пенсії за віком згідно статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійний орган застосував суто формальний підхід, що не відповідає принципу верховенства права. При цьому, суд виходить з того, що аналізуючи надані документи, пенсійний орган, перш за все, має виходити з їх змісту, а не лише суто з форми. У цьому випадку, органи Пенсійного фонду, переслідуючи в цілому законну мету попередження зловживання громадянами своїми правами та запобігання необґрунтованому призначенню пенсії, при виконанні своїх повноважень повинні діяти обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та пропорційно, як це передбачено частиною 2 статті 2 КАС України, з тим, щоб не створювати штучних і явно необґрунтованих перешкод для реалізації громадянами їх прав.

На підставі вищевикладеного, рішення від 25 серпня 2023 року та 19 вересня 2023 року №65 про відмову у призначенні пенсії за віком Позивачу є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до п. п. 3, 4, 10 ч. 2 ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправним та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо звернення позивача, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, суд доходить висновку, що в даному випадку, слід:

визнати протиправними та скасувати рішення Відповідача від 25 серпня 2023 року та 19 вересня 2023 року №65 про відмову у призначенні пенсії за віком Позивачу;

зобов`язати Відповідача повторно розглянути заяву Позивача від 18 серпня 2023 року про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зарахувавши до страхового стажу усі періоди роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 , з урахуванням висновків суду викладених у цьому рішенні.

При цьому, суд вважає вищевказаний спосіб захисту достатнім, враховуючи обставини справи.

Суд зазначає, що висновки суду, викладені в мотивувальній частині його рішення є в однаковій мірі обов`язковими для врахування суб`єктом владних повноважень при здійсненні своїх повноважень на виконання рішення суду, як і висновки, визначені в резолютивній частині рішення.

Отже, суд зауважує, що при визначенні меж встановлених зобов`язань необхідно враховувати як резолютивну, так і мотивувальну частини судового рішення. Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи, суд приходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Позивачем за подання цього позову відповідно до квитанції № 8519-0939-6245-8237 сплачено судовий збір у сумі 858,88 грн.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки спір виник внаслідок протиправного рішення Відповідача, суд вважає за необхідне присудити на користь Позивача судові витрати зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача у розмірі 858,88 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, Харківська область, м. Харків, Майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд 2 поверх, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 25 серпня 2023 року та 19 вересня 2023 року №65 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, Харківська область, м. Харків, Майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд 2 поверх, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 18 серпня 2023 року про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до страхового стажу усі періоди роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 , з урахуванням висновків суду викладених у цьому рішенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, Харківська область, м. Харків, Майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд 2 поверх, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 858,88 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративногосуду.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Є.В. Череповський