Справа № 420/22352/23
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2024-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/22352/23

Перша інстанція: суддя Токмілова Л.М.,

повний текст судового рішення

складено 14.11.2023, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Димерлія О.О.,

суддів: Крусяна А.В., Танасогло Т.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства «АГРОПРОДУКТ» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.11.2023 у справі №420/22352/23 за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства «АГРОПРОДУКТ» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 16.06.2023 №00/14053/0107

У С Т А Н О В И В :

25.08.2023 Приватне сільськогосподарське підприємство «АГРОПРОДУКТ» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій, з урахуванням уточнень, просило суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 16.06.2023 №00/14053/0107 щодо зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість за лютий 2023 року на 1 529 744грн.

В обґрунтування позовних вимог Приватне сільськогосподарське підприємство «АГРОПРОДУКТ» вказує, що під час проведення перевірки фахівцям контролюючого органу надано усі необхідні документи первинного бухгалтерського обліку, які підтверджують реальність господарської операції між контрагентами. Також, позивач зазначає, що податковим органом не враховано подання уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок у серпні 2022 року за травень-червень 2022 року.

Відповідач Головне управління ДПС в Одеській області з позовними вимогами не погоджувалось з підстав викладених у відзиві на позовну заяву зазначаючи, що Приватним сільськогосподарським підприємством «АГРОПРОДУКТ» до декларації з податку на додану вартість за травень, червень 2022 року не включено оподатковувані за ставкою 14% обсяги постачання товарів, які визначено з урахуванням складених первинних документів. Означене призвело до заниження суми податкових зобов`язань з ПДВ на загальну суму 4 621 263грн. та завищення від`ємного значення з податку на додану вартість на суму 1 503 365грн. за лютий 2023 року. Також, контролюючий орган вказує про завищення ПСП «АГРОПРОДУКТ» суми від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду за лютий 2023 року в сумі 26 379грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14.11.2023 у справі №420/22352/23 у задоволенні адміністративного позову Приватного сільськогосподарського підприємства «АГРОПРОДУКТ» відмовлено.

Приймаючи вказане рішення суд першої інстанції вказав про те, що позивачем не включено до декларації з податку на додану вартість за травень та червень 2022 року оподатковувані за ставкою 14% обсяги постачання товарів відповідно до складених первинних документів, що свідчить про формування податкової звітності за господарськими операціями, які не підтверджені належними первинними документами. Означене призвело до завищення від`ємного значення з податку на додану вартість на суму 1503365 грн. за лютий 2023 року. Також, окружним адміністративним судом з`ясовано, що ПСП «АГРОПРОДУКТ» до перевірки не подано первинних документів для підтвердження реальності господарських операцій з ТОВ "Зест Трейдінг", ТОВ "ТОРГОВА КОМПАНІЯ "ОБСІДІАНТ", ТОВ ОБСІДІАНТ ПЛЮС, ТОВ "ОБСІДІАНТ СХІД", ТОВ "ФІРМА "ОБСІДІАНТ", ТОВ "ТБ"Обсідіант", ТОВ "СТЕРКОР-ТРЕЙД". Вказане призвело до завищення від`ємного значення з ПДВ за лютий 2023 року на суму 26379грн.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, з посиланням на невірне з`ясування окружним адміністративним судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права, викладено прохання скасувати оскаржуваний судовий акт та прийняти нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу позивач зазначає про неправильність висновку суду першої інстанції стосовно відповідності ПСП «АГРОПРОДУКТ» критеріям ризиковості, адже відповідного рішення контролюючим не приймалось. Як стверджує скаржник, усі документи первинного бухгалтерського обліку на підтвердження реальності здійснення господарських операцій під час перевірки надано фахівцям контролюючого органу. Позивач акцентує увагу на тому, що окружним адміністративним судом залишено поза увагою подання ПСП «АГРОПРОДУКТ» до податкового органу уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок у серпні 2022 року за травень-червень 2022 року. На думку суб`єкта господарювання, здійснюючи реєстрацію податкових накладних, контролюючим органом підтверджено наявність та відповідність закону усієї оформленої первинної бухгалтерської документації. До того ж, скаржник зауважує про неврахування судом першої інстанції правової позиції Верховного Суду, яку викладено в постанові від 11.09.2018 у справі №820/6615/17.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, у системному зв`язку з положеннями чинного, на момент виникнення спірних правовідносин, законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, з урахуванням такого.

Зокрема, колегією суддів установлено, що у період з 26.04.2023 по 04.05.2023 фахівцями Головного управління ДПС в Одеській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку Приватного сільськогосподарського підприємства «АГРОПРОДУКТ» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за період лютий 2023 року у податковій декларації з податку на додану вартість від 17.03.2023 №, яка пройшла камеральну перевірку від`ємного значення з податку на додану вартість, яке визначено з урахуванням від`ємного значення з ПДВ, задекларованого у попередніх звітних періодах.

За результатом означеної перевірки складено акт №12661/15-32-07-01/30766938 від 11.05.2023 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПСП "АГРОПРОДУКТ" щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за період лютий 2023 року від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн. з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах».

У висновках акта перевірки №12661/15-32-07-01/30766938 від 11.05.2023 зазначено про завищення суми від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (ряд.21 декларації) за лютий 2023 року в сумі 1529744грн., що призвело до порушення вимог п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.5., 198.6 ст. 198, п. 200.1, 200.4. ст. 200 Податкового кодексу України, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1994 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704, з урахуванням наказу № 21, наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Типових форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» від 28.01.2016 №21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за № 159/28289.

На підставі акта перевірки №12661/15-32-07-01/30766938 від 11.05.2023 Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 16.06.2023 №00/14053/0107 щодо зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість за лютий 2023 року на 1 529 744грн.

Не погодившись із вищеозначеним індивідуальним актом ПСП "АГРОПРОДУКТ" звернулось до суду з позовною заявою про визнання його протиправним та скасування.

Здійснюючи перегляд справи в апеляційному порядку, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів визначено Податковим кодексом України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно із підпунктами «а», «б» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 Податкового кодексу України).

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків унормовано приписами статті 200 Податкового кодексу України.

Згідно із пунктами 200.1, 200.4 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до пункту 46.1 статті 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску.

Порядок внесення змін до податкової звітності визначено статтею 50 Податкового кодексу України, згідно із якою у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Як установлено апеляційним адміністративним судом та убачається з наявних у матеріалах справи документів, 28.04.2022 між ТОВ «ТЕГРА ЛОДЖИСТІКС» (Покупець) та ПСП «АГРОПРОДУКТ» (Постачальник) укладено договір купівлі-продажу №28/04-22-1.

За умовами вказаного правочину Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність, а Покупець прийняти і оплатити пшеницю 2-го класу врожаю 2021 року на умовах та в порядку, визначеному в даному договорі та додаткових угодах до нього.

На підтвердження реальності виконання таких договірних зобов`язань позивачем до матеріалів справи додано: договір підряду, договори перевезення, договір виконання автотранспортних послуг, додаткові угоди, товарно-транспортні накладні, рахунки на оплату, платіжні інструкції, видаткові накладні, рахунки-фактури, акти приймання-передачі виконаних робіт, акти надання послуг тощо.

Реальність фінансово-господарських правовідносин, які склалися між ТОВ «ТЕГРА ЛОДЖИСТІКС» та ПСП «АГРОПРОДУКТ» у межах виконання умов договору купівлі-продажу від 28.04.2022 №28/04-22-1, податковим органом під сумнів не ставиться, а тому такій обставині колегія суддів оцінки не надає.

З матеріалів справи убачається, за наслідками здійснення фінансово-господарської діяльності ПСП «АГРОПРОДУКТ» складено податкові накладені №6 від 27.05.2022, №7 від 31.05.2022, №10 від 20.06.2022, №11 від 21.06.2022, №12 від 22.06.2022, №13 від 23.06.2022, №14 від 24.06.2022.

Також, судом апеляційної інстанції установлено, що ПСП «АГРОПРОДУКТ» по цим же господарським операціям повторно складено (продубльовано) податкові накладні: №3 від 27.05.2022, №4 від 31.05.2022, №4 від 20.06.2022, №5 від 21.06.2022, №6 від 22.06.2022, №7 від 23.06.2022, №8 від 24.06.2022.

Усі вищенаведені податкові накладні платником податку надіслано до контролюючого органу з метою реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно із фактичними обставинами справи, податкові накладні №6 від 27.05.2022, №7 від 31.05.2022, №10 від 20.06.2022, №11 від 21.06.2022, №12 від 22.06.2022, №13 від 23.06.2022, №14 від 24.06.2022 контролюючим органом зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, в реєстрації «продубльованих» податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних контролюючим органом відмовлено, що підтверджується наявними у матеріалах справи відповідними рішеннями від 21.06.2022 №6943690/30766938, №6943689/30766938, від 07.07.2022 №7020200/30766938, №7020199/30766938, №7020198/30766938, від 12.07.2022 №7039149/30766938, №7039150/30766938.

Наведені індивідуальні акти ПСП «АГРОПРОДУКТ» оскаржувались до ДПС України в адміністративному порядку. Натомість, відповідні скарги платника податку залишено без задоволення, а рішення без змін.

З урахуванням з`ясованих у межах даного спору фактичних обставин, колегія суддів зазначає, що податкові накладні №3 від 27.05.2022, №4 від 31.05.2022, №4 від 20.06.2022, №5 від 21.06.2022, №6 від 22.06.2022, №7 від 23.06.2022, №8 від 24.06.2022 в Єдиному реєстрі податкових накладних не зареєстровано.

Апеляційним адміністративним судом установлено, що 19.07.2022 ПСП «АГРОПРОДУКТ» до Головного управління ДПС в Одеській області подано податкову декларацію з податку на додану вартість за звітний (податковий) період червень 2022 року.

У рядку 21 податкової декларації ПСП «АГРОПРОДУКТ» визначено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в сумі 1592062грн.

Судом апеляційної інстанції з`ясовано, що у вказаній податковій звітності суму від`ємного значення ПСП «АГРОПРОДУКТ» визначено з урахуванням податкових накладних №3 від 27.05.2022, №4 від 31.05.2022, №4 від 20.06.2022, №5 від 21.06.2022, №6 від 22.06.2022, №7 від 23.06.2022, №8 від 24.06.2022, які в Єдиному реєстрі податкових накладних не зареєстровано.

Між тим, скориставшись наданим приписами чинного податкового законодавства правом ПСП «АГРОПРОДУКТ» 31.08.2022 (до проведення податкової перервірки) до контролюючого органу подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за звітний (податковий) період червень 2022 року.

Означеною податковою звітністю ПСП «АГРОПРОДУКТ» внесено зміни до податкової декларації з податку на додану вартість за звітний (податковий) період червень 2022 року, а саме відображено, що сума від`ємного значення складається із сум ПДВ, які містяться у податкових накладних №6 від 27.05.2022, №7 від 31.05.2022, №10 від 20.06.2022, №11 від 21.06.2022, №12 від 22.06.2022, №13 від 23.06.2022, №14 від 24.06.2022 та зареєстровані контролюючим органом в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З огляду на встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції уважає неправильним висновок податкового органу про заниження ПСП «АГРОПРОДУКТ» податкових зобов`язань з податку на додану вартість у травні-червні 2022 року в сумі 4621263грн., адже під час проведення перевірки фахівцями Головного управління ДПС в Одеській області залишено поза увагою подання платником податку уточнюючого розрахунку.

Водночас, про подання платником податку такої звітності перевіряючим мало бути відомо та вони повинні були врахувати її під час проведення податкової перевірки.

Стосовно ненадання ПСП «АГРОПРОДУКТ» до перевірки первинних документів по господарських операціях із наступники контрагентами: ТОВ "Зест Трейдінг", ТОВ "ТОРГОВА КОМПАНІЯ "ОБСІДІАНТ", ТОВ ОБСІДІАНТ ПЛЮС, ТОВ "ОБСІДІАНТ СХІД", ТОВ "ФІРМА "ОБСІДІАНТ", ТОВ "ТБ"Обсідіант", ТОВ "СТЕРКОР-ТРЕЙД".

Відповідно до пунктів 44.1, 44.3 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством термінів, але не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статей 39 та 39-2 цього Кодексу) з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності, та документів, пов`язаних з виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, - не менш як 1095 днів з дня здійснення відповідної господарської операції (для відповідних дозвільних документів - не менш як 1095 днів з дня завершення терміну їх дії).

Згідно із пунктами 85.2, 85.4, 85.6-85.8 статті 85 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

При проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки.

У разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

Отримання копій документів оформляється описом. Копія опису, складеного посадовими (службовими) особами контролюючого органу, вручається під підпис платнику податків або його законному представнику. Якщо платник податків або його законний представник відмовляється від засвідчення опису або від підпису про отримання копії опису, то посадові (службові) особи контролюючого органу, які отримують копії, роблять відмітку про відмову від підпису.

Посадова (службова) особа контролюючого органу, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених цим Кодексом, має право отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Системний аналіз вищенаведених законодавчих приписів свідчить про те, що право контролюючого органу на отримання у платника податків належним чином завірених копій первинних фінансово-господарських документів тощо кореспондується із обов`язком платника податків подати такі документи для перевірки.

З матеріалів справи убачається, що 26.04.2023 головному бухгалтеру ПСП «АГРОПРОДУКТ» Кунєвій Т.П. вручено запит про надання первинних документів, якими підтверджується декларування податкових зобов`язань та податкового кредиту з ПДВ із постачальниками та покупцями, а також первинних документів щодо законності декларування за лютий 2023 року від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100тис.грн. з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах, а саме:

- договори, угоди, контракти, додатки до них;

- первинні документи щодо придбання товарів, робіт (послуг): накладні, акти виконаних робіт, рахунки-фактури, розрахунки коригування до податкових накладних, довіреності, ТТН, ВМД;

- документи, що підтверджують зберігання товару (складські свідоцтва, складські квитанції, акти прийому-передачі та інше), відомості щодо якості товару та відомості щодо транспортування, навантаження/розвантаження товару;

- за вказаний період картки рахунків з контрагентами, у разі закриття розрахунків третьою особою, документи, що підтверджують ці розрахунки;

- документи, що підтверджують розрахунки за отриманий товар, роботи (послуги) (банківські виписки та інше), стан взаєморозрахунків з постачальником, а також наявність дебіторської та кредиторської заборгованості станом на початок перевіряємого періоду, на кінець перевіряємого періоду;

- наявність необхідних ліцензій (сертифікатів) інших дозвільних документів тощо;

- обороно-сальдові відомості, журнали-ордери, регістри бухгалтерського обліку (зокрема, але не виключно відомості по бухгалтерським рахункам: 20 «Матеріали», 28 «Товари на складі», 63 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», 36 «Розрахунки з покупцями та замовниками», 30 «Каса в національній валюті», 702 «Дохід від реалізації товарів», 703 «Дохід від реалізації робіт та послуг», 40 «Статутний капітал», 23 «Виробництво», 90 «Собівартість реалізованих товарів, робіт, послуг», 92 «Адміністративні витрати», 93 «Витрати на збут», 94 «Інші витрати», 685 «Розрахунки з іншими кредиторами», 37 «Розрахунки з іншими дебіторами», 10 «Основні засоби», 15 «Капітальні інвестиції») та інші;

- відомості щодо офісних, складських приміщень, виробничих потужностей, машини та обладнання (власні чи умови оренди), оренди транспортних засобів;

- документи, які підтверджують подальшу реалізацію придбаних товарів, робіт (послуг) або використання їх у власній господарській діяльності (довіреності, видаткові накладні, інші);

- штатний розклад;

- інші документи, що підтверджують зазначені операції.

На виконання такого запиту податкового органу ПСП «АГРОПРОДУКТ» 27.04.2023 головному державному інспектору відділу планових перевірок управління податкового аудиту Головного управління ДПС в Одеській області Любкевичу С.Б. подано такі документи: договори, додаткові угоди, додатки, первинні документи щодо придбання товару, послуг, робіт, як то накладні, акти виконаних робіт/наданих послуг, рахунки-фактури, довіреності, товарно-транспортні-накладні, документи, що підтверджують розрахунки за отриманий товар, роботи/послуги, картки рахунки з контрагентами, оборотно-сальдові відомості, регістри бухгалтерського обліку, відомості про транспортування, навантаження/розвантаження товару, відомості щодо трудових ресурсів штатні розписи, відомості про основні засоби, документи, що підтверджують реалізацію придбаного товару, робіт/послуг або використання їх у власній господарській діяльності, дозвільні документи, звітність ПСП «АГРОПРОДУКТ» за вказаний період та інші документи, що підтверджують здійснення господарської діяльності у перевіряємому періоді, у тому числі, стосовно наступних контрагентів: ТОВ "Зест Трейдінг", ТОВ "ТОРГОВА КОМПАНІЯ "ОБСІДІАНТ", ТОВ ОБСІДІАНТ ПЛЮС, ТОВ "ОБСІДІАНТ СХІД", ТОВ "ФІРМА "ОБСІДІАНТ", ТОВ "ТБ"Обсідіант", ТОВ "СТЕРКОР-ТРЕЙД".

З урахуванням наведеного, апеляційним адміністративним судом установлено, що ПСП «АГРОПРОДУКТ» до перевірки подавались первинні фінансово-господарські, бухгалтерські та інші документи щодо взаємовідносин з такими контрагентами як: ТОВ "Зест Трейдінг", ТОВ "ТОРГОВА КОМПАНІЯ "ОБСІДІАНТ", ТОВ ОБСІДІАНТ ПЛЮС, ТОВ "ОБСІДІАНТ СХІД", ТОВ "ФІРМА "ОБСІДІАНТ", ТОВ "ТБ"Обсідіант", ТОВ "СТЕРКОР-ТРЕЙД".

Тобто, платником податку виконано передбачений статтею 44 Податкового кодексу України обов`язок із подання для перевірки первинні фінансово-господарські документи.

За наслідком дослідження акту перевірки №12661/15-32-07-01/30766938 від 11.05.2023 колегією суддів установлено, що в ньому не наведено аналізу поданих ПСП «АГРОПРОДУКТ» документів, з урахуванням якого можливо було б установити, що подані платником податку документи є недостатніми для підтвердження фінансово-господарської діяльності з вищенаведеними контрагентами.

Матеріали справи не містять також жодних доказів на підтвердження витребування контролюючим органом від платника податку вказаних у запиті ДПС документів.

При цьому, колегія суддів відхиляє посилання скаржника на акт ГУ ДПС в Одеській області від 04.05.2023 «Щодо ненадання посадовими особами (представниками) ПСП «АГРОПРОДУКТ» оригіналів первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку під час проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПСП «АГРОПРОДУКТ» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за період лютий 2023 року від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100тис.грн. з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах», адже викладений у ньому висновок спростовується установленими вище обставинами.

Відтак, з огляду на установлені фактичні обставини колегія суддів дійшла висновку, що заявлені ПСП «АГРОПРОДУКТ» позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а спірне податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 16.06.2023 №00/14053/0107 має бути скасовано, у зв`язку з його протиправністю.

Установлені в межах даного апеляційного перегляду обставини залишилися поза увагою суду першої інстанції та вплинули на правильність прийнятого рішення.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено апеляційним судом у даній справі.

Межі перегляду судом апеляційної інстанції справи визначено статтею 308 КАС України, відповідно до частини 2 якої суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно із п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Статтею 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Як установлено колегією суддів, викладені Одеським окружним адміністративним судом у рішенні від 14.11.2023 у справі №420/22352/23 висновки не відповідають обставинам справи, а тому такий судовий акт підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний адміністративний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства «АГРОПРОДУКТ» задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.11.2023 у справі №420/22352/23 скасувати.

Прийняти у справі нове судове рішення.

Адміністративний позов Приватного сільськогосподарського підприємства «АГРОПРОДУКТ» задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 16.06.2023 №00/14053/0107.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь Приватного сільськогосподарського підприємства «АГРОПРОДУКТ» судовий збір у загальному розмірі 57365 (п`ятдесят сім тисяч триста шістдесят п`ять)грн. 40коп.

Постанова суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач О.О. Димерлій
Судді А.В. Крусян Т.М. Танасогло