Справа № 260/10516/23
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2024-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року м. Ужгород№ 260/10516/23
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Рейті С.І., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, третя особа Берегівська районна державна адміністрація Закарпатської області, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду як фізична особа підприємець із позовом до Державної казначейської служби України (далі відповідач, ДКС України), третя особа Берегівська районна державна адміністрація Закарпатської області (далі третя особа, Берегівська РДА), в якому просить: визнати протиправною бездіяльність ДКС України щодо невиконання наказів Господарського суду Закарпатської області по справах № 907/136/20 від 08.04.2020 року, № 907/116/20 від 16.03.2020 року, № 907/117/20 від 13.04.2020 року, № 907/118/20 від 13.04.2020 року, № 907/119/20 від 13.04.2020 року та зобов`язати ДКС України вчинити дії щодо виконання наказів Господарського суду Закарпатської області по справах № 907/136/20 від 08.04.2020 року, № 907/116/20 від 16.03.2020 року, № 907/117/20 від 13.04.2020 року, № 907/118/20 від 13.04.2020 року, № 907/119/20 від 13.04.2020 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що наказами Господарського суду Закарпатської області від 16.03.2020 року №907/116/20, №907/118/20, від 08.04.2020 року № 907/136/20, від 13.04.2020 року №907/117/20 та №907/119/20 наказано стягнути з Управління освіти, молоді та спорту Виноградівської районної державної адміністрації на користь ФОП ОСОБА_1 заборгованість що виникла у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за договорами та у відшкодування судових витрат - що полягає в сплаті судового збору.

Ухвалами Господарського суду Закарпатської області від 08.06.2022 року по справі № 907/116/20, від 30.06.2022 року по справі №907/136/20, від 30.06.2022 року по справі № 907/117/20 замінено боржника у вищенаведених справах Управління освіти, молоді та спорту Виноградівської районної державної адміністрації на його правонаступника - Берегівську районну державну адміністрацію. Судові накази та ухвали суду вступили в законну силу.

Заявою від 23.10.2022 року позивач просив Головне управління Казначейської служби повідомити про причини невиконання вищезазначених наказів Господарського суду Закарпатської області.

Листом ГУ ДКС України у Закарпатській області № 4-10-10 від 14.11.2023 року повідомлено позивача про те, що про виконання наказів Господарського суду Закарпатської області по справах № 907/136/20 від 08.04.2020 року, № 907/116/20 від 16.03.2020 року, № 907/117/20 від 13.04.2020 року, № 907/118/20 від 13.04.2020 року, № 907/119/20 від 13.04.2020 року буде повідомлено додатково.

З такими діями позивач не погоджується та зазначає, що обставина відсутності у відповідача бюджетних коштів за відповідної бюджетною програмою та наявність значної кількості виконавчих документів, що перебувають на виконанні в органах Казначейства, не може слугувати підставою для невиконання судового рішення, ухваленого на його користь.

Ухвалою судді від 28.12.2023 року відкрито провадження у даній адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

03.01.2024 року до суду надійшли пояснення третьої особи, зі змісту яких, що до адміністрації не надходила інформація від Державної Казначейської служби та її територіального органу в Закарпатській області про звернення позивача ОСОБА_1 з питання виконання судових рішень Господарського суду Закарпатської області №№ 907/118/20, 907/119/20, 907/116/20, 907/117/20 в порядку постанови КМУ № 845 від 03.08.2011 року.

19.01.2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, зі змісту якого ДКС України, ознайомившись з текстом позовної заяви, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

07.09.2020 року до органу Казначейства (Управління Державної казначейської служби України у Виноградівському районі Закарпатської області) від позивача надійшли на виконання накази Господарського суду Закарпатської області, зокрема, від 13.04.2020 року по справі № 907/119/20 про стягнення з Управління освіти, молоді та спорту Виноградівської районної державної адміністрації на користь ФОП ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 17999,90 грн. та у відшкодування судових витрат - суми 210,20 грн. судового збору; від 16.03.2020 року по справі № 907/118/20 про стягнення з Управління освіти, молоді та спорту Виноградівської районної державної адміністрації на користь ФОП ОСОБА_1 суми 9999,82 грн. згідно договору № 884 від 10.12.2019 року та 210,20 грн. на відшкодування судових витрат; від 13.04.2020 року по справі № 907/117/20 про стягнення з Управління освіти, молоді та спорту Виноградівської районної державної адміністрації на користь ФОП ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 19990,60 грн. та у відшкодування судових витрат - суми 210,20 грн. судового збору; від 16.03.2020 року по справі № 907/116/20 про стягнення з Управління освіти, молоді та спорту Виноградівської районної державної адміністрації на користь ФОП ОСОБА_1 суми 20000,00 грн. згідно договору № 881 від 10.12.2019 року та 210,20 грн. на відшкодування судових витрат; від 08.04.2020 року по справі № 907/136/20 про стягнення з Управління освіти, молоді та спорту Виноградівської районної державної адміністрації на користь ФОП ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 14998,75 грн. та у відшкодування судових витрат - суми 210,20 грн. судового збору.

Управлінням Державної казначейської служби України у Виноградівському районі Закарпатської області направлено боржнику повідомлення про безспірне списання коштів з рахунку боржника згідно з вищевказаними Наказами суду, однак, боржником відповіді не надано. Отже, після здійснення органом Казначейства заходів, передбачених пунктами 24-32 Порядку № 845, вищевказані Накази суду обліковані за Бюджетною програмою КПКВК 3504040.

Повідомляє, що оскільки предмети стягнення за Наказами суду це - заборгованість та витрати по сплаті судового збору, то такі Накази підлягають виконанню у третю чергу. Крім того вказує, що встановлений обсяг коштів на поточний рік за бюджетною програмою КПКВК 3504040 не дозволяє Казначейству здійснити у поточному році погашення заборгованості за рахунок бюджетної програми за всіма судовими рішеннями, гарантованими державою. Наголошує, що перерахування коштів стягувачам із затримкою відбувається не через протиправні дії або бездіяльність Казначейства, а виключно у зв`язку з наявністю сформованої черги, в якій перебуває на виконанні значна кількість виконавчих документів та передбаченими у Законах про Державний бюджет України обмеженими асигнуваннями для погашення наявної заборгованості за поданими виконавчими документами.

Також зауважує, що про факт заміни боржника на його правонаступника позивач не повідомив ні Управління ДКС у Виноградівському районі Закарпатської області, ні ГУ ДКС України у Закарпатській області, ні ДКС України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За визначенням, що міститься у ч. 1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

На виконання п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 року №4901-VI (далі - Закон №4901-VI) встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження" (далі - рішення суду), та особливості їх виконання.

Відповідно до абзаців 1-4 ч. 1 ст. 2 Закону №4901-VI держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

За приписами частин 1, 2, 4 ст. 3 Закону №4901-VI виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду.

Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.

З метою реалізації п. 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 4901-VI, постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 року за №440 затверджено Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою (далі - Порядок №440).

За визначеннями, що містяться у п. 2 Порядку №440, боржник - зазначений у рішенні суду або виконавчому документі суб`єкт, який повинен сплатити кошти або вчинити інші дії майнового характеру щодо особи, на користь чи в інтересах якої ухвалено це рішення;

відповідальна особа (особи) - посадова особа органу державної виконавчої служби, на яку покладені обов`язки з ведення обліку рішень, виконання яких гарантується державою, інвентаризації заборгованості за цими рішеннями та їх передачі до органу Казначейства;

заявник - фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої ухвалено рішення суду або видано виконавчий документ, або її представник;

органи державної виконавчої служби - управління забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Мін`юсту, Управління забезпечення примусового виконання рішень в місті Києві Департаменту державної виконавчої служби Мін`юсту;

органи, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, - головні управління Казначейства в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі;

виконання рішення в повному обсязі - повна фактична виплата особі, на користь якої ухвалено рішення суду, суми коштів, яка визначена рішенням, а також повне фактичне вчинення дій щодо майна за рішенням зобов`язального характеру;

рішення - виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" суб`єкти, які видані або ухвалені до 1 січня 2013 року.

Пункт 8 та 9 Порядку №440 встановлюють, що рішення розподіляються в порядку такої черговості погашення заборгованості:

перша черга - рішення щодо пенсійних та соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, а також у зв`язку з втратою годувальника;

друга черга - рішення, пов`язані з трудовими правовідносинами;

третя черга - інші рішення.

Рішення вносяться до кожної з черг за датою їх надходження до органу державної виконавчої служби.

Відповідальна особа не пізніше десяти робочих днів з дня внесення рішення до Реєстру зобов`язана надіслати заявнику та боржнику за їх місцезнаходженням або на електронну пошту повідомлення про прийняття такого рішення для обліку із зазначенням черги, до якої воно включено.

З метою забезпечення заявнику та боржнику доступу до інформації Реєстру про стан погашення заборгованості за рішенням, прийнятим на користь заявника, у повідомленні про прийняття рішення до обліку зазначаються адреса відповідного веб-сайта в Інтернеті, а також ідентифікатор для доступу до інформації Реєстру.

На виконання пунктів 13, 14, 17 Порядку №440 передача рішень до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється окремо щодо кожної черги щокварталу до 10 числа місяця, що настає за звітним періодом.

Передача органам, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, рішень зобов`язального характеру здійснюється після отримання від боржника, його правонаступника або органу державної влади, який прийняв рішення про припинення боржника - юридичної особи, документів про здійснення нарахування виплат за таким рішенням.

До органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, передаються рішення, які надійшли до 1 числа місяця, що настав за звітним періодом.

Відповідальна особа додає до рішень, які передаються до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, реквізити для перерахування коштів заявнику. У разі часткового виконання рішення до нього додаються підтверджувальні документи.

До рішень зобов`язального характеру додаються оригінали документів про здійснення нарахування виплат за цим рішенням, підписані уповноваженою особою боржника, його правонаступника або органу державної влади, який прийняв рішення про припинення боржника - юридичної особи, і завірені гербовою печаткою.

Відповідальна особа не пізніше п`яти робочих днів з дня затвердження акта приймання-передавання надсилає заявнику та боржнику за їх місцезнаходженням або на електронну пошту повідомлення про передачу рішення до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, із зазначенням реквізитів акта приймання-передавання.

За приписами пунктів 19 та 20 Порядку №440 бюджетні асигнування на погашення заборгованості визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою передбачено, що погашення заборгованості здійснюється Казначейством в межах бюджетних асигнувань, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік, за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду на підставі рішень, поданих органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, згідно з Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 845 від 03.08.2011 року.

Як встановлено судом та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, ФОП ОСОБА_1 подано до Управління Державної казначейської служби України у Виноградівському районі Закарпатської області на виконання накази Господарського суду Закарпатської області, зокрема, від 13.04.2020 по справі № 907/119/20 про стягнення з Управління освіти, молоді та спорту Виноградівської районної державної адміністрації на користь ФОП ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 17999,90 грн. та у відшкодування судових витрат - суми 210,20 грн. судового збору; від 16.03.2020 року по справі № 907/118/20 про стягнення з Управління освіти, молоді та спорту Виноградівської районної державної адміністрації на користь ФОП ОСОБА_1 суми 9999,82 грн. згідно договору № 884 від 10.12.2019 року та 210,20 грн. на відшкодування судових витрат; від 13.04.2020 року по справі № 907/117/20 про стягнення з Управління освіти, молоді та спорту Виноградівської районної державної адміністрації на користь ФОП ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 19990,60 грн. та у відшкодування судових витрат - суми 210,20 грн. судового збору; від 16.03.2020 року по справі № 907/116/20 про стягнення з Управління освіти, молоді та спорту Виноградівської районної державної адміністрації на користь ФОП ОСОБА_1 суми 20000,00 грн. згідно договору № 881 від 10.12.2019 року та 210,20 грн. на відшкодування судових витрат; від 08.04.2020 року по справі № 907/136/20 про стягнення з Управління освіти, молоді та спорту Виноградівської районної державної адміністрації на користь ФОП ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 14998,75 грн. та у відшкодування судових витрат - суми 210,20 грн. судового збору.

Таким чином, з 07.09.2020 року на виконанні Державної казначейської служби України за бюджетною програмою КПКВК 3504040 «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою» знаходяться вищевказані накази.

Отже, станом на момент звернення позивача із даним позовом, пройшло більше трьох років з дня надходження судових наказів, однак, кошти позивачу не виплачені.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення визначений Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року за №845 (далі - Порядок №845).

За визначеннями, що містяться у п. 2 Порядку №845, безспірне списання - операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів;

боржники - визначені в рішенні про стягнення коштів державні органи, розпорядники бюджетних коштів (бюджетні установи), а також одержувачі бюджетних коштів в частині здійснення передбачених бюджетною програмою заходів, на які їх уповноважено, які мають відкриті рахунки в органах Казначейства, крім рахунків із спеціальним режимом використання;

виконавчі документи - оформлені в установленому порядку виконавчі листи судів та накази господарських судів, видані на виконання рішень про стягнення коштів, а також інші документи, визначені Законом України "Про виконавче провадження";

коди класифікації видатків бюджету - коди програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету, коди програмної класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів, коди типової програмної класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів/тимчасової класифікації видатків та кредитування для бюджетів місцевого самоврядування, які не застосовують програмно-цільовий метод, коди економічної класифікації видатків бюджету;

стягувачі - фізичні та юридичні особи, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів, державні органи (посадові особи) за рішеннями про стягнення коштів в дохід держави.

Інші терміни вживаються у значенні, наведеному в Бюджетному кодексі України, Податковому кодексі України, Законах України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", "Про виконавче провадження" та актах Кабінету Міністрів України, що регулюють бюджетні відносини.

Відповідно до п. 3 Порядку № 845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Керуючись п. 5 Порядку №845 під час виконання виконавчих документів органи Казначейства мають право:

1) повідомляти органу, який видав виконавчий документ, про наявність обставин, що ускладнюють чи унеможливлюють його виконання, у спосіб і порядку, які визначені таким документом, крім випадків виконання рішень про стягнення коштів за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів;

2) звертатися у передбачених законом випадках до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення рішення про стягнення коштів, порушувати клопотання про встановлення чи зміну порядку і способу виконання такого рішення, а також відстрочку та/або розстрочку його виконання;

3) безоплатно отримувати необхідні для виконання виконавчих документів судові рішення, пояснення, довідки, іншу інформацію;

4) вимагати від боржників вжиття ними заходів до виконання виконавчих документів;

5) застосовувати заходи впливу до боржників відповідно до Бюджетного кодексу України та у разі виявлення фактів порушення бюджетного законодавства у процесі або за результатами виконання виконавчих документів, повідомляти про такі порушення органам Держаудитслужби;

5-1) повідомляти органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ, про дії або бездіяльність боржника, що перешкоджає виконанню виконавчого документа;

6) відкладати, зупиняти безспірне списання коштів і їх перерахування стягувачам у випадках, передбачених законом та цим Порядком;

7) вживати інших заходів до виконання виконавчих документів.

Відповідно до пунктів 47-79 Порядку №845 безспірне списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, здійснюється Казначейством на підставі поданих: 1) органом Казначейства: документів та відомостей, надісланих стягувачами та боржником; інформації про неможливість виконання безспірного списання коштів з рахунків боржника; 2) керівником органу державної виконавчої служби зазначених у пункті 7 цього Порядку документів та відомостей.

Для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету, згідно з пунктом 47 цього Порядку, в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок.

Перерахування коштів стягувачу здійснюється Казначейством у тримісячний строк з дня надходження необхідних документів та відомостей за наявності відповідних бюджетних асигнувань для здійснення безспірного списання коштів.

У разі відсутності таких документів та відомостей, якщо боржником є державні підприємство, установа, організація або юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства, перерахування коштів здійснюється на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

Строки перерахування коштів перериваються на період усунення обставин, визначених у пунктах 11, 13 та 49 цього Порядку.

У разі коли для здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктами 47 і 50 цього Порядку необхідні додаткові кошти понад обсяг відповідних бюджетних призначень, Казначейство подає протягом 10 днів з дня надходження виконавчих документів Мінфіну пропозиції щодо необхідності внесення змін до закону про Державний бюджет України.

Казначейство відкладає безспірне списання коштів державного бюджету та поновлює його з дати набрання чинності законом про внесення змін до закону про Державний бюджет України.

Казначейство зберігає виконавчі документи до виконання їх у повному обсязі.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що при виконанні рішень суду, за якими боржником є держава, Казначейство обмежене відповідними бюджетними призначеннями державного органу та коштами, передбаченими відповідною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Як не заперечується учасниками справи, спірні судові накази перебувають на виконанні у відповідача та належить до третьої черги його виконання.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» за бюджетною програмою КПКВК 3504040 передбачено 600,00 млн. гривень.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» за бюджетною програмою КПКВК 3504040 передбачено 100,00 млн. гривень.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» за бюджетною програмою КПКВК 3504040 визначено 100,00 млн. гривень.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» за бюджетною програмою КПКВК 3504040 визначено 100,00 млн. гривень.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» на поточний рік за бюджетною програмою КПКВК 3504040 визначено 100,00 млн. гривень.

З відзиву на позовну заяву вбачається, що невиплата позивачеві присудженої суми зумовлена наявністю сформованої черги, в якій перебуває на виконанні значна кількість виконавчих документів, та відсутність бюджетних асигнувань для забезпечення виконання рішень суду.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що відповідачем вживалися заходи з метою усунення зазначених обставин. Так, на виконання вимог п. 49 Порядку № 845 відповідач звертався до Міністерства фінансів України з листами про збільшення бюджетних призначень за КПКВ 3504040, а саме: № 5-05-1-05/2084 від 26.01.2021 року, № 5-05-1-05/4006 від 19.02.2021 року, № 5-05-1-05/5000 від 09.03.2021 року, № 5-05-1-05/5912 від 19.03.2021 року, № 5-05-1-05/6962 від 01.04.2021 року, № 5-05-1-05/9445 від 06.05.2021 року, № 5-05-1-05/10458 від 21.05.2021 року, № 5-05-1-05/11541 від 07.06.2021 року, № 5-05-1-05/12684 від 23.06.2021 року, № 5-05-1-05/13523 від 07.07.2021 року, № 5-05-1-05/17663 від 26.08.2021 року, № 5-05-1-05/22438 від 02.11.2021 року, № 5-05-1-05/25343 від 02.12.2021 року; № 5-05-1-05/2429 від 31.01.2022 року; № 5-05-1-05/17242 від 01.12.2022 року, № 5-05-05/2149 від 07.02.2023 року, № 5-05-1-05/8043 від 29.06.2022 року, № 5-05-1-05/8079 від 08.05.2023 року, № 5-05-1-05/11567 від 28.06.2023 року, № 5-05-1-05/13652 від 30.07.2023 року, № 5-05-1-05/16017 від 04.09.2023 року, № 5-05-1-05/17931 від 02.10.2023 року, № 5-05-1-05/23100 від 04.12.2023 року, № 5-05-1-05/103 від 01.01.2024 року.

Також, в матеріалах справи наявні листи Міністерства фінансів України, якими повідомлялося про те, що питання збільшення бюджетних призначень ДКС України для виконання судових рішень може бути розглянуто у разі внесення змін до Законів України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», «Про Державний бюджет України на 2022 рік» та «Про Державний бюджет України на 2023 рік».

У період воєнного стану наявні фінансові ресурси держави у першочерговому порядку спрямовуються на виконання завдань щодо відсічі збройної агресії, забезпечення недоторканості державного кордону та захисту держави, безперебійного функціонування бюджетної сфери і життєво необхідних потреб жителів територіальних громад, реалізації заходів територіальної оборони та захисту безпеки населення.

Отже, питання збільшення бюджетних призначень ДКС України для виконання судових рішень може бути розглянуто виключно у разі внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», в установленому бюджетним кодексом порядку.

Враховуючи викладене, суд погоджується з доводами відповідача про вжиття ним заходів, спрямованих на збільшення бюджетних призначень для виконання рішень суду, як того вимагає чинне законодавство, що виключає протиправну бездіяльність останнього.

Також суд робить висновок, що позбавлений можливості зобов`язати органи ДКС України стягнути на користь позивача кошти на виконання вищезазначених судових наказів поза визначених першої та другої черг з урахуванням терміну надходження виконавчих документів, адже таке зобов`язання призведе до порушення прав та інтересів інших осіб, які мають рівне з позивачем право на отримання присуджених коштів за КПКВ 3504040.

Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом у постанові від 04.03.2020 року у справі № 809/1330/17.

Виходячи з наведеного, суд констатує про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.77 ч.1 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведено відсутність протиправної бездіяльності, з урахуванням чого та на підставі наданих суду доказів у їх сукупності, системного правового аналізу положень законодавства України - суд приходить висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 5, 19, 77, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної казначейської служби України (м. Київ, вул. Бастіонна, 6 ), третя особа Берегівська районна державна адміністрація Закарпатської області (Закарпатська область, м. Берегове, вул. Мукачівська, буд. 6 ), про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії відмовити.

2. Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 255 КАС України, та може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

СуддяС.І. Рейті