Справа № 160/23107/23
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2024-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 березня 2024 року м. Дніпросправа № 160/23107/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро

апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2023 року

у справі № 160/23107/23

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати позивачу компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення виплаченої 10.08.2023 року на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.02.2023 року у справі №160/16103/22;

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь позивача компенсацію втрати частини грошових доходів у сумі 49020 гривень 62 копійки у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення виплаченої 10.08.2023 року на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.02.2023 року у справі №160/16103/22.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2023 року у справі №160/23107/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати позивачу компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення виплаченої 10.08.2023 на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.02.2023 у справі №160/16103/22;

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь позивача компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення виплаченої 10.08.2023 на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.02.2023 у справі №160/16103/22, з урахуванням правової оцінки обставинам та висновків суду у даній справі.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Судом зазначено, що підставою звернення позивача до суду є не виплата відповідачем на користь позивача компенсації втрати частини доходів. Суд вказав, що грошове забезпечення є доходом, а у разі несвоєчасної виплати сум грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до діючого законодавства. Позивачу на виконання судового рішення по справі № 160/16103/22 10.08.2023 здійснено перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення за період з 14.09.2016 по 28.02.2018, що підтверджується наявними в матеріалах справи випискою по рахунку позивача від 10.08.2023 та не заперечується сторонами. Суд дійшов висновку, що належним захистом порушених прав позивача є зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення, виплаченої 10.08.2023 на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.02.2023 у справі №160/16103/22, з урахуванням правової оцінки обставинам та висновків суду у даній справі. Таким чином, суд дійшов вважав, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

Не погодившись з рішенням суду, Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, згідно якої скаржник просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2023 року у справі № 160/23107/23 в частині задоволення позовних вимог, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Скаржник вказує, що необхідною умовою для звернення до суду з позовом про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати є звернення особи до підприємства, установи, або організації із заявою про виплату відповідної компенсації на підставі Закону №2050, за наслідками розгляду якої власник чи уповноважений ним орган (особа) може або задовольнити таку заяву та виплатити відповідну компенсацію, або відмовити у її виплаті. Тому тільки у разі відмови у виплаті такої компенсації особа набуває право на звернення до суду. Скаржник зазначає, що позивач до військової частини НОМЕР_1 із заявою про виплату компенсації згідно до Закону №2050 та Порядку №159 не звертався, військова частина у такій виплаті не відмовляла, а отже право позивача не було порушено, у зв`язку з чим звернення позивача до суду є передчасним. Також, скаржник вважає, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду, однак доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду позивачем не надано.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги, та зазначає:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, позивач з 14.09.2016 по 15.07.2019 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та відповідно до наказу від 15.07.2019 року №154 позивача звільнено з військової служби.

У період проходження військової служби позивачу не у повному розмірі виплачувалась індексація грошового забезпечення.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.12.2020 у справі №160/8327/20 зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 14.09.2016 по 15.07.2019 з урахуванням виплачених сум та висновків суду.

На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.12.2020 року у справі №160/8327/20 відповідачем виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення з 14.09.2016 по 15.07.2019 у сумі 2639,64 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.02.2023 у справі №160/16103/22 зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 14.09.2016 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 02.05.2023 у справі №160/16103/22 зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, з урахуванням вже проведених виплат.

10.08.2023 військовою частиною НОМЕР_1 на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.02.2023 по справі № 160/16103/22 на користь позивача виплачено індексацію грошового забезпечення за період з 14.09.2016 по 28.02.2018 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року у сумі 58826,10 грн.

Позивач, вважаючи, що відповідачем у порушення ст. 4 Закону України « Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» не виплачено на користь позивача компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, урегульовані Законом України від 19.10.2000 № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі - Закон №2050-ІІІ).

Згідно зі статтями 1, 2 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Отже, дія зазначеного Закону поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності й господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), і стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України та які (відповідні доходи) не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата).

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону №2050-ІІІ компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів. Своєю чергою компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку та підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Колегія суддів враховує, що Верховний Суд в постанові від 11.12.2020 у справі № 200/10820/19-а дійшов наступних висновків:

«Судами попередніх інстанцій встановлено, що особа не зверталася до Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області із заявою про нарахування та виплати йому компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати страхових виплат за період з вересня 2016 року по квітень 2018 року відповідно до Закону № 2050-ІІІ та Порядку №159.

Своєю чергою, відповідач не відмовляв позивачу своїм рішенням у виплаті відповідної компенсації.

За змістом статті 7 Закону № 2050-ІІІ відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку.

З огляду на те, що у цій справі особа не зверталася до відповідача із заявою про виплату компенсації відповідно до Закону № 2050-ІІІ та Порядку № 159, а відповідач не відмовляв позивачу у виплаті відповідної компенсації, то право особи ще не було порушено суб`єктом владних повноважень і звернення його до суду з цим позовом є передчасним.

Отже, суди першої та апеляційної інстанції зробили законний і обґрунтований висновок про відмову у позові.»

З цих підстав, колегія суддів зазначає, що необхідною умовою для звернення до суду з позовом про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати є звернення особи до підприємства, установи або організації із заявою про виплату відповідної компенсації на підставі Закону № 2050-ІІІ та Порядку № 159, за наслідками розгляду якої власник чи уповноважений ним орган (особа) може (1) або задовольнити таку заяву та виплатити відповідну компенсацію, (2) або відмовити у її виплаті. А тому, тільки в разі відмови власника або уповноваженого ним органу (особи) виплатити таку компенсацію особа набуває право на звернення до суду з позовом про зобов`язання у судовому порядку виплатити відповідну компенсацію.

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 17.11.2021 у справі №460/4188/20.

Колегія суддів встановила, що позивач не подав до матеріалів справи доказів його звернення до відповідача з заявою про виплату йому компенсації втрати частини доходів після сплати відповідачем грошових коштів на виконання рішення суду у справі №160/16103/22, а також докази відмови відповідача у здійсненні виплати компенсації на підставі Закону № 2050-ІІІ. Долучена копія заяви від 6 травня 2020 року належним зверненням визнана бути не може .Суд апеляційної інстанції також зазначає , що порушення позивачем порядку звернення до відповідача за нарахуванням та виплатою йому компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати страхових виплат за період з вересня 2016 року по квітень 2018 року, що є його правом і залежить виключно від його волі, унеможливлює вирішення спору по суті.

Відтак, апеляційний суд погоджується з доводами скаржника про те, що звернення позивача з позовом до суду є передчасним, оскільки права позивача на отримання компенсації втрати частини доходів не порушено.

З цих підстав, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Натомість, суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що доводи позивача є обґрунтованими, а позов підлягає задоволенню частково.

Апеляційний суд також вважає помилковим взяття до уваги судом першої інстанції висновків Верховного Суду у постановах від 16.05.2019 у справі № 134/89/16-а, від 10.02.2020 у справі №134/87/16-а, від 05.03.2020 у справі №140/1547/19, від 24.01.2023 у справі №200/10176/19-а, оскільки фактичні обставини у цих справах та у справі № 160/23107/23 не є подібними.

Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи не в повному обсязі дослідив обставини, які мають значення для справи, неправильно застосував норми права, що відповідно до ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення в частині задоволення позовних вимог та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2023 року у справі № 160/23107/23 скасувати. Прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.ст.328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко