Справа № 160/31536/23
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2024-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.11.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить визнати незаконною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не включенні ОСОБА_1 в наказ про виплату додаткової грошової винагороди, збільшеної до 100 тис. грн. за період перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування з приводу отриманого поранення за період: з 13.03.2023 по 23.03.2023, з 03.05.2023 по 09.06.2023; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 включити ОСОБА_1 в наказ про виплату додаткової грошової винагороди, збільшеної до 100 тис. грн. за період перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування з приводу отриманого поранення за період: з 13.03.2023 по 23.03.2023, з 24.03.2023 по 24.04.2023, з 03.05.2023 по 09.06.2023, з 20.06.2023 по 20.07.2023.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що ОСОБА_1 , військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , 14.01.2023 року при виконанні обов`язків військової служби, отримав поранення, яке пов`язано із захистом Батьківщини. Однак, за час перебування на лікуванні, а саме за періоди з 13.03.2023 по 23.03.2023, з 03.05.2023 по 09.06.2023 та за час перебування у відпустці для лікування, позивачу не виплачена додаткова грошова винагорода, збільшена до 100 тис. грн. Вказує, що відповідно довідки ВЛК від 03.02.2023 №52 травма позивача значиться як тяжка, однак в подальших довідках ВЛК травма значиться як легка. За результатами скарг щодо визначення ступеню травми, ВЛК КНП «Криворізька міська лікарня №» Криворізької міської ради, 16.11.2023 проведено медичний огляд, за результатами якого встановлено, що травма отримана позивачем є тяжкою. Зазначає, що внаслідок невірного встановлення ступеню тяжкості травми, позивачу за період перебування у відпустці для лікування, не включено відповідачем в наказ про виплату додаткової грошової винагороди, збільшеної до 100 тис. грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.12.2023 року адміністративний позов було залишено без руху, оскільки позовна заява була подана без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ж ухвалою відповідачу надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Копію ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.01.2024 року разом із копією позовної заяви з додатками було надіслано відповідачу в його електронний кабінет та отримано 10.01.2024 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, яка міститься у матеріалах справи.
Також, копію ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.01.2024 року разом із копією позовної заяви з додатками було надіслано відповідачу на його юридичну адресу та отримано останнім 17.01.2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Однак, відповідач не скористався своїм правом та не подав до суду відзив на позовну заяву у строки встановлені ухвалою суду.
Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді стрільця-санітара.
Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням НОМЕР_2 , виданим 12.07.2023 року Командуванням Десантно-штурмових військ Збройних Сил України.
14.01.2023 року ОСОБА_1 , під час безпосередньої участі у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань, в районі населеного пункту Білогорівка Луганської області, отримав бойове травмування: мінно-вибухову травму, струс головного мозку, акубаротравму, закриту черепно-мозкову травму, забій правого колінного суглоба, що підтверджується первинною медичною картою форми 100 та довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №741 від 11.04.2023 року.
3 18.01.2023 року по 20.01.2023 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні у КП «Волинська обласна клінічна лікарня» Волинської обласної ради, з діагнозом акубаротравма, гостра сенсоневральна приглухуватість справа, струс головного мозку у вигляді помірного цефалгічного синдрому та легкого вестибуло-атактичного, міопія слабкого ступеня, забій, травматичне пошкодження місця прикріплення правого надколінного м`язу, що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого №1206 від 20.01.2023 року.
03.02.2023 року солдат ОСОБА_1 , пройшов медичний огляд військово-лікарської комісії КП «Луцька центральна районна лікарня» Підгайцівської сільської ради, по завершенню якого видано довідку №52 від 03.02.2023 року, в якій зазначено, що на підставі статті 65, графи II Розкладу хвороб ТДВ - графи потребує відпустки за станом здоров`я на 30 (тридцять) календарних днів.
У довідці військово-лікарської комісії №52 від 03.02.2023 року зазначено діагноз та постанову військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання, поранення, контузії, каліцтва. Стан після травматичного пошкодження підостьового м`язу правого плечового суглоба, тендовагініт довгої головки двоголового м`язу плеча, пошкодження заднього рогу медіального меніска (St. II-а ст.), пошкодження заднього рогу латерального меніска (St. II-а ст), пошкодження препателярної складки з синовіїто правого колінного суглоба внаслідок мінно-вибухової травми (14.01.2023 року), дегенеративні зміни передньої хрестоподібної зв`язки з тимчасовим порушенням функції правої верхньої та нижньої кінцівок. На підставі наказу Міністерства охорони здоров`я України від 04.07.2007 № 370 травма відноситься до тяжких.
3 15.03.2023 року по 23.03.2023 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Центральна міська лікарня» Рівненської міської ради, що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого №4364 від 23.03.2023 року.
23.03.2023 року солдат ОСОБА_1 , пройшов медичний огляд військово-лікарської комісії КНП «Центральна міська лікарня» Рівненської міської ради, по завершенню якого видано довідку №69 від 23.03.2023 року, в якій зазначено, що на підставі статті 81, графи II Розкладу хвороб: потребує відпустки за станом здоров`я на 30 (тридцять) календарних днів.
У довідці військово-лікарської комісії зазначено діагноз та постанову військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання, поранення, контузії, каліцтва. Діагноз: часткове пошкодження ПХЗ правого колінного суглоба. На підставі наказу Міністерства охорони здоров`я України від 04.07.2007 № 370 травма відноситься до легкого.
3 03.05.2023 року по 09.06.2023 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Криворізька міська лікарня №5» Криворізької міської ради, що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого №2419/264 від 09.06.2023 року.
20.06.2023 року солдат ОСОБА_1 , пройшов медичний огляд військово-лікарської комісії у Військовій частині НОМЕР_3 , по завершенню якого видано довідку №2499/1 від 20.06.2023 року, в якій зазначено, що на підставі статті 81, графи II Розкладу хвороб, графи 1 ТДВ «Б» потребує відпустки за станом здоров`я на 30 (тридцять) календарних днів.
У довідці військово-лікарської комісії зазначено діагноз та постанову військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання, поранення, контузії, каліцтва. Стан після оперативного лікування: (16.03.2023) артроскопія, дебрідмент, абляція передньої хрестоподібної зв`язки правого колінного суглобу, (25.05.2023) артроскошя дебрідмент правого колінного суглобу з приводу вибухової травми (14.01.2023): забою правого колінного суглобу, пошкодження медіального меніска, у, вигляді зміцнілих післяопераційних рубців з тимчасовим порушенням функції. На підставі наказу Міністерства охорони здоров`я України від 04.07.2007 № 370 травма кваліфікується як легка.
16.11.2023 року солдат ОСОБА_1 , пройшов медичний огляд військово-лікарської комісії КНП «Криворізька міська лікарня №5» Криворізької міської ради, по завершенню якого видано довідку №204 від 16.11.2023 року, в якій зазначено діагноз та постанову військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання, поранення, контузії, каліцтва. На підставі наказу Міністерства охорони здоров`я України від 04.07.2007 № 370 травма тяжкого ступеню.
Вважаючи що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо не включення в наказ про виплату додаткової грошової винагороди, збільшеної до 100 тис. грн. за період перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування з приводу отриманого поранення, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Частиною 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон України №2232-ХІІ) передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Відповідно до статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-ХІІ з наступними змінами та доповненнями у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон України №2011-ХІІ), військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно з пунктом 1 статті 9 Закону України №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Пунктами 2 - 4 цієї правової норми встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Наказом Міністра оборони України № 260 від 07.06.2018 затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок № 260).
Відповідно до пункту 17 Порядку № 260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який діє на даний час.
Пунктом 5 зазначеної постанови передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.
01.04.2022 року постановою Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168" № 400 внесено зміни до вказаної вище постанови, згідно з якими до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Згідно з пунктом 2 цієї постанови, вона набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24.02.2022 року.
Відповідно до абзацу 4 п.1 Постанови №168 (в редакції після 21.01.2023 року) відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
З аналізу наведених норм Постанови №168 вбачається, що встановлено лише дві умови, необхідні для виплати збільшеної до 100 000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини та факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.
При цьому, суд зауважує, що Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захисті Батьківщини, за які виплачується збільшена до 100 000 гривень винагорода.
Позивач не погоджується з бездіяльністю відповідача щодо не включення в наказ про виплату додаткової грошової винагороди, збільшеної до 100 тис. грн. за період перебування на стаціонарному лікуванні за період: з 13.03.2023 по 23.03.2023, з 03.05.2023 по 09.06.2023.
Щодо періоду перебування на стаціонарному лікуванні, суд зазначає наступне.
Як було встановлено судом та свідчать матеріали справи, 14.01.2023 року ОСОБА_1 , під час безпосередньої участі у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань, в районі населеного пункту Білогорівка Луганської області, отримав бойове травмування: мінно-вибухову травму, струс головного мозку, акубаротравму, закриту черепно-мозкову травму, забій правого колінного суглоба, що підтверджується первинною медичною картою форми 100 та довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №741 від 11.04.2023 року.
Після отриманого поранення позивач знаходився на стаціонарному лікуванні у КНП «Центральна міська лікарня» Рівненської міської ради з 15.03.2023 року по 23.03.2023 року; у КНП «Криворізька міська лікарня №5» Криворізької міської ради з 03.05.2023 року по 09.06.2023 року.
Крім того, у свідоцтві про хворобу №204 від 16.11.2023 року також зазначено, що за ступенем тяжкості, травма позивача тяжкого ступеню та поранення, яке отримав позивач, пов`язане із захистом Батьківщини.
Отже, в періоди перебування позивача на стаціонарному лікуванні з 15.03.2023 року по 23.03.2023 року, з 03.05.2023 року по 09.06.2023 року він набув права на отримання додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 грн. розмірі, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
При цьому, суд зазначає, що станом на дату винесення рішення по справі, відповідачем відзиву на позовну заяву та жодних пояснень чи розрахунків по справі не надано.
Наведене свідчить про допущену відповідачем протиправну бездіяльність щодо нарахування та виплати у повному та належному розмірі додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 грн. розмірі, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у період перебування позивача на стаціонарному лікуванні.
Щодо періоду перебування у відпустці для лікування з приводу отриманого поранення, суд зазначає наступне.
Згідно з абзацом 4 пункту 1 Постанови № 168 умовою для виплати додаткової винагороди є перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Згідно з пунктом 9 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці за станом здоров`я), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні).
Так, вжите у Постанові № 168 формулювання «відпустка для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії» має бути трактовано установою (військовою частиною), що приймає рішення про таку відпустку лише з урахуванням спеціального законодавства у сфері охорони здоров`я, яке, в свою чергу такого виду відпустки не передбачає.
Отже, єдиний вид відпустки, рішення про потребу в якій може прийняти ВЛК - «відпустка за станом здоров`я», передбачена Положенням, є тотожним за своїм юридичним змістом «відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії», передбаченій Постановою №168.
Відповідно, перебування особи у відпустці за станом здоров`я за постановою ВЛК, якщо такій відпустці передувало лікування у стаціонарному закладі у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини із визначенням лікувальним закладом подальших лікувальних рекомендації на час перебування у відпустці, є підставою для включення такої особи до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, на підставі абзацу 4 пункту 1 Постанови № 168.
Судом встановлено, що 23.03.2023 року солдат ОСОБА_1 , пройшов медичний огляд військово-лікарської комісії КНП «Центральна міська лікарня» Рівненської міської ради, по завершенню якого, у довідці №69 від 23.03.2023 року було зазначено, що позивач потребує відпустки за станом здоров`я на 30 (тридцять) календарних днів.
Також 20.06.2023 року позивач, пройшов медичний огляд військово-лікарської комісії у Військовій частині НОМЕР_3 , по завершенню якого було зазначено, що на підставі статті 81, графи II Розкладу хвороб, графи 1 ТДВ «Б» солдат ОСОБА_1 потребує відпустки за станом здоров`я на 30 (тридцять) календарних днів.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що за час перебування позивача у відпустці за станом здоров`я внаслідок тяжкого поранення, відповідачем має бути виплачена збільшена до 100000 гривень додаткова винагорода пропорційно часу відпустки.
Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо не включення в наказ про виплату додаткової грошової винагороди, збільшеної до 100 тис. грн., та зобов`язання відповідача включити в наказ про виплату додаткової грошової винагороди, збільшеної до 100 тис. грн. суд зазначає, що питання видання відповідних наказів є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.
Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим його завданням є здійснення правосуддя.
Оскільки судом встановлено безумовне право позивача на отримання додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови № 168, а виплата вказаної винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників), видання яких є дискреційними повноваженнями Військової частини НОМЕР_1 , суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вказаних позовних вимог.
В свою чергу, відповідно частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Враховуючи вимоги статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на те, що відповідачем не надано доказів нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди у відповідності до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», з метою ефективного захисту порушеного права позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 , в повному розмірі додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 грн. розмірі, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні після отриманого поранення та у відпустках за станом здоров`я для лікування після тяжкого поранення та зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у збільшеному до 100 000 грн. розмірі, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні після отриманого поранення та відпустках для лікування після тяжкого поранення за періоди: з 15.03.2023 по 23.03.2023, з 24.03.2023 по 24.04.2023, з 03.05.2023 по 09.06.2023, з 20.06.2023 по 20.07.2023, з урахуванням раніше виплаченої суми додаткової винагороди.
З системного аналізу матеріалів справи, наведених норм законодавства, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає, що позивача звільнено від сплати судового збору відповідно до вимог пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", відповідно розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 2, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 в повному розмірі додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 грн. розмірі, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні після отриманого поранення та у відпустках за станом здоров`я для лікування після тяжкого поранення за періоди: з 15.03.2023 по 23.03.2023, з 24.03.2023 по 24.04.2023, з 03.05.2023 по 09.06.2023, з 20.06.2023 по 20.07.2023.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у збільшеному до 100 000 грн. розмірі, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні після отриманого поранення та відпустках для лікування після тяжкого поранення за періоди: з 15.03.2023 по 23.03.2023, з 24.03.2023 по 24.04.2023, з 03.05.2023 по 09.06.2023, з 20.06.2023 по 20.07.2023, з урахуванням раніше виплаченої суми додаткової винагороди.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська