Справа № 160/32115/23
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2024-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Кучми К.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
Представник позивача Кривов`язова К.М. 06.12.2023 року звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій з урахуванням уточнень від 19.12.2023 року, просить:
- зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області відновити виплату пенсії позивачу з грудня 2020 р., як не працюючому пенсіонеру з урахуванням всіх підвищень, індексацій, надбавок та доплат (включаючи доплату за вік з квітня 2020 р.) відповідно до ст.42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" довічно на банківський рахунок (дод.14), з виплатою компенсації розрахованої за нормами Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та постанови КМУ № 159 від 21.02.2001 р. "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати", за невчасно отримані та неотримані суми пенсійних виплат, як частини доходу, за період невиплати з 01.12.2020 р. по дату фактичної виплати усієї суми пенсії.
В обґрунтування позовної заяви вказано, що 16.10.2023 року представник позивача звернулася до відповідача з питання пенсійного забезпечення. Листом від 14.11.2023 року відповідач повідомив, що виплату пенсії позивачу було припинено з 01.06.2021 року відповідно до ст.49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а в рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.07.2023 року у справі №160/8273/23 відсутні зобов`язання щодо поновлення пенсії. Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо не поновлення виплати йому пенсії з грудня 2020 р., як не працюючому пенсіонеру з урахуванням всіх підвищень, індексацій, надбавок та доплат. Вказане стало підставою для звернення до суду з позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.12.2023 року заява була залишена без руху через невідповідність приписам ст.ст.160, 161 КАС України та запропоновано позивачу, у десятиденний строк з дня отримання ухвали суду, усунути недоліки заяви шляхом надання позовної заяви, відповідно до кількості учасників справи та документу про сплату судового збору в розмірі 1 073,60 грн.
На виконання ухвали суду, представником позивача 19.12.2023 року були усунуті недоліки, а саме: до суду надано квитанцію про сплату судового збору у зазначеному розмірі та позовну заяву.
Ухвалою суду від 20.12.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Відповідачу позов з додатками та зазначена ухвала суду доставлені до його електронного кабінету 19.12.2023 року та 21.12.2023 року, що підтверджується відповідними довідками наявними матеріалах справи. Але відзиву на позовну заяву чи будь-яких документів, що стосуються даного предмету спору, відповідач до теперішнього часу на адресу суду не надіслав.
Згідно із ч.2 ст.175 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву, у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд встановив наступні обставини справи.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, з 30.03.1998 р. перебував на пенсійному обліку та отримував пенсію за віком.
26.04.2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з 01.05.2013 року з урахуванням усіх підвищень, індексацій, надбавок, доплат і нарахуванням компенсації втрати частини доходів за затримку виплати пенсії. За результатами вказаного звернення отримав лист "Про розгляд звернення" від 25.05.2021 року, в якому було відмовлено у даному перерахунку.
Вказану відмову позивач оскаржив в судовому порядку.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 року у справі №160/9429/21 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, а саме:

- визнано протиправними дії Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області по призначенню наукової пенсії за віком ОСОБА_1 у постійному розмірі довічно, із зазначенням в графі "Особливості": "Не підлягають МП, призначено за рішенням суду в твердому розмірі з 29.06.2015 р. без проведення поточних перерахунків і осучаснення пенсії;

- зобов`язано Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.04.2021 року про перерахунок пенсії з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні та прийняти рішення відповідно до пункту 4-7 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язано Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області починаючи з 01.04.2020 року нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну компенсаційну виплату у розмірі до 500 гривень як особі, якій виповнилося 80 років;

- у задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено;

- вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Вказане рішення в апеляційному порядку сторонами не оскаржувалось та набрало законної сили.

ОСОБА_1 через свого представника звернувся до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області із заявами від 23.12.2022 року та від 07.01.2023 року, в яких просив перерахувати, поновити з 01.12.2020 року пенсію за віком, із застосуванням всіх підвищень, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України, як непрацюючому пенсіонеру, дитині війни, та виплачувати на визначений пенсіонером банківський рахунок, відкритий в АТ КБ "Приватбанк". За результатами вказаного звернення відповідачем 20.01.2023 року було надано відповідь на звернення представника позивача.

Вважаючи протиправними рішення відповідача щодо не поновлення виплати пенсії, позивач звернувся до суду з позовом.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.07.2023 року у справі №160/8273/23 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, а саме:

- визнано протиправною відмову Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області у розгляді заяв представника ОСОБА_1 від 23.12.2022 року та від 07.01.2023 року про поновлення виплати та перерахунок пенсії за віком;

- зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області розглянути заяви представника ОСОБА_1 від 23.12.2022 року та від 07.01.2023 року про поновлення виплати та перерахунок пенсії за віком, та прийняти рішення у встановленому порядку відповідно до вимог законодавства, з урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки;

- у задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено;

- вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Вказане рішення в апеляційному порядку сторонами не оскаржувалось та набрало законної сили.

16.10.2023 року до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області надійшла заява від позивача, в якій він просив поновити виплату пенсії з 01.12.2020 р., перерахувати розмір відновленої пенсії за віком, починаючи з 29.06.2015 р.., як непрацюючому пенсіонерові і дитині війни, з урахуванням підвищень, надбавок і доплат до пенсії і компенсацією втрати доходів за затримку виплати пенсії за період з 29.06.2015 р. по день фактичної виплати затриманої пенсії в належному розмірі і довічно, відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", провести осучаснення пенсії, відповідно до пенсійної реформи України, на загальних підставах, виплатити заборгованість по пенсії, починаючи з 29.06.2015 р. одним платежем, з урахуванням раніше виплачених сум, і виплачувати пенсію на визначений позивачем банківський рахунок АТ КБ "Приватбанк", з урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки.

Листом відповідача від 14.11.2023 року "Про розгляд звернення" позивача було повідомлено, зокрема наступне: "Заява про виплату пенсії може подаватися до органу Пенсійного фонду України в електронній формі через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України з використанням засобів кваліфікованого електронного підпису. 27.12.2022 через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України з використанням засобів кваліфікованого електронного підпису надійшла заява з вказаним банківським рахунком ПАТ "Приватбанку". В Ваш особовий рахунок внесено банківські реквізити відповідно заяви. Одночасно повідомляємо, що виплату пенсії Вам припинено з 01.06.2021 р. у відповідності до статті 49 Закону № 1058-IV (неотримання пенсії протягом 6 місяців). Оскільки в рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду №160/8273/23 від 06.07.2023 відсутні зобов`язання щодо поновлення пенсії, підстави для поновлення відсутні".

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить із наступного.

Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Статтею 8 Закону №1058-IV закріплено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Так, відповідно до пункту 1 частини першої цієї статті право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: 1) громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом; 2) особи, яким до дня набрання чинності цим Законом була призначена пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" (крім соціальних пенсій) або була призначена пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) за іншими законодавчими актами, але вони мали право на призначення пенсії за Законом України "Про пенсійне забезпечення" - за умови, якщо вони не отримують пенсію (щомісячне довічне грошове утримання) з інших джерел, а також у випадках, передбачених цим Законом, - члени їхніх сімей.

Нормами статті 44 Закону №1058-IV встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною п`ятою статті 45 цього Закону визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган ПФУ та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Згідно із ст.49 Закону №1058-IV виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Питання виплати пенсій урегульовано ст.47 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за якою пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України незалежно від задекларованого або зареєстрованого місця проживання пенсіонера організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

У рішенні Верховного Суду від 03.05.2018 року у зразковій справі №805/402/18, залишеному без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018, висловлена правова позиція, згідно якої перелік підстав припинення виплати пенсії, визначений Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, передбачених законом.

Перелік підстав припинення виплати пенсії, визначений ч.1 ст.49 Закону №1058-ІV є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, передбачених законом.

Призупинення виплати пенсії вищевказаним законом не передбачено.

Отже, виходячи з вищезазначених норм права, припинення виплати пенсії можливе лише за умови прийняття пенсійним органом відповідного рішення або на підставі рішення суду і лише з підстав, визначених ст.49 Закону №1058-ІV. Поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому ч.3 ст.35 та ст.46 цього Закону.

В свою чергу питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління ПФУ від 25.11.2005 року №22-1, в редакції станом на час звернення із заявою від 14.10.2023 року

Згідно із пунктом 1.1 Порядку №22-1 заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Пунктом 2.8 Порядку №22-1 визначено, що поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

При поновленні виплати пенсії та переведенні з одного виду пенсії на інший до наявних документів особа може додати:

1) документи про страховий стаж за період роботи до 01 січня 2004 року, який не врахований у пенсійній справі, у тому числі після призначення пенсії. За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу;

2) довідку про заробітну плату відповідно до абзаців другого і третього підпункту 3 пункту 2.1 цього розділу;

3) документи про обставини, що впливають на розмір пенсії (наприклад, зміна кількості членів сім`ї, які перебували на утриманні пенсіонера чи померлого годувальника, виникнення (втрата) права на надбавку на непрацездатних членів сім`ї і надбавку на догляд за ними, визнання заявника одиноким і таким, що потребує сторонньої допомоги, визнання заявника особою з інвалідністю або учасником війни тощо).

Відповідно до пункту 2.23 Порядку №22-1, до заяви про призначення (поновлення) пенсії особи, які тимчасово проживають за кордоном, додають копії документів, в тому числі документів про отримання тимчасового захисту або статусу біженця та реєстрацію їх місця тимчасового проживання / перебування за кордоном (з перекладом), засвідчені дипломатичним представництвом або консульською установою України або нотаріально.

Згідно із пунктом 4.1 Порядку №22-1, заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Як вже зазначалося вище, 16.10.2023 року до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області надійшла заява ОСОБА_1 , в якій останній просив поновити виплату пенсії.

Листом відповідача від 14.11.2023 року позивача було повідомлено про припинення виплати пенсії з 01.06.2021 р. у зв`язку з неотриманням пенсії протягом 6 місяців відповідно до статті 49 Закону № 1058-IV.

В свою чергу у листі відповідача від 14.11.2023 року відсутнє посилання на будь-яке рішення пенсійного органу або суду з цього приводу.

Крім того, в матеріалах справи рішення з питань припинення (призупинення) виплати пенсії позивачу також відсутнє, тобто, відповідач фактично припинив пенсійні виплати позивачу без наявності рішення з цього приводу, що суперечить вимогам Закону №1058-ІV.

В зв`язку з чим дії відповідача по призупиненню (припиненню) виплати пенсії є протиправними, а тому суд вважає на необхідне визнати протиправними дії Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області щодо відмови в поновленні виплати пенсії за віком ОСОБА_1 , відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Статтею 5 КАС України визначені способи захисту порушених прав, свобод та інтересів, та зазначено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п.4 та п.10 ч.2 ст.245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Згідно із ч.4 ст.245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Такі рішення приймаються на підставі звернення зацікавленої особи та за результатами аналізу поданих документів.

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду, відсутність належним чином оформленого рішення суб`єкта владних повноважень (в даному випадку - рішення відповідача про поновлення або відмову у поновленні виплати пенсії) свідчить про те, що уповноважений орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен був ухвалити за законом (постанови Верховного Суду від 14.08.2020 р. у справі №815/6699/17, від 30.11.2020 р. у справі №804/4743/16).

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст.1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву про поновлення виплати пенсії за віком та вирішити питання про поновлення ОСОБА_1 виплати пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та з урахуванням висновків суду.

Разом з тим, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 про поновлення йому виплати пенсії з грудня 2020 р., як непрацюючому пенсіонеру з урахуванням всіх підвищень, індексацій, надбавок та доплат (включаючи доплату за вік з квітня 2020 р.) відповідно до ст.42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" довічно на банківський рахунок (дод.14), з виплатою компенсації розрахованої за нормами Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та постанови КМУ № 159 від 21.02.2001 р. "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати", за невчасно отримані та неотримані суми пенсійних виплат, як частини доходу, за період невиплати з 01.12.2020 р. по дату фактичної виплати усієї суми пенсії, з огляду на те, що призначення, виплата, перерахунок пенсії належить виключно до функцій органів Пенсійного фонду України.

У межах спірних правовідносин поновлення виплати позивачу раніше призначеної пенсії не відбулось, а відповідач не вчиняв будь-яких дій, пов`язаних із розрахунком її розміру, як і не визначав, у який спосіб здійснювати виплату поновленої пенсії, у зв`язку з чим суд вважає, що підстави для зобов`язання суб`єкта владних повноважень провести перерахунок пенсії в судовому порядку та здійснювати виплату пенсії - відсутні.

Кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання у сфері цивільних, господарських, публічно-правових відносин та за наявності неврегульованих питань.

Порушення права означає необґрунтовану заборону на його реалізацію або встановлення перешкод у його реалізації, або значне обмеження можливостей його реалізації тощо.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд захищає лише порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

Отже, у задоволенні вказаних позовних вимог позивачу слід відмовити.

Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Частиною 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Приймаючи до уваги вище наведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовної заяви з викладених вище підстав.

Згідно із ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Як видно з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1 073,60 грн., тому сплачений судовий збір підлягає поверненню йому у розмірі 536,80 грн. (1 073,60 грн : 2).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, викладені в листі від 14.11.2023 року №56545-45020/К-01/8-0400/23 щодо відмови в поновленні виплати пенсії за віком ОСОБА_1 , відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про поновлення виплати пенсії за віком та вирішити питання про поновлення йому виплати пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовної заяви відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул.Набережна Перемоги, 26, м.Дніпро, 49094, ) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати по справі у розмірі 536,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя К.С. Кучма