Справа № 320/30410/23
Суддя: Марич Є.В.
Дата ухвалення: 2024-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2024 року справа №320/30410/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Марич Є.В., розглянувши порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (Код , адреса: 08301, Київська область, Бориспільський район, м. Бориспіль, вул. Київський Шлях, 63) щодо невчинення дій по зняттю арешту з усього майна, яке належить на праві власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ), що накладений постановою про арешт майна боржника старшого державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Сергієнко Олексія Миколайовича від 22.11.2016 року в межах виконавчого провадження №52953175, номер запису про обтяження №18543579;

- зобов`язати Бориспільський відділ державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (Код , адреса: 08301, Київська область, Бориспільський район, м. Бориспіль, вул. Київський Шлях, 63) вчинити дії щодо зняття арешту з усього майна, яке належить на праві власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ), накладеного постановою про арешт майна боржника старшого державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Сергієнко Олексія Миколайовича від 22.11.2016 року в межах виконавчого провадження №52953175, номер запису про обтяження №18543579.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що наявність арешту, накладеного в межах виконавчого провадження №52953175 на житловий будинок АДРЕСА_2 , порушує його право як власника такого майна, адже позбавлений можливості вільно розпоряджатися своєю власністю. Відповідачем, в порушення вимог ч. 1, ч. 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», прийнявши постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», не знято арешт з майна позивача та відмовлено усувати таке порушення прав позивача, чим допустив протиправну бездіяльність.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.11.2023р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі з викликом сторін, запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву.

В ході судового розгляду суд перейшов до розгляду справи по суті в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

На виконанні у Бориспільському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області перебувало виконавче провадження №52953175 з примусового виконання виконавчого листа №1-КП/359/48/2016, виданого Бориспільським міськрайонним судом Київської області 11.09.2016, про конфіскацію майна ОСОБА_1 на користь Держави.

Постановою старшого державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Сергієнко Олексієм Миколайовичем від 22.11.2016 в межах даного виконавчого провадження накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_1 .

31 серпня 2017 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження згідно з п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Представником позивача подано до відповідача заяву від 21.07.2023 щодо зняття арешту з майна.

Листом від 25.07.2023 №64106 відповідач повідомив, що оскільки виконавче провадження №52953175 знищене за строком його зберігання, тому відсутня можливість зняти арешт та рекомендував позивачу звернутися до суду із відповідним позовом.

Позивач зазначив, що відповідачем після закінчення виконавчого провадження протиправно не знято арешт з його нерухомого майна, у зв`язку з чим звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VІІІ).

Згідно зі статтею 1 Закону №1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно частинами 1, 2 статті 13 Закону №1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Частиною 4 статті 13 Закону №1404-VIII передбачено, що опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п`ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

Згідно частини 1 статті 52 Закону №1404-VIII визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Відповідно до частини 1 статті 57 Закону №1404-VIII арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, зокрема, винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22.04.2016 у справі №359/9109/15-к (провадження №1-КП/359/48/2016) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 313, ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст.307 КК України та призначено йому покарання: у виді позбавлення волі з конфіскацією майна.

Питання про конфіскацію майна вирішується у порядку, встановленому КПК України та Кримінально-виконавчим кодексом Украйни (далі - КВК України).

Згідно з частиною 2 статті 52 Кримінального кодексу України (далі - КК України) додатковим покараннями є, зокрема, конфіскація майна.

Покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна яке є власністю засудженого (ч.1 статті 59 КК України).

Статтею 48 КВК України передбачено, суд, який постановив вирок, що передбачає як додаткове покарання конфіскацію майна, після набрання ним законної сили надсилає виконавчий лист, копію опису майна і копію вироку для виконання Державній виконавчій службі про що сповіщає відповідну фінансову установу. У разі відсутності у справі опису майна засудженого надсилається довідка про те, що опису майна не проводилося. Виконання покарання у виді конфіскації майна здійснюється Державною виконавчою службою за місцезнаходженням майна відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Конфіскації підлягає майно, що є у власності засудженого. Спори, пов`язані з конфіскацією майна, вирішуються в порядку, встановленому законом (ч.1, ч.3 статті 49 КВК України).

Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Відповідно до частини 1 статті 62 Закону №1404-VIII виконання рішень про конфіскацію майна здійснюється органами державної виконавчої служби в порядку, встановленому цим Законом.

Бориспільським міськрайонним судом Київської області видано 11.09.2016 виконавчий лист №1-КП/359/48/2016 про конфіскацію майна ОСОБА_1 на користь Держави та надіслано його до Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Постановою від 22.11.2016 в межах даного виконавчого провадження №52953175 накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_1 та внесено до реєстру нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження №18543579 від 12.01.2017.

31 серпня 2017 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження згідно з п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 39 Закону №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Частиною 1 статті 40 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна (ч.2 статті 40 Закону №1404-VIII).

Таким чином, з вищенаведеного слідує, що у разі закінчення виконавчого провадження, державний виконавець відповідно до імперативних вимог ч.1 ст.40 Закону №1404-VIII зобов`язаний зняти арешт, накладений на майно (кошти) боржника, виключити відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників та скасувати інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення.

Однак, у матеріалах справи відсутні докази про вчинення таких дій (зняття арешту, накладеного на майно боржника, виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників) державним виконавцем при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження від 31.08.2017.

Крім того, згідно відомостей Державного реєстру речових прав, запис про обтяження №18543579 від 12.01.2017 є чинним і не скасований.

Згідно з вимогами ч. ч. 4, 5 статті 59 Закону №1404-VIII підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення цього Закону.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

З матеріалів справи, а саме листа відповідача від 25.07.2023 №64106, судом встановлено, що виконавче провадження №52953175, відкрите за виконавчим листом №1-КП/359/48/2016, виданим 11.09.2016 Бориспільським міськрайонним судом Київської області про конфіскацію майна, що належить на праві власності позивачу знищено, з огляду на закінчення строку зберігання.

Враховуючи вказані обставини, у матеріалах справи відсутні правові підстави для продовження дії арешту майна позивача.

Таким чином, оскільки у матеріалах справи відсутні належні докази необхідності існування станом на час розгляду справи накладеного на майно позивача арешту постановою від 22.11.2016 ВП №52953175, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо незняття арешту з майна, яке належить на праві власності позивача, накладеного постановою про арешт майна боржника старшого державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Сергієнко Олексія Миколайовича від 22.11.2016 року в межах виконавчого провадження №52953175 та зобов`язання зняти арешт з майна позивача.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності своєї бездіяльності.

За таких обставин, проаналізувавши норми законодавства, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

На підставі частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України на користь позивача підлягають стягненню здійсненні ним судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (адреса: 08301, Київська область, Бориспільський район, м. Бориспіль, вул. Київський Шлях, 63; ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, - задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (адреса: 08301, Київська область, Бориспільський район, м. Бориспіль, вул. Київський Шлях, 63; ) щодо невчинення дій по зняттю арешту з усього майна, яке належить на праві власності ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), що накладений постановою про арешт майна боржника старшого державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Сергієнко Олексія Миколайовича від 22.11.2016р. в межах виконавчого провадження №52953175, номер запису про обтяження №18543579.

3. Зобов`язати Бориспільський відділ державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (адреса: 08301, Київська область, Бориспільський район, м. Бориспіль, вул. Київський Шлях, 63; ) вчинити дії щодо зняття арешту з усього майна, яке належить на праві власності ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_3 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), накладеного постановою про арешт майна боржника старшого державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Сергієнко Олексія Миколайовича від 22.11.2016 року в межах виконавчого провадження №52953175, номер запису про обтяження №18543579.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн за рахунок бюджетних асигнувань Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (адреса: 08301, Київська область, Бориспільський район, м. Бориспіль, вул. Київський Шлях, 63; ).

5. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Марич Є.В.