Справа № 420/21720/23
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2024-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/21720/23

Головуючий в І інстанції: Пекний А.С.

Дата та місце ухвалення рішення: 07.12.2023 р.

м.Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді - доповідача - Шеметенко Л.П.

судді - Градовського Ю.М.

судді - Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати п.1 наказу ГУНП в Одеській області № 1835 від 21.07.2023 року «Про порушення службової дисципліни окремими поліцейськими ГУНП в Одеській області» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності інспектора сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_1 та застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП в Одеській № 961 о/с від 27.07.2023 року в частині звільнення зі служби в поліції інспектора сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_1 ;

- зобов`язати ГУНП в Одеській області поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області;

- стягнути з ГУНП в Одеській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 28.07.2023 року по день поновлення на посаді.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07.12.2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просив скасувати рішення суду та прийняти нове судове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилався на те, що в основу висновку службового розслідування покладено лише матеріали кримінального провадження, оскільки факт вчинення дисциплінарного проступку, за який обов`язковим наслідком є застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, ґрунтується виключно на обставинах та процесуальних документах саме кримінального провадження №0000072 від 16.02.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України. В свою чергу апелянт вважає, що враховуючи відсутність обвинувального вироку суду, його звільнення зі служби в поліції на підставі матеріалів досудового розслідування є незаконним.

На думку апелянта відповідачем не врахований принцип презумпції невинуватості, згідно якого особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. В апеляційній скарзі зазначено, що пред`явлення позивачу підозри, проведення обшуку та інші процесуальні дії, які вчинялися органами досудового розслідування в рамках кримінального провадження, не можуть бути підставою для звільнення його з органів поліції, так як відповідач повинен довести, що позивачем порушено службову дисципліну та скоєно дисциплінарний проступок.

Також апелянт зазначає, що ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси щодо застосування запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою не доказують його вину у вчиненні корупційного правопорушення, а є лише фіксуванням певних обставин та подій.

Апелянт вважає, що матеріали службового розслідування не містять доказів використання ним державного майна (службового транспортного засобу) в приватних інтересах, керування незакріпленим службовим транспортним засобом, не доведено неналежне ведення дорожньої документації.

Також в апеляційній скарзі апелянт посилався на те, що дисциплінарна комісія не довела, які негативні наслідки спричинило складання ним протоколів про адміністративну відповідальність із відхиленням від відповідної інструкції. Апелянт вважає, що членами дисциплінарної комісії проігноровано дані, що його характеризують, а саме службову характеристику, згідно якої за час проходження служби на вищевказаній посаді він порушень норм діючого законодавства України не допускав, зарекомендував себе з позитивного боку, про що свідчить відсутність будь-яких нарікань, зауважень, доган з боку керівництва.

Апелянт зазначає, що матеріали службового розслідування не містять доказів вчинення ним таких порушень, що тягнуть за собою обов`язкове звільнення зі служби в поліції, відсутня наявність причинного зв`язку між його діями та їх наслідками, що, в свою чергу, свідчить про безпідставність доцільності застосування такого дисциплінарного стягнення як звільнення з посади.

Зазначене спростовує наявність у нього об`єктивної можливості впливу на уповноважених осіб дозвільної системи, оскільки він входить до складу іншого підрозділу та йому не підпорядковуються співробітники дозвільної системи та, відповідно, спростовує наявність в його діях складу адміністративного правопорушення.

На думку позивача, перевірка відомостей зазначених заявником ОСОБА_2 можлива тільки в рамках кримінального провадження в порядку КПК, а всі дії осіб за його поясненнями можливо кваліфікувати тільки за КК України, а не в рамках службового розслідування.

Позивач вважає, що службовим розслідування не доведено факту вчинення ним впливу на службових осіб ГУНП в Одеській області, що уповноважені приймати рішення в сфері надання дозволу на зброю, що є обов`язковою складовою як кримінального правопорушення, що йому інкримінується, так і дисциплінарного проступку, за який його звільнено зі служби в поліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справи з 07.10.2014 року по 06.11.2015 року, в Національній поліції України з 07.11.2015 року по 13.05.2016 року та з 03.03.2017 року, у тому числі з 25.04.2022 року на посаді інспектора сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області, має спеціальне звання старший лейтенант поліції.

05.07.2023 року о 08:00 до управління головної інспекції Головного управління Національної поліції в Одеській області із Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП надійшла інформація про те, що тієї ж доби в рамках кримінального провадження № 0000072, розпочатого 16.02.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 369-2 КК України, працівниками ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві, проводиться обшук автомобіля «Тоуоtа Саmrу», н.з. НОМЕР_1 , яким користується інспектор сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 .

Того ж дня начальником УГІ ГУНП полковником поліції В. Капуляком подано доповідну записку (вих. УГІ ГУНП № 55/1948) керівництву ГУНП та запропоновано призначити службове розслідування у зв`язку з можливим порушенням службової дисципліни окремими посадовими особами ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, зокрема, неналежного виконання службових обов`язків інспектором сектору протидії домашньому насильству відділу превенції того ж підрозділу поліції старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 , що призвело до проведення обшуків у автомобілі, яким він користується та повідомлення йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення працівниками ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, в рамках досудового розслідування, відомості про яке 16.02.2023 року внесено до ЄРДР за № 0000072 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 369-2 КК України, виявленні та вилученні значної кількості дозвільних документів громадян на зброю, а також вивчення ефективності проведення відповідної профілактичної роботи безпосереднім та прямими керівниками щодо останнього.

З метою перевірки зазначених відомостей наказом ГУНП від 06.07.2023 року № 1689 призначено службове розслідування.

У висновку службового розслідування зазначено, що виїздом на місце події з`ясовано, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000072 від 16.02.2023 року за фактом вимагання співробітником правоохоронного органу грошових коштів для незаконного впливу на особу, уповноважену на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 369-2 КК України.

Зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення може бути причетний старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , який користується автомобілем «Тоуоtа Саmrу», н.з. НОМЕР_1 (власник його батько - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

З метою відшукання та вилучення у вказаному автомобілі речей і документів, які можуть бути використані як докази в межах кримінального провадження, на підставі ухвали Київського районного суду м. Одеси від 26.06.2023 року (справа № 947/20232/23) слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, Є.Іванніковим спільно із посадовими особами Одеського управління ДВБ НПУ, було проведено обшук автомобіля «Тоуоtа Саmrу», н.з. НОМЕР_1 , яким користується старший лейтенант поліції ОСОБА_4 .

В ході проведення обшуку за попередньою інформацією у вищевказаному автомобілі було виявлено приблизно 20 дозволів на зберігання та носіння зброї, приблизно 40 заяв громадян на отримання дозволів на право придбання зброї або продовження дії дозволів із відповідними комплектами документів до них, а також комплект номерних знаків НОМЕР_2 (відповідно до відомостей ІПНП номерний знак не належить жодному транспортному засобу) та номерний знак НОМЕР_1 .

Також встановлено, що того ж дня слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, Є. Іванніковим було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 369-2 КК України, старшому лейтенантові поліції ОСОБА_6 .

10.07.2023 року слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси стосовно старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 04.09.2023 року та визначено розмір застави у розмірі 69784 грн., яку було внесено.

У висновку службового розслідування зазначено, що для з`ясування підстав проведення обшуків до ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, було направлено відповідний запит (вих. УГІ від 06.07.2023 року № 55/1973).

11.07.2023 року до УГІ ГУНП в області надійшов лист із ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, з додатками (вх. УГІ від 11.07.2023 № 4193), а саме: витяг з ЄРДР, копії заяви ОСОБА_8 від 14.02.2023 року (ЄО ОУ ДВБ НПУ від 14.02.2023 року № 7), яка й стала в подальшому підставою для внесення відомостей до ЄРДР 08.12.2022 року за № 0000072, за частиною третьою статті 369-2 КК України, чотирьох протоколів допитів ОСОБА_8 в якості свідка, протоколу огляду матеріальних об`єктів (щодо видачі працівникам ОУ ДВБ НПУ заявником наявних у останнього документів), ухвали суду на проведення обшуку автомобіля «Тоуоtа Саmrу», н.з. НОМЕР_1 , повідомлення про підозру ОСОБА_6 .

Згідно тексту підозри встановлено, що невстановлений в ході досудового розслідування час у старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на особисте незаконне збагачення шляхом впливу на службових осіб уповноважених здійснювати видачу дозволів на придбання вогнепальної зброї. Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи його протиправні наслідки та бажаючи їх настання, старший лейтенант поліції ОСОБА_4 став підшукувати осіб, які можуть мати бажання отримати дозвіл на придбання вогнепальної зброї з метою вимагання від них грошових коштів та подальшого впливу на прийняття рішення уповноваженими службовими особами ГУНП в Одеській області, які надають такий дозвіл.

Так, приблизно в лютому 2023 року громадянин України ОСОБА_9 вирішив придбати у власне користування гладкоствольну мисливську зброю з метою власного використання. З цією метою ОСОБА_10 звернувся до свого знайомого на ім`я ОСОБА_11 , інші анкетні дані якого в ході досудового розслідування встановити не надалось за можливе, який порадив звернутися до особи на ім`я ОСОБА_12 , який є службовою особою правоохоронного органу та може бути обізнаний про процедуру отримання дозволу на придбання вогнепальної зброї та надав номер мобільного телефону НОМЕР_3 .

В подальшому, 23.03.2023 року ОСОБА_10 за допомогою належного йому номеру мобільного телефону зателефонував на наданий йому раніше номер мобільного телефону, який належить старшому лейтенанту поліції ОСОБА_6 та повідомив, що він має намір законно оформити дозвіл на придбання гладкоствольної мисливської рушниці для власного використання.

Так, старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що він як службова особа ГУНП в Одеській області, володіє можливістю незаконного впливу на прийняття рішення щодо надання ОСОБА_13 дозволу на придбання гладкоствольної мисливської рушниці для власного використання, вирішив здійснити вплив на невстановлених службових осіб ГУНП в Одеській області, що уповноважені приймати такі рішення з метою отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_8 та призначив останньому зустріч 28.03.2023 року на стоянці автотранспорту біля залізничного вокзалу у м. Одеса, крім того старший лейтенант поліції ОСОБА_4 озвучив ОСОБА_13 необхідність взяти з собою копію належного йому паспорта громадянина України та 4 фотокартки.

В обумовлений старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 час, близько 11:40, ОСОБА_10 зустрівся з останнім на стоянці автотранспорту біля залізничного вокзалу м. Одеси за адресою: Привокзальна площа, 2, де старший лейтенант поліції ОСОБА_4 запросив ОСОБА_8 до автомобіля ВАЗ 21099, в якому поліцейський прибув на місце зустрічі.

Перебуваючи в автомобілі ВАЗ 21099, лейтенант поліції ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх наслідки, діючи з мотивів особистого незаконного збагачення, продовжив вчиняти дії спрямовані на отримання неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди виказав вимогу О. ОСОБА_9 у наданні йому грошових коштів у сумі 3 500 (три тисячі п`ятсот) гривень за здійснення впливу на службових осіб ГУНП в Одеській області, які уповноважені надавати дозвіл на придбання вогнепальної гладкоствольної зброї.

Крім того, старший лейтенант поліції ОСОБА_4 наголосив ОСОБА_10, що без його допомоги він не зможе отримати дозвіл на придбання мисливської гладкоствольної рушниці, оскільки процес є дуже складним та кінцевий результат буде досягнути тільки у разі надання старшому лейтенанту поліції ОСОБА_6 неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення особою, яка наділена правом на прийняття рішення про надання ОСОБА_10 дозволу на придбання мисливської гладкоствольної рушниці.

Після цього старший лейтенант поліції ОСОБА_14 детально роз`яснив ОСОБА_10 порядок набуття документів, що необхідні для набуття дозволу на придбання мисливської гладкоствольної рушниці, а також вказав, що він самостійно надасть ОСОБА_10 довідку про проходження необхідного медичного огляду, крім того ОСОБА_13 необхідно пройти до стрілецького тиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , для проходження курсів вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та застосування.

В подальшому, старший лейтенант поліції ОСОБА_4 28.03.2023 року приблизно о 11:45, перебуваючи в авто ВАЗ 21099, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та наслідки, та бажаючи їх настання, отримав від ОСОБА_8 раніше вимагаємі грошові кошти у сумі 3 500 (три тисячі п`ятсот) грн. за здійснення незаконного впливу на службових осіб ГУНП в Одеській області, які надають дозвіл на здійснення придбання мисливської гладкоствольної рушниці.

Продовжуючи виконувати наданні старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 інструкції щодо проходження необхідних курсів про володіння технікою безпеки під час користування вогнепальною зброєю, ОСОБА_10, 04.05.2023 року прибув до стрілецького тиру «STVOL», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де невстановлена в ході досудового розслідування особа без фактичної здачі ОСОБА_2 екзаменів повідомив його, що він успішно здав іспит.

Того ж дня, ОСОБА_10 повідомив засобами телефонного зв`язку старшому лейтенанту поліції ОСОБА_6 дану інформацію, на що останній сказав ОСОБА_13 , що самостійно забере довідку про проходження необхідної підготовки з тиру, яку надасть ОСОБА_13 разом з іншими документами.

В подальшому, 10.05.2023 року ОСОБА_10 зателефонував старшому лейтенанту поліції ОСОБА_6 та повідомив, що документи готові та призначив зустріч за адресою: АДРЕСА_2 . Пізніше того ж дня приблизно о 14:30 ОСОБА_10 зустрівся зі старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 , який надав йому довідку № 002513 від 04.05.2023 року, видану ТОВ «Центр стрілецької підготовки «Одеса» на ім`я ОСОБА_8 , квитанції № ПН4426988 та ПН4426989 та договір про страхування серії 03 № 0571460 на ім`я ОСОБА_8 , а також повідомив, що довідку про проходження медичного огляду надасть трохи пізніше, оскільки туди необхідно вклеїти фотокартку.

Надалі, 16.05.2023 року ОСОБА_10 зустрівся зі старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 біля магазину «Таврія», який розташований на перехресті вулиць Семена Палія та Академіка Заболотного у м. Одеса, де старший лейтенант поліції ОСОБА_1 надав медичну довідку серії 12ЯЯЮ № 272786 та зазначив, що з усім наданим ним пакетом документів йому необхідно піти до відділу контрою за обігом зброї ГУНП в Одеській області, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Прибувши 18.05.2023 року до вказаної адреси ОСОБА_10 надав усі надані раніше документи старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 невстановленій в ході досудового розслідування службовій особі ГУНП в Одеській області.

Ознайомившись з наданими ОСОБА_2 документами, не встановлена в ході досудового розслідування службова особа ГУНП в Одеській області, повідомила, що йому необхідно звернутися до відповідного сектору контролю за обігом зброї за місцем проживання, відповідно до місця реєстрації ОСОБА_8 до Суворовського району м. Одеси.

Того ж дня ОСОБА_10 повідомив вищевказану інформацію старшому лейтенанту поліції ОСОБА_6 , який надав ОСОБА_10 номер телефону НОМЕР_4 та повідомив, що дана особа є працівником сектору контролю за обігом зброї в Суворовському районі м. Одеса та він чекає на дзвінок ОСОБА_8 .

За вказаним номером телефону відповів не встановлений в ході досудового розслідування чоловік та повідомив, що він повідомлений про дзвінок ОСОБА_8 , але він знаходиться у відпустці та сказав зателефонувати йому після 29.05.2023 року. Виконуючи надані раніше вказівки, 29.05.2023 близько 14:00 ОСОБА_10 зателефонував за номером мобільного телефону НОМЕР_4 , невстановлена в ході досудового розслідування особа, що підняла слухавку вказала, що ОСОБА_13 необхідно привести усі наявні у нього документи за адресою: АДРЕСА_4 , що і було зроблено ОСОБА_2 того ж дня.

Пізніше 15.06.2023 року ОСОБА_35 з номеру мобільного НОМЕР_4 зателефонувала не встановлена в ході досудового розслідування особа, яка раніше отримувала від нього документи та повідомила, що дозвіл на придбання мисливської гладкоствольної рушниці готовий та він може його отримати за адресою: АДРЕСА_4 .

Наступного дня, 16.06.2023 року, ОСОБА_9 прибув за адресою: АДРЕСА_4 , де отримав дозвіл (дублікат дозволу) на придбання однієї мисливської гладкоствольної рушниці серії НОМЕР_5 від 08.06.2023 на ім`я ОСОБА_15 за підписом начальника ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_16 .

Таким чином, старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України - одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішенця особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

У висновку службового розслідування зазначено, що працівниками ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, дозвіл на опитування свідків (окрім ОСОБА_8 ) можливих злочинних дій старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 не надано, посилаючись на те, що опитування свідків у кримінальному проваджені щодо обставин його вчинення можуть мати негативні наслідки для кінцевого результату досудового розслідування та притягнення винних до відповідальності. Окрім цього, слідчий ДБР звернув увагу на можливе нецільове використання службового автомобіля 16.05.2023 року старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 , яке було задокументовано в рамках досудового розслідування.

В свою чергу надано копії заяви до ОУ ДВБ НПУ та допитів свідка ОСОБА_8 , де останній підтверджує, що старший лейтенант поліції ОСОБА_4 дійсно вимагав та отримав неправомірну вигоду у розмірі 3500 грн. за сприяння в отриманні дозволу ОСОБА_2 .

В ході службового розслідування дисциплінарною комісією було надано право на захист старшому лейтенанту поліції ОСОБА_17 , однак останній від будь-яких пояснень відмовився посилаючись на статтю 63 Конституції України.

Крім того, в ході службового розслідування були опитані: безпосередній керівник старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 - старший інспектор СПДН ВП ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, який у період часу з 10.08.2022 року по 13.07.2023 року займав посаду начальника того ж сектору, капітан поліції ОСОБА_18 , начальник СПДН ВП ОРУП № 1 ГУНП в області, який у період часу з 04.04.2022 року по 13.07.2023 року обіймав посаду начальника відділу превенції ОРУП № 1 ГУНП в області, капітан поліції ОСОБА_19 , начальник ВП ОРУП № 1 ГУНП в області, який в період з 26.05.2022 року до 13.07.2023 року займав посаду заступника начальника управління поліції з превентивної діяльності ОРУП № 1 ГУНП в області, капітан поліції ОСОБА_20 , працівник СКОЗ ОРУП № 1, який здійснював оформлення дозволу на зброю ОСОБА_10, інспектор СКВОЗ ВП ОРУП № 1 ГУНП в області капітан поліції ОСОБА_21 , старший інспектор СКВОЗ ВП ОРУП № 1 ГУНП в області, капітан поліції ОСОБА_22 .

Крім того, в ході службового розслідування були опитані начальник відділення поліції № 2 Болградського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області полковник поліції О.Бодюл, старший інспектор сектору моніторингу Одеського районного управління № 2 ГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_23 , а також, як зазначалось вище, капітан поліції ОСОБА_18 , дозволи на зброю яких було вилучено під час обшуку автомобіля «Тоуоtа Саmrу», н.з. НОМЕР_1 , яким користується старший лейтенант поліції ОСОБА_4 .

У висновку службового розслідування дисциплінарна комісія вказала на те, що в силу наявного досвіду роботи в органах поліції старший лейтенант поліції ОСОБА_4 знав та розумів, що вимогами статей 3,22, 24, 38 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктам, на яких поширюється дія цього Закону, забороняється використовувати своє становище та пов`язані з ним можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах, а у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити таких заходів: відмовитися від пропозиції; за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції. Особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, під час виконання своїх службових повноважень зобов`язані неухильно додержуватися вимог закону та загальновизнаних етичних норм поведінки, бути ввічливими у стосунках з громадянами, керівниками, колегами і підлеглими.

Дисциплінарна комісія вказала на те, що ОСОБА_4 не повідомив нікого із свого безпосереднього керівництва про факт надання грошових коштів, що є порушенням положень Закону України «Про запобігання корупції», які не повинні встановлюватись у рамках кримінального провадження.

Також зазначено, що відповідно до своїх посадових інструкцій від 14.02.2023, затверджених начальником ОРУП № 1 ГУНП в області полковником поліції М. Бойко, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 повинен знати та керуватись Конституцією України, законами України, у тому числі Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими нормативно-правовими і відомчими актами. Однак, незважаючи на обізнаність з вимогами наведених нормативно-правових актів, старший лейтенант поліції ОСОБА_1, всупереч обов`язку їх неухильного дотримання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення став на шлях злочинної діяльності та підозрюється в умисному вчинені корисливого корупційного злочину, а саме - одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

Окрім зазначеного, старший лейтенант поліції ОСОБА_4 під час надходження пропозиції про одержання неправомірної вигоди від грошових коштів не відмовився, через спецлінію « 102» про подію не проінформував та не склав відповідний письмовий рапорт на ім`я свого безпосереднього керівника, чим грубо порушив вимоги частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.01.2014 № 1700-VII та пунктів 6, 7 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100 (далі - Порядок).

Також дисциплінарна комісія звернула увагу на те, що вказана надзвичайна подія була висвітлена в засобах масової інформації на офіційному вебсайті Одеської обласної прокуратури, на офіційній сторінці ДВБ НПУ у соціальній мережі «Facebook», а також на місцевих вебсайтах « 048», «Odesa Online» та центральних: «УСІ», «Комментарии.UА», «УКРАИНА КРИМИНАЛЬНАЯ», а також ряді телеграм-каналів.

Таким чином дисциплінарною комісією встановлено, що окрім вищевикладених грубих порушень службової дисципліни, дії старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , у порушення вимог пункту 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, призвели до негативних наслідків, що підривають авторитет Національної поліції України в суспільстві.

З урахуванням викладеного, дисциплінарна комісія дійшла висновку, що старший лейтенант поліції ОСОБА_4 своїми діями, пов`язаними з чисельними порушеннями службової дисципліни, дискредитував звання поліцейського.

Також у висновку зазначено, що в ході службового розслідування було опитано ОСОБА_8 , який підтвердив підстави проведення обшуку в автомобілі старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , висвітлені у підозрі та ухвалі суду, зокрема, отримання поліцейським неправомірної вигоди у сумі 3500 грн., а також додав, що 16.05.2023 року за попередньою домовленістю зі старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 він прибув на стоянку біля магазину «Таврія» по вулиці Семена Палія/Академіка Заболотного у м. Одеса, де зустрів вказаного поліцейського, а саме ОСОБА_10 підійшов до білого службового автомобілю марки «ПЕЖО» (ОСОБА_1 був один, в однострої, з табельною вогнепальною зброєю - була кобура на поясній системі, номер автомобілю точно не пам`ятає 25** на синьому фону) із маячками красного та синього кольору. В ході зустрічі старший лейтенант поліції ОСОБА_4 надав ОСОБА_10 медичну довідку серії 12ЯЯЮ № 272786.

Дисциплінарною комісією встановлено, що згідно графіку книги нарядів 16.05.2023 року на добове чергування спільно зі старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 у складі наряду СПДН «Поліна 400» заступав інспектор СПДН ВП ОРУП № 1 ГУНП в області старший лейтенант поліції ОСОБА_24 , який також був опитаний в ході проведення службового розслідування.

Вивченням журналів по автотранспортній діяльності за 16.05.2023 року дисциплінарною комісією встановлено, що відповідно до Журналу виїзду та повернення транспортних засобів № 170, 16.05.2023 року службовий автомобіль «Peugeot», н.з. НОМЕР_6 виїзд не здійснював, відмітки про отримання дорожньої документації водієм відсутні (підпис водія, що підтверджує виїзд ТЗ; отримання свідоцтва на ТЗ; дозволу на використання спецсигналів; страхового полісу).

Згідно журналу інструктажів водіїв № 160 того ж дня старший лейтенант поліції ОСОБА_4 пройшов передрейсовий та спеціальний інструктаж. Разом з цим відповідно до Журналу реєстрації дорожніх листів № 158 старший лейтенант поліції ОСОБА_4 16.05.2023 отримав у відповідальної особи дорожній лист на автомобіль «Peugeot», н.з. НОМЕР_6 , та повернув його наступного дня. Однак у графі номер дорожнього листа поліцейським не було внесено інформацію про номер дорожнього листа, який було отримано.

Відповідно до Журналу видачі та повернення ключів № 159 старший лейтенант поліції ОСОБА_4 отримав у відповідальної особи ключ від службового автомобіля «Peugeot», н.з. НОМЕР_6 , однак не вказав час отримання ключа, який повернув наступного дня.

Згідно наказу ГУНП від 02.02.2023 № 146 (з додатками) та листа ОРУП № 1 від 17.07.2023 № 60-6339, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 за службовим автомобілем «Peugeot», н.з. НОМЕР_6 взагалі не закріплено.

Опитаний старший інспектор СПДН ВП ОРУП № 1 ГУНП в області майор поліції ОСОБА_25 , який відповідно до підпункту 1 пункту 1 наказу ГУНП в області від 24.01.2023 № 202 є особою, яка відповідальна за автотранспортну діяльність в ОРУП № 1 ГУНП в області, зазначив, що вказаний автомобіль («Peugeot», н.з. НОМЕР_6 ) старшому лейтенантові поліції ОСОБА_6 не надавав, як це сталося йому не відомо (скоріш за все було зроблено екстрену заміну).

Також в ході проведення службового розслідування було перевірено службову діяльність старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , шляхом вибіркового вивчення справ про адміністративні правопорушення, які складав інспектор СПДН ОРУП № 1 старший лейтенант поліції ОСОБА_26 , де виявлено ряд систематичних порушень під час їх складання.

Таким чином, за наслідком проведення службового розслідування дисциплінарною комісією встановлено, порушення старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 вимог частини другої статті 19 Конституції України, пунктів 1, 4, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VІІІ, пункту 1 частини першої статті 18, пункту 3 частини першої статті 23, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VІІІ, частини першої статті 22, частини першої статті 24, частини першої статті 38 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.01.2014 № 1700-VІІ, частини першої статті 256 КУпАП, пунктів 6, 7 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, абзаців другого, третього та шостого пункту 1 розділу її, пунктів 1, 3, 4 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, підпункту 1 пункту 6 розділу І пункту 7 розділу II, пунктів 2, 11, 12, 13 розділу III пункту 6 розділу VII Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.09.2017 № 757, абзаців третього, п`ятого, шостого пункту 10 розділу II Порядку винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника, затвердженого наказом МВС України від 01.08.2018 № 654, абзаців третього, п`ятого, шостого, сьомого, восьмого пункту 9, пунктів 11, 13 розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 № 1376, що виразилося в особистій недисциплінованості, недотриманні законів та інших нормативно-правових актів, які регламентують діяльність поліції, вчиненні дій, які підривають авторитет Національної поліції України, порушенні Присяги працівника поліції в частині дотримання законів України та особистого зобов`язання з гідністю нести високе звання поліцейського, неповідомленні про отримання від ОСОБА_8 грошових коштів у сумі 3500 грн. через спецлінію « 102», не складанні відповідного письмового рапорту на ім`я свого безпосереднього керівника під час одержання грошових коштів, вступі у корупційні діяння, пов`язані з вимаганням та отриманням грошових коштів за сприяння отримання дозволу на зброю ОСОБА_10, використанні державного майна (службового транспортного засобу) в приватних інтересах, для поїздки не пов`язаної зі службової діяльністю у власних цілях (нецільове використання ТЗ), керуванні незакріпленим службовим транспортним засобом, не внесенні інформації до журналу виїзду та повернення транспортних засобів про виїзд 16.05.2023 на службовому автомобілі «Peugeot», н.з. НОМЕР_6 та про отримання дорожньої документації на вказаний автомобіль, неналежній реєстрації дорожнього листа під час його отримання 16.05.2023 у журналі реєстрації дорожніх листів (графа № 1), неналежне ведення дорожньої документації, неналежному складанні протоколів про адміністративну відповідальність ВАВ № 816911 від 28.02.2023, серії ВАВ № 879532 від 19.05.2023, серії ВАВ № 879783 від 04.06.2023, винесення термінових заборонних приписів стосовно кривдника серії АА № 309137 від 09.06.2023, АА № 309145 від 19.05.2023 з порушенням вимог чинного законодавства.

У зв`язку з встановленими порушеннями, допущеними ОСОБА_27 , дисциплінарна комісія рекомендувала, за вчинення грубого дисциплінарного проступку, до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0092839), зарахованого у розпорядження ГУНП в Одеській області, застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 21.07.2023 року № 1835 «Про порушення службової дисципліни окремими поліцейськими ГУНП в Одеській області» за вчинення грубого дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог частини другої статті 19 Конституції України, пунктів 1, 4, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, пункту 1 частини першої статті 18, пункту 3 частини першої статті 23, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII, частини першої статті 22, частини першої статті 24, частини першої статті 38 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.01.2014 № 1700-VII, частини першої статті 256 КУпАП, пунктів 6, 7 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, абзаців другого, третього та шостого пункту 1 розділу II, пунктів 1, 3, 4 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, підпункту 1 пункту 6 розділу І пункту 7 розділу II, пунктів 2, 11, 12, 13 розділу III пункту 6 розділу VII Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.09.2017 № 757, абзаців третього, п`ятого, шостого пункту 10 розділу ІІ Порядку винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника, затвердженого наказом МВС України від 01.08.2018 № 654, абзаців третього, п`ятого, шостого, сьомого, восьмого пункту 9, пунктів 11, 13 розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 № 1376, до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0092839), зарахованого у розпорядження ГУНП в Одеській області, застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 27.07.2023 року № 961 о/с відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , якого зараховано у розпорядження Головного управління Національної поліції в Одеській області звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції), 27.07.2023 року.

Вважаючи протиправними п. 1 наказу ГУ НП в Одеській області від 21.07.2023 року №1835 та наказ від 27.07.2023 року № 961 о/с, позивач оскаржив їх до суду першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність факту порушення позивачем службової дисципліни, що свідчить про правомірність накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно відсутності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частини першої статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Відповідно до преамбули Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII від 02.07.2015 (надалі Закон №580-VIII), цей Закон визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Згідно пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону №580-VIII, поліцейський зобов`язаний, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Пунктом 3 частини 1 статті 23 Закону №580-VIII визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України».

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Статтею 64 Закону №580-VIII визначено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

Законом України від 15.03.2018 року № 2337-VIII затверджений Дисциплінарний статут Національної поліції України (надалі - Дисциплінарний статут), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

За приписами частин 1-3 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського, зокрема, бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.

Відповідно до абзаців другого, третього та шостого пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09 листопада 2016 року №1179, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України.

Статтею 22 Закону України «Про запобігання корупції» встановлені обмеження щодо використання службових повноважень чи свого становища, які передбачають, що особам, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Згідно ст. 38 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, під час виконання своїх службових повноважень зобов`язані неухильно додержуватися вимог закону та загальновизнаних етичних норм поведінки, бути ввічливими у стосунках з громадянами, керівниками, колегами і підлеглими.

Положеннями ст. 65-1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно зі ст. 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до ст. 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Статтею 18 Дисциплінарного статуту визначено, що під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій. Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.

Порядок застосування дисциплінарних стягнень визначений статтею 19 Дисциплінарного статуту.

Так, у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Дисциплінарним статутом визначено обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського та обставини, що обтяжують відповідальність поліцейського.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.

Таким чином, підставою для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни та означає недотримання Конституції і Законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів, інших нормативно-правових актів та Присяги.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Дисциплінарного статуту у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених розділом V Дисциплінарного статуту.

Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.

Службове розслідування за фактом порушення поліцейським службової дисципліни може проводитися як дисциплінарною комісією, так і однією особою, у тому числі безпосередньо уповноваженим керівником, який одноособово здійснює передбачені Статутом повноваження дисциплінарної комісії (далі - уповноважена особа).

Службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів (ч. 3 ст. 26 Дисциплінарного статуту).

Частиною 4 цієї статті визначено, що у разі якщо протягом проведення службового розслідування поліцейським, стосовно якого призначено службове розслідування, вчинено інший дисциплінарний проступок, обставини його вчинення підлягають перевірці уповноваженою особою під час проведення такого службового розслідування.

Згідно частин 5 та 6 статті 26 Дисциплінарного статуту, за результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок. Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування.

Статтею 27 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення.

Згідно ст. 29 Дисциплінарного статуту, у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Судом встановлено, що підставою для проведення службового розслідування, призначеного наказом ГУНП від 06.07.2023 року № 1689, стала необхідність повної, всебічної та об`єктивної перевірки відомостей щодо порушення службової дисципліни окремими посадовими особами ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, зокрема, неналежного виконання службових обов`язків інспектором сектору протидії домашньому насильству відділу превенції того ж підрозділу старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1, що призвело до проведення обшуків у автомобілі, яким він користується та повідомлення йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення працівниками ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, в рамках досудового розслідування, відомості про яке 16.02.2023 року внесено до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, виявленні та вилученні значної кількості дозвільних документів громадян на зброю.

За наслідками проведення службового розслідування дисциплінарна комісія дійшла висновку про доведеність факту вчинення старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 дисциплінарного проступку.

Колегія суддів звертає увагу на те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими нормативними актами передбачені.

Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

З тексту Присяги поліцейського, неухильне дотримання якої визначено законом, слідує, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.

Як висновується з аналізу нормативно-правових актів, які регулюють діяльність працівників органів поліції, законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку. У свою чергу, недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

Заперечуючи правомірність оскаржуваних наказів, позивач вказував на те, що в основу висновку службового розслідування покладено матеріали кримінального провадження. На думку позивача, факт вчинення дисциплінарного проступку, за який обов`язковим наслідком є застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, ґрунтується виключно на обставинах та процесуальних документах саме кримінального провадження № 000007 від 16.02.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, однак враховуючи відсутність обвинувального вироку, звільнення його зі служби в поліції є незаконним.

З цього приводу колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Підставою для дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни та означає недотримання Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Законодавець розрізняє окремі види юридичної відповідальності поліцейського за вчинення протиправних діянь, зокрема, у розрізі кримінально-правого та дисциплінарно-правового аспектів.

Кримінальна та дисциплінарна відповідальність є різними, окремими і самостійними видами відповідальності поліцейського. Порядок і підстави притягнення поліцейського до конкретного виду юридичної відповідальності здійснюється за окремими процедурами, урегульованими різними нормативно-правовими актами.

Кримінальна відповідальність поліцейського настає у випадках вчинення ним кримінального правопорушення, а порядок застосування такого виду юридичної відповідальності визначено Кримінальним процесуальним кодексом України.

Натомість, як визначено частиною другою статті 19 Закону № 580-VIII, підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

З аналізу норм законодавства, яке регулює особливості проходження служби в поліції слідує, що однією з підстав для звільнення зі служби в поліції є реалізація дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту. Іншою підставою звільнення є набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення.

Верховний Суд у постанові від 02 жовтня 2019 року у справі № 804/4096/17 зазначав, що притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення (пункт 10 частини першої статті 77 Закону № 580-VІІІ), є окремими підставами для звільнення зі служби в поліції та припинення служби в поліції, не пов`язаними із притягненням особи до дисциплінарної відповідальності (пункт 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VІІІ).

Акцентуючи увагу на тому, що Закон № 580-VІІІ виокремлює зазначені підстави для звільнення зі служби в поліції, Верховний Суд у справі № 804/4096/17 мав на меті звернути увагу, що вчинення поліцейським діяння, за яке передбачено одночасно різні види юридичної відповідальності, зокрема дисциплінарну, кримінальну та/або адміністративну, не у всіх випадках ставить їх у залежність одне від одного.

Отже, такі підстави для звільнення зі службі в поліції, як притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення, не слід ототожнювати із підставами для притягненням до дисциплінарної відповідальності.

Такої правової позиції дотримувався Верховний Суд і у подальшій правозастосовній практиці у подібних правовідносинах, зокрема у постановах від 07 лютого 2020 року у справі № 260/1118/18, від 26 листопада 2020 року у справі № 580/1415/19, від 22 лютого 2023 року у справі № 200/11036/20-а, від 14 березня 2023 року у справі № 320/1206/21 та багатьох інших.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини не є порушенням статті 6 Конвенції притягнення до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, що встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися під кутом зору правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 06 жовтня 1982 року у справі «X. v. Austria» про неприйнятність заяви № 9295/81) чи таке провадження було закрите (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 07 жовтня 1987 року у справі «C. v. the United Kingdom» про неприйнятність заяви № 11882/85). Більше того, гарантована пунктом 2 статті 6 Конвенції презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною, і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі (рішення Європейського суду з прав людини від 11 лютого 2003 року у справі «Ringvold v. Norway», заява №34964/97). Відтак зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні й інші провадження, які згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції охоплюються поняттям спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

Верховний Суд у постанові від 03 серпня 2023 року у справі №160/7157/19 вказував на те, що адміністративний суд у силу вимог частини третьої статті 2 КАС України в порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен дослідити, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, пропорційно тощо.

Правова оцінка судами правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинна полягати, насамперед, в тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією України та законами України, чи дійсно у діях особи є ознаки дисциплінарного проступку та установлені законом підстави для застосування до неї дисциплінарного стягнення.

Також Верховний Суд звертав увагу на те, що слід ураховувати, що звільнення у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби не пов`язано з кримінально-правовою кваліфікацією тих самих діянь, які, водночас, стали підставою для службового розслідування та кримінального провадження.

Тож вирішення питання про правомірність притягнення працівника органів поліції до дисциплінарної відповідальності, передбачає необхідність з`ясовувати склад дисциплінарного проступку в його діях, незалежно від того, яку кримінально-правову кваліфікацію, ці ж самі дії особи отримали в рамках кримінального провадження та які наслідки, у підсумку, настали для такої особи.

Такий підхід до вирішення питання про правомірність притягнення осіб до дисциплінарної відповідальності застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17, а також Верховним Судом, зокрема у постановах від 07 лютого 2020 року у справі № 260/1118/18, від 28 лютого 2020 року у справі № 825/1398/17, від 06 березня 2020 року у справі № 804/1758/18 та від 20 жовтня 2020 року у справі № 340/1502/19 та ін.

Поряд з цим, Верховний Суд у постанові від 17 листопада 2022 року у справі №480/9492/20 звертав увагу, що в правозастосовчій практиці існує правова позиція, яка вказує на неможливість притягнення працівника поліції до дисциплінарної відповідальності лише на підставі інформації, яка є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні, та про необхідність встановлення складу дисциплінарного проступку, який є відмінним від складу кримінального правопорушення (вказані висновки були висловлені Верховним Судом, зокрема, в постанові від 28.02.2020 у справі № 818/1274/17).

В аспекті характеру спірних правовідносин Верховний Суд у справі №480/9492/20 також зауважував, що з`ясування обставин, які слугували приводом для службового розслідування (реєстрація кримінального провадження за ознаками скоєння кримінального правопорушення), не може обмежуватися лише проміжними офіційними результатами досудового розслідування (письмовому повідомленні про підозру). Аналогічного правового висновку Верховний Суд дійшов у постановах від 09.10.2019 у справі № 812/1706/15, від 28.11.2019 у справі № 802/1969/17-а, від 30.09.2021 у справі № 814/334/17, від 30.07.2020 у справі № 802/1767/17-а, від 08.05.2019 у справі № 807/196/17.

Суб`єкт владних повноважень повинен довести суду правомірність свого рішення належними, допустимими та достовірними доказами, зокрема, матеріалами службового розслідування тощо. При цьому, саме лише відтворення у висновку службового розслідування фабули кримінального правопорушення чи інших обставин, наведених у рішеннях слідчого (прокурора, слідчого судді) в рамках досудового розслідування кримінального правопорушення, а так само відтворення у висновку службового розслідування внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей, не є достатнім для того, щоб уважати такий висновок обґрунтованим, як і ухвалене на підставі нього рішення. Обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування поясненнями та документами.

В даній справі, яка переглядається в апеляційному порядку, підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення стало скоєння ним дисциплінарного проступку у виді порушення службової дисципліни, а саме: недотриманні законів та інших нормативно-правових актів, які регламентують діяльність поліції, вчиненні дій, які підривають авторитет Національної поліції України, порушенні Присяги працівника поліції в частині дотримання законів України та особистого зобов`язання з гідністю нести високе звання поліцейського, неповідомленні про отримання від ОСОБА_8 грошових коштів у сумі 3500 грн. через спецлінію « 102», не складанні відповідного письмового рапорту на ім`я свого безпосереднього керівника під час одержання грошових коштів, вступі у корупційні діяння, пов`язані з вимаганням та отриманням грошових коштів за сприяння отримання дозволу на зброю ОСОБА_10, використанні державного майна (службового транспортного засобу) в приватних інтересах, для поїздки не пов`язаної зі службової діяльністю у власних цілях (нецільове використання ТЗ), керуванні незакріпленим службовим транспортним засобом, не внесенні інформації до журналу виїзду та повернення транспортних засобів про виїзд 16.05.2023 на службовому автомобілі «Peugeot», н.з. НОМЕР_6 , та про отримання дорожньої документації на вказаний автомобіль, неналежній реєстрації дорожнього листа під час його отримання 16.05.2023 у журналі реєстрації дорожніх листів (графа № 1), неналежному веденні дорожньої документації, неналежному складанні протоколів про адміністративну відповідальність ВАВ № 816911 від 28.02.2023, серії ВАВ № 879532 від 19.05.2023, серії ВАВ № 879783 від 04.06.2023, винесення термінових заборонних приписів стосовно кривдника серії АА № 309137 від 09.06.2023, АА № 309145 від 19.05.2023 з порушенням вимог чинного законодавства.

Однак, як встановлено колегією суддів, висновок службового розслідування не містить обґрунтованих відомостей щодо наявності причинного зв`язку між неправомірними діяннями позивача та їх наслідками, зокрема, чи наявний в діях позивача склад дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим, наявність вини позивача та ступень її тяжкості.

Матеріали службового розслідування не містять будь-яких належних доказів, крім матеріалів кримінального провадження, що були добуті в ході службового розслідування та надавали б підстави для висновку про наявність у діях позивача складу дисциплінарного проступку у виді порушення службової дисципліни, а саме, в частині що стосується тверджень відповідача про вчинення позивачем дій, які підривають авторитет Національної поліції України, порушенні Присяги працівника поліції в частині дотримання законів України та особистого зобов`язання з гідністю нести високе звання поліцейського, неповідомленні про отримання від ОСОБА_8 грошових коштів у сумі 3500 грн. через спецлінію « 102», не складанні відповідного письмового рапорту на ім`я свого безпосереднього керівника під час одержання грошових коштів, вступі у корупційні діяння, пов`язані з вимаганням та отриманням грошових коштів за сприяння отримання дозволу на зброю ОСОБА_10.

Фактично висновок службового розслідування ґрунтується на таких документах, які надійшли з ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві: витягу з ЄРДР, копії заяви ОСОБА_8 від 14.02.2023, яка стала підставою внесення відомостей в ЄРДР, протоколах допитів ОСОБА_8 в якості свідка, протоколі огляду матеріальних об`єктів, ухвали суду на проведення обшуку в автомобілі, повідомленні про підозру ОСОБА_7 .

Тобто висновок службового розслідування в зазначеній вище частині ґрунтується лише на матеріалах кримінального провадження.

Матеріали службового розслідування не містять доказів вжиття відповідачем заходів з метою підтвердження факту отримання ОСОБА_3 від ОСОБА_8 грошових коштів у сумі 3500 грн. та обставин їх отримання (такі висновки службового розслідування ґрунтуються лише на показах ОСОБА_8 , наданих в рамках досудового розслідування), вступі позивача у корупційні діяння, які пов`язані з вимаганням та отриманням грошових коштів за сприяння в отриманні дозволу на зброю ОСОБА_10. Також такий висновок не містить доказів причетності ОСОБА_28 до факту сприяння в отриманні дозволу на зброю ОСОБА_13 або іншим особам.

Колегія суддів вважає доречним твердження позивача про те, що викладені у висновку службового розслідування твердження про вчинення ним дисциплінарного проступку не узгоджуються з зібраними матеріалами службового розслідування.

Так, опитані в ході службової перевірки інспектор сектору контролю за обігом зброї ОРУП №1 ГУНП в області ОСОБА_21 , старший інспектор СКОЗ ВП ОРУП №1 ГУНП в області ОСОБА_22 , заступник начальника управління поліції з превентивної діяльності ОРУП №1 ГУНП в області В.Хмарний, які здійснювали прийняття та перевірку документів ОСОБА_8 , поданих ним з метою отримання дозволу на право зберігання та носіння зброї, приймали рішення про надання відповідного дозволу ОСОБА_10, не підтвердили причетність ОСОБА_7 до отримання ОСОБА_2 дозволу на зброю, заперечили факт впливу ОСОБА_7 на уповноважених осіб, які видають дозволи на зброю та отримання ОСОБА_29 дозволу поза встановленої законом процедури, а також факт отримання неправомірної вигоди за видачу відповідних дозволів ОСОБА_35 чи іншим особам.

Як вже зазначалось, службове розслідування було призначено з метою перевірки обставин можливого порушення службової дисципліни, зокрема, неналежного виконання службових обов`язків інспектором сектору протидії домашньому насильству відділу превенції того ж підрозділу поліції старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 , що призвело до проведення обшуків у автомобілі, яким він користується та повідомлення йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення працівниками ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві.

При цьому, як вбачається з висновку службового розслідування відповідачем не вжито заходів з метою з`ясування всіх обставин виявлення у позивача при обшуку в автомобілі приблизно 20 дозволів на зберігання та носіння зброї, приблизно 40 заяв громадян на отримання дозволів на право придбання зброї або продовження дії дозволів із відповідними комплектами документів до них, а також комплектів номерних знаків НОМЕР_2 (який не належить жодному транспортному засобу) та НОМЕР_1 . Дисциплінарна комісія обмежилась відібранням пояснень лише у трьох осіб - діючих працівників поліції. При цьому комісією не надано належної оцінки поясненням наданим цими особами про причини перебування їх дозволів на зброю в автомобілі позивача.

Колегія суддів зважає на те, що пояснення, надані начальником відділення №2 Болградського РВП ОСОБА_30 , старшим інспектором СПДН ВПОРУП №1 ГУНП ОСОБА_18 , старшим інспектором моніторингу Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_31 не містять жодних відомостей про причетність позивача до отримання вказаними особами дозволів на зброю, про сприяння позивача в отриманні ними цих дозволів, причетність позивача до корупційних схем.

Належні, допустимі та достатні докази вчинення позивачем корупційного правопорушення в матеріалах службового розслідування також відсутні.

Однак, незважаючи на зазначене, комісія дійшла висновку про порушення позивачем службової дисципліни, що свідчить про необґрунтованість висновків службового розслідування.

Між тим сутність дисциплінарного проступку полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Самого лише посилання на загальні вимоги Дисциплінарного статуту, Присяги працівника поліції та Правил етичної поведінки поліцейських недостатньо для належного обґрунтування рішення про застосування такого найсуворішого виду дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби. Необхідно конкретизувати кваліфікацію установленого порушення поліцейським вказаних вимог шляхом чіткого визначення у чому саме полягає таке порушення.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що під вчинками, що підривають авторитет працівника Національної поліції, розуміються протиправні, винні діяння, які здійснені посадовою особою, у зв`язку з виконанням службових обов`язків або не пов`язані з їх виконанням, але за своїм характером здатні принизити в очах громадськості гідність та авторитет працівника, що мають бути доведені у визначеному порядку.

Посилання дисциплінарної комісії на вчинення позивачем діянь, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби, не підкріплені жодним належним та допустимим доказом.

Верховний Суд вже наголошував на тому, що будь-які фактори, у тому числі суспільний резонанс навколо відповідних подій, не звільняють суб`єкта владних повноважень від обов`язку під час прийняття рішення діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією й законами України та не виключає необхідність з`ясувати і встановлювати саме наявність складу дисциплінарного проступку в діяннях поліцейського (постанова від 09.02.2022 у справі № 160/12290/20).

Таким чином, рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача не ґрунтується на самостійних правових підставах. Колегія суддів вважає, що службовим розслідуванням не підтверджено факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку у вигляді порушення службової дисципліни, несумісного з продовженням служби у поліції.

Колегія суддів звертає увагу на те, що ще однією підставою для висновку про порушення позивачем службової дисципліни стали твердження комісії про доведеність факту використання позивачем державного майна (службового транспортного засобу) в приватних інтересах, для поїздки, не пов`язаної зі службової діяльністю, у власних цілях (нецільове використання ТЗ), керуванні незакріпленим службовим транспортним засобом, не внесенні інформації до журналу виїзду та повернення транспортних засобів про виїзд 16.05.2023 на службовому автомобілі «Peugeot», н.з. НОМЕР_6 та про отримання дорожньої документації на вказаний автомобіль, неналежній реєстрації дорожнього листа під час його отримання 16.05.2023 року у журналі реєстрації дорожніх листів (графа № 1), неналежне ведення дорожньої документації.

Однак, колегія суддів вважає, що в ході проведення службового розслідування факт використання позивачем службового транспортного засобу в приватних інтересах для поїздки, не пов`язаної зі службової діяльністю, у власних цілях (нецільове використання ТЗ), а саме з метою поїздки до магазину «Таврія» по вулиці Семена Палія/Академіка Заболотного у м. Одеса для зустрічі з ОСОБА_2 , не був доведений належними та допустимими доказами.

З висновку службового розслідування вбачається, що в ході проведення службового розслідування з графіку книги нарядів було встановлено, що 16.05.2023 року на добове чергування спільно зі старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 у складі наряду СПДН «Поліна 400» заступав інспектор СПДН ВП ОРУП № 1 ГУНП в області старший лейтенант поліції ОСОБА_24 (0064190), який пояснив, що працівники СПДН заступають у добові наряди попарно з транспортними засобами. Обслуговування м. Одеси забезпечує чотири наряди СПДН, яким надаються позивні «Поліна 100» Київський район, «Поліна 200» АДРЕСА_5 . Поліцейські СПДН заступають по різнім районам в залежності від вказівок керівництва. Старший лейтенант поліції Є.Кушнір переважно обслуговує Приморський район. Він пояснив, що наряд проходить інструктаж в адміністративній будівлі ОРУП № 1 (Філатова, 15А), окрім цього, поліцейський, який є водієм у наряді, проходить інструктаж водіїв у відповідальної особи та отримує у нею автомобіль із всіма документами. Після інструктажів наряд виїжджає до району обслуговування, де передбачені службові приміщення, а саме Суворовський район адміністративне приміщення за адресою Семена палія 109А (колишній опорний пункт); Приморський район (адміністративна будівля за адресою Преображенська 44, каб. 3); Київський район (адмінбудівля, за адресою вул. Філатова 15, кабінет на 5 поверху); Малиновський район (адміністративна будівля, вул. Філатова 70, біля поліції охорони). Після прибуття до службового приміщення, наряд займається розглядом своїх попередній матеріалів та очікує на завдання, які приходять на Планшетний пристрій, а саме повідомлення про домашнє насилля (переважно стаття 173-2 КУпАП). Опитуваний повідомив, що 16.05.2023 він прибув завчасно на інструктаж, який розпочався о 08.00 на подвір`ї ОРУП № 1 ГУНП. Відразу після інструктажу хтось з керівництва повідомив, що старші лейтенанти поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_32 заступають до Суворовського району, після чого зазначені поліцейські сіли до службового автомобіля марки «Peugeot», н.з. НОМЕР_6 (старший лейтенант поліції ОСОБА_4 був водієм) та вирушили до адміністративної будівлі за адресою АДРЕСА_6 . Після чого старший лейтенант поліції Є.Кушнір в кабінеті займався списанням матеріалів. Також у своїх поясненнях ОСОБА_32 зазначив, що один раз (точний час не пам`ятає) разом виїжджали на службовому автомобілі за продуктами до магазину «Сільпо», деталей вже не пам`ятає. Будь-які неправомірні дії старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 не бачив. Біля магазину «Таврія», того ж дня, коли нібито старший лейтенант поліції ОСОБА_4 зустрічався з громадянином у своїх особистих справах та використовував для цих цілей службовий автомобіль, він не був, з останнім туди не їздив. Перший виклик у наряду був вже ввечері о 20:19 побиття жінки Липської (Перший лютневий провулок 5), який наряд відпрацьовували близько двох годин. Водієм весь час був старший лейтенант поліції ОСОБА_4 . Вночі близько о 22.52 наряд відпрацьовували повідомлення по АДРЕСА_7 . Після зазначеного відпрацювання повернулися до місця дислокації, де старший лейтенант поліції Є. Кушнір відпочивав до ранку. Близько 10.00 наступного дня наряд здав чергування.

Опитаний старший інспектор СПДН ВР ОРУП № 1 ГУНП в області майор поліції ОСОБА_33 пояснив, що 16.05.2023 року він дійсно заступав на добове чергування в якості відповідального по ОРУП № 1. Інструктаж водіїв він не проводив, дорожню документацію водіям не надавав, у відповідних журналах не розписувався. Службові автомобілі перед виїздом не перевіряв, це обов`язок відповідального за автотранспортну діяльність. Хто розписувався у дорожньому листі за 16.05.2023 № 3158 йому не відомо. Ключі водіям не видавав. На виїзді наряди СПДН не перевіряв.

При цьому опитаний старший інспектор СПДН ВП ОРУП № 1 ГУНП в області майор поліції ОСОБА_25 , який, як зазначено у висновку, відповідно до підпункту 1 пункту 1 наказу ГУНП в області від 24.01.2023 № 202, є особою, яка відповідальна за автотранспортну діяльність в ОРУП № 1 ГУНП в області, повідомив, що вказаний автомобіль марки «Peugeot», н.з. НОМЕР_6 старшому лейтенантові поліції ОСОБА_6 не надавав, як це сталося йому не відомо (скоріш за все було зроблено екстрену заміну).

Крім того, вивченням журналів по автотранспортній діяльності за 16.05.2023 року встановлено, що відповідно до Журналу виїзду та повернення транспортних засобів № 170 16.05.2023 службовий автомобіль марки «Peugeot», н.з. НОМЕР_6 виїзд не здійснював, відмітки про отримання дорожньої документації водієм відсутні (підпис водія, що підтверджує виїзд ТЗ; отримання свідоцтва на ТЗ; дозволу на використання спецсигналів; страхового полісу).

Таким чином, окрім показів ОСОБА_8 матеріали службового розслідування не містять будь-яких доказів або фактичних даних, які б підтверджували факт використання позивачем службового автомобіля у власних цілях.

Посилання відповідача на допущення порушення позивачем службової дисципліни, що виразилась у керуванні незакріпленим службовим транспортним засобом також колегія суддів оцінює критично.

Так, заперечуючи проти вказаного порушення, позивач вказав на те, що 16.05.2023 року він приступив на добове чергування на територію обслуговування відділу поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, що підтверджується Книгою нарядів №253, запис за 16.05.2023р., та графіком несення служби ОРУП №1 від 15.05.2023 року. Згідно цього ж графіку напарником позивача 16.05.2023р. повинен був заступити на службу ОСОБА_34 , за яким закріплений службовий автомобіль «Peugeot», н.з. НОМЕР_6 , проте, 16.05.2023р. ОСОБА_34 не вийшов на службу (на підтвердження чого виступають відсутність записів в усіх журналах щодо отримання транспортного засобу, проходження інструктажу, отриманні дорожнього листа та ключів), та йому на заміну приступив до несення служби на добове чергування ОСОБА_32 , який не є водієм (про що останній зазначив у своїх поясненнях). Позивач вказав, що саме тому він отримав від керівництва усну вказівку здійснювати добове чергування на службовому автомобілі «Peugeot», н.з. НОМЕР_6 , з огляду на що, прийняти його в керування. Відповідно вимог чинного законодавства позивач пройшов передрейсовий та спеціальний інструктаж, отримав у відповідальної особи дорожній лист, отримав у відповідальної особи ключ від службового автомобілю, не вказавши час отримання ключа.

Позивач посилався на те, що не є відповідальною особою та не має повноважень щодо закріплення за собою того чи іншого транспортного засобу, відповідно не може нести відповідальність за дії інших працівників поліції. Відповідно до наказу №561 від 11.04.2023 відповідальною особою за автотранспортну діяльність в ОРУП №1 ГУНП в Одеській області є В.Шевченко. Однак, не виконати наказ керівництва та не приступити до добового чергування позивач як підпорядкована службова особа не має права.

Згідно п. 4 розділу ІІ Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України, від 07.09.2017 року № 757, придбані, безкоштовно отримані або одержані у користування за договорами (оренди) транспортні засоби відображаються на балансовому (позабалансовому) обліку відповідної бюджетної установи (органу поліції) у встановленому законодавством порядку, вводяться в експлуатацію, закріплюються за особовим складом, використовуються виключно в службових цілях відповідно до штатної групи (підгрупи) та цільового призначення.

Пунктом 9 розділу ІІІ Порядку № 757, усі виїзди та повернення службових транспортних засобів органів поліції фіксуються у дорожньому листі (додаток 5), який в органах поліції є документом первинного обліку експлуатації транспортних засобів. Інформація щодо маршруту руху, пробігу і часу використання транспортного засобу засвідчується підписами посадових осіб органів поліції, у розпорядження яких надавався транспортний засіб для виконання службових завдань.

Перед виїздом службового транспортного засобу водії отримують у відповідальної за автотранспортну діяльність особи дорожній лист, проходять передрейсові медичний огляд та інструктаж, засвідчують їх проходження власним підписом у дорожньому листі та відповідних облікових журналах, подають закріплений транспортний засіб на огляд технічного стану відповідальною за автотранспортну діяльність особою, яка підтверджує його справність підписом у відповідному розділі дорожнього листа (п. 13 розділу ІІІ Порядку № 757).

Таким чином, закріплення за особовим складом транспортних засобів, надання їх у розпорядження осіб (поліцейських - водіїв), здійснюється уповноваженими на те посадовими особами.

З висновку службового розслідування вбачається, що уповноваженою особою, яка відповідальна за автотранспортну діяльність в ОРУП № 1 ГУНП в області, старшим інспектором СПДН ВП ОРУП № 1 ГУНП в області майором поліції ОСОБА_25 були визнані свої прорахунки в роботі. При цьому, вказана особа не змогла пояснити передачу автомобіля позивачу, однак вказала, що скоріш за все було зроблено екстрену заміну.

Вказаним обставинам не надано належної оцінки в ході проведення службового розслідування.

В свою чергу в ході службового розслідування знайшли підтвердження факти неналежного заповнення позивачем дорожньої документації, неналежної реєстрації дорожнього листа під час його отримання 16.05.2023 у журналі реєстрації дорожніх листів, неналежного заповнення журналу видачі та повернення ключів № 159, журналу виїзду та повернення транспортних засобів.

Колегія суддів звертає увагу на те, що звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів поліції як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Однак застосування до позивача за вказані порушення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби не може бути визнано співмірним із допущеним позивачем порушенням службової дисципліни, пропорційним та за даних обставин справедливим.

В акті службового розслідування, стверджуючи про допущення позивачем порушення службової дисципліни, дисциплінарна комісія посилалась також на неналежне складання позивачем протоколів про адміністративну відповідальність ВАВ № 816911 від 28.02.2023, серії ВАВ № 879532 від 19.05.2023, серії ВАВ № 879783 від 04.06.2023, винесення термінових заборонних приписів стосовно кривдника серії АА № 309137 від 09.06.2023, АА № 309145 від 19.05.2023 з порушенням вимог чинного законодавства.

Колегія суддів звертає увагу на те, що метою призначення в даному випадку службового розслідування відносно позивача згідно наказу ГУНП від 06.07.2023 року № 1689, була перевірка можливого порушення службової дисципліни окремими посадовими особами ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, зокрема, неналежного виконання службових обов`язків інспектором сектору протидії домашньому насильству відділу превенції того ж підрозділу поліції старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 , що призвело до проведення обшуків у автомобілі, яким він користується та повідомлення йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення працівниками ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, в рамках досудового розслідування, відомості про яке 16.02.2023 року внесено до ЄРДР за № 0000072 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 369-2 КК України, виявленні та вилученні значної кількості дозвільних документів громадян на зброю, а також вивчення ефективності проведення відповідної профілактичної роботи безпосереднім та прямими керівниками щодо останнього.

Таким чином, неналежне складання позивачем протоколів про адміністративну відповідальність та термінових заборонних приписів не стосується обставин, для з`ясування яких було призначено службове розслідування та виходить за межі предмету службового розслідування.

Враховуючи все вище зазначене, колегія суддів вважає, що в даному випадку позивачем не доведено факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку, за яке він підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби.

За встановлених обставин суд приходить до висновку, що п. 1 наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області № 1835 від 21.07.2023 року «Про порушення службової дисципліни окремими поліцейськими ГУНП в Одеській області» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності інспектора сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_1 та застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, а також наказ ГУНП в Одеській № 961 о/с від 27.07.2023 року в частині звільнення зі служби в поліції інспектора сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_1 є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Скасування наказу про звільнення позивача відповідно до вимог частини першої статті 235 КЗпП України є підставою для його поновлення на попередній роботі, а саме на посаді інспектора сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області з 27.07.2023 року.

Згідно з ч.2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про протиправність наказів про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та про звільнення зі служби, а також наявність підстав для поновлення позивача на службі, позовні вимоги про стягнення з ГУНП в Одеській області на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 28.07.2023 року по день поновлення на посаді також підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 6 розділу ІІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого наказом МВС України від 06.04.2016 року № 260 (надалі - Порядок № 260), поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення.

Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Згідно з п. 9 розділу І цього Порядку, при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Постановою КМУ від 08.02.1995 року №100 затверджений Порядку обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок №100), якій застосовується відповідно до п.1 також у випадку вимушеного прогулу.

Згідно з абз. 3 п. 2 Порядку №100, збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Відповідно до пункту 8 Порядку №100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Згідно з п.5 цього Порядку, нарахування виплат у усіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Головним управлінням Національної поліції в Одеській області надано до суду довідку про доходи № 701 від 30.08.2023 року, видану ОСОБА_1 , відповідно до якої середньомісячна заробітна плата позивача, розрахована за два місяці перед звільненням (травень та червень 2023 року) складає 23655,93 грн., а середньоденна заробітна плата складає 775,61 грн.

З довідки вбачається, що наведений розрахунок зроблений із врахуванням кількості робочих днів згідно графіка роботи за травень 2023 року - 31 день, за червень - 30 днів. Всього 61 календарний день.

Тому, з урахуванням положень Порядку № 260 та Порядку № 100, суд приходить висновку, що середній заробіток за час вимушеного прогулу з моменту звільнення по день ухвалення рішення суду має бути розрахований позивачу із кількості календарних днів вимушеного прогулу.

Оскільки день звільнення є останнім робочим днем, розрахунок кількості днів вимушеного прогулу проводиться з наступного дня. В даному випадку - з 28.07.2023 року.

Загальний вимушений прогул позивача з 28.07.2023 року по 06.03.2024 року складає 223 дні (липень 2023 року - 4 дні, серпень 2023 року - 31 день, вересень 2023 року - 30 днів, жовтень 2023 року - 31 день, листопад 2023 року - 30 днів, грудень 2023 року - 31 день, січень 2024 року - 31 день, лютий 2024 року - 29 днів, березень 2024 року - 6 днів).

Розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка підлягає стягненню з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь позивача складає 172 961,03 грн. (223 к.д. х 775,61 грн. (середньоденне грошове забезпечення позивача).

При цьому, з вказаної суми слід відрахувати податки, збори та інші обов`язкові платежі, які повинні утримуватися із сум доходу поліцейського.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ст. 317 КАС України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Колегія суддів зазначає, що в даному випадку рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 242 КАС України, оскільки висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом першої інстанції порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду підлягає скасуванню на підставі ст. 317 КАС України, з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2023 року -скасувати.

Прийняти нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області № 1835 від 21.07.2023 року «Про порушення службової дисципліни окремими поліцейськими ГУНП в Одеській області» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності інспектора сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_1 та застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області № 961 о/с від 27.07.2023 року.

Поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області з 27.07.2023 року.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області (вул. Єврейська, 12, м. Одеса, 65014, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_8 , РНОКПП НОМЕР_7 ) грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 28.07.2023 року по 06.03.2024 року включно у розмірі 172 961 (сто сімдесят дві тисячі дев`ятсот шістдесят одна) грн. 03 коп. (сума вказана без урахування обов`язкових податків та зборів).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Судове рішення складено у повному обсязі 06.03.2024 р.

Суддя - доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Ю.М. Градовський

Суддя: І.О. Турецька