Справа № 620/8843/23
Суддя: Ольга ТКАЧЕНКО
Дата ухвалення: 2024-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2024 року Чернігів Справа № 620/8843/23

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Ткаченко О.Є., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону імені князя Володимира Великого Державної прикордонної служби України про визнання протиправним та скасування наказу,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до НОМЕР_1 прикордонного загону імені князя Володимира Великого Державної прикордонної служби України, в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ про результати службового розслідування в частині накладення на коменданта другої прикордонної комендатури (із місцем дислокації н.п. Семенівка) НОМЕР_1 прикордонного загону ім. князя Володимира Великого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення «догана» та в частині притягнення коменданта другої прикордонної комендатури (із місцем дислокації н.п.Семенівка) НОМЕР_1 прикордонного загону ім. князя Володимира Великого ОСОБА_1 до повної матеріальної відповідальності відповідно до Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач приймаючи рішення про нарахування грошового забезпечення, в тому числі і додаткової грошової винагороди як складової частини грошового забезпечення, молодшому сержанту ОСОБА_2 за період з 01.04.2022 по 24.04.2022 у сумі 56000 грн діяв у спосіб та в межах діючого законодавства, яким регулюється порядок нарахування додаткової грошової винагороди, враховуючи, що підзаконні нормативно-правові акти, прийняті Кабінетом Міністрів України мають вищу юридичну силу над актами, прийнятими Адміністрацією Державної прикордонної служби України. Вважає, що в його діях відсутній склад дисциплінарного проступку, а тому висновок службового розслідування в частині доцільності притягнення позивача до дисциплінарної та матеріальної відповідальності у зв`язку з безпідставним нарахуванням додаткової винагороди молодшому сержанту ОСОБА_2 є необґрунтованим та безпідставним, а наказ №1385-АГ від 19.06.2023 про результати службового розслідування в частині притягнення позивача до дисциплінарної та матеріальної відповідальності є протиправним і підлягає скасуванню.

Разом з позовом позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу 105 прикордонного загону імені князя Володимира Великого Державної прикордонної служби України № 1385-АГ від 19.06.2023 про результати службового розслідування в частині накладення на позивача дисциплінарного стягнення «догана» та притягнення його до повної матеріальної відповідальності відповідно до Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців», до набрання законної сили рішенням суду.

Ухвалою суду від 30.06.2023 у задоволені заяви про забезпечення позову відмовлено.

Ухвалою суду від 04.07.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідачем надано відзив, у якому просить відмовити у задоволенні позову, зазначає, що з метою об`єктивного з`ясування причин та обставин фактів, викладених у інформаційному повідомленні начальника відділу внутрішньої та власної безпеки по НОМЕР_1 прикордонному загону Головного відділу внутрішньої та власної безпеки «Центр» від 22.03.2023 №1600/12258/23-Вих «Щодо можливих порушень в управлінні НОМЕР_1 прикордонного загону» проведено службове розслідування, за результатами якого підтвердилась інформація про безпідставне нарахування молодшому сержанту ОСОБА_2 додаткової винагороди у розмірі 56000 грн за період з 01.04.2022 по 24.04.2022, який з 25.04.2022 виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення НОМЕР_1 прикордонного загону у зв`язку зі смертю (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок вогнепального поранення голови), рапорт щодо нарахування такої винагороди підписав ОСОБА_1 . Відповідно до вимог пункту 9 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 31.03.2022 №164-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 №168» до наказу про виплату додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн або 30 000 грн не включаються військовослужбовці, які спричинили самогубство, за місяць, у якому здійснено самогубство. Таким чином, керівництво 105 прикордонного загону імені князя Володимира Великого правомірно притягнуло позивача до дисциплінарної та матеріальної відповідальності.

Від представника позивача, адвоката Якуби Г.О., надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає, що відзив подано поза межами строку встановленого судом, тому має бути повернутий відповідачу без розгляду, просить позовну заяву задовольнити.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Відповідно до наказу 105 прикордонного загону імені князя Володимира Великого Державної прикордонної служби України від 24.03.2023 №650-АГ «Про призначення службового розслідування», наказу105 прикордонного загону від 11.04.2023 №797-АГ «Про призупинення службового розслідування», наказу105 прикордонного загону від 17.05.2023 №1076-АГ «Про поновлення проведення службового розслідування», наказу НОМЕР_1 прикордонного загону від 26.05.2023 №1152-АГ «Про продовження терміну службового розслідування» з метою об`єктивного з`ясування та перевірки інформації, викладеної в інформуванні відділу внутрішньої та власної безпеки по НОМЕР_1 прикордонному загону Головного відділу внутрішньої та власної безпеки «Центр» від 22.03.2023 №1600/12258/23-Вих «Щодо можливих порушень в управлінні НОМЕР_1 прикордонного загону» проведено службове розслідування (а.с.20,21,22,23).

Згідно з висновком службового розслідування щодо об`єктивного з`ясування причин та обставин фактів, викладених в інформаційному повідомленні відділу внутрішньої та власної безпеки по НОМЕР_1 прикордонному загону Головного відділу внутрішньої та власної безпеки «Центр» від 22.03.2023 №1600/12258/23-Вих «Щодо можливих порушень в управлінні НОМЕР_1 прикордонного загону», затвердженого начальником 105 прикордонного загону імені князя Володимира Великого Державної прикордонної служби України Олександром Чорним 09.06.2023, (далі висновок службового розслідування від 09.06.2023) комісія вважає за доцільне, зокрема,:

2. За порушення вимог пункту 9 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 31.03.2022 №164-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168» в частині: «До наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн або 30 000 грн не включати військовослужбовців, які … … навмисно спричинили собі тілесні ушкодження чи іншу шкоду своєму здоров`ю або самогубство (крім випадків доведення особи до самогубства встановленого судом) за місяць, у якому здійснено ушкодження чи іншу шкоду своєму здоров`ю або самогубство;», статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України в частині: «Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою», статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в частині: «Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися … законів України, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів…» коменданта другої прикордонної комендатури (з місцем дислокації н.п. Семенівка) ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності правами начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 .

3. З метою відшкодування шкоди, завданої державі, коменданта другої прикордонної комендатури (з місцем дислокації АДРЕСА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_1 притягнути до повної матеріальної відповідальності відповідно до Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців, прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі». Головному бухгалтеру начальнику фінансово-економічного відділу (бухгалтерської служби) стягнути з підполковника ОСОБА_1 кошти, які були помилково нараховані молодшому сержанту ОСОБА_2 , в розмірі 55160,00 грн, в розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення.

4. на підставі пункту 6 глави 14 розділу ІІІ Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 25.06.2018 № 558 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23.07.2018 за № 854/32306, за упущення, які призвели до матеріальних збитків, коменданта другої прикордонної комендатури (з місцем дислокації АДРЕСА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника Бакуна Я.О., позбавити премії повністю від нарахованої суми (а.с. 24-63).

Пунктами 7, 8, 9, 10 наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону імені князя Володимира Великого від 19.06.2023 №1385-АГ, зокрема, за порушення вимог 9 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 31.03.2022 №164-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168», статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на коменданта другої прикордонної комендатури (з місцем дислокації АДРЕСА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення «догана»;

притягнуто до повної матеріальної відповідальності відповідно до Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців, прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі»;

стягнуто з підполковника ОСОБА_1 кошти в сумі завданої шкоди, які були помилково нараховані молодшому сержанту ОСОБА_2 ;

позбавлено премії повністю від нарахованої суми у липні 2023 (а.с.64-69).

Позивач, не погоджуючись з таким наказом відповідача, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до частини 5 статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

За частиною 1 статті 2 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі-Закон №2232-XII, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

За частиною 2 статті 1-2 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-ХІІ) у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно із частинами 1-4 статті 9 Закону № 2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України. Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 16 Закону України "Про Державну прикордонну службу України" від 03.04.2003 № 661-IV умови грошового забезпечення військовослужбовців та оплати праці працівників Державної прикордонної служби України визначаються законодавством.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України (далі-Статут ВС ЗСУ), затверджений Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV.

Дія Статуту поширюється на військовослужбовців Служби зовнішньої розвідки України, Служби безпеки України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів спеціального призначення з правоохоронними функціями (частина четверта вступу Статуту ВС ЗСУ).

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями (стаття 16 Статуту ВС ЗСУ).

За приписами норм статей 18,19 Статуту ВС ЗСУ військовослужбовці перебувають під захистом держави і мають усю повноту прав і свобод, закріплених Конституцією України. Держава гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей соціальний і правовий захист відповідно до законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, № 49/2024 від 05.02.2024 строк дії режиму воєнного стану продовжувався.

Пунктом 4 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 визначено Кабінету Міністрів України невідкладно, зокрема, забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини 2 статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини 1 статті 106 Конституції України, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України.

Пунктом 6 цього Указу визначено Кабінету Міністрів України, забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова № 168) (у редакції, чинній на 01.04.2022), установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми "єПідтримка", виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

З метою виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (із змінами) та врегулювання правовідносин щодо виплат військовослужбовцям Державної прикордонної служби України передбаченого постановою КМУ від 28.02.2022 № 168 грошового забезпечення, Адміністрацією Державної прикордонної служби України прийнято наказ від 31.03.2022 № 164-АГ "Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168" (далі - наказ № 164 від 31.03.2022).

Згідно з пунктом 1 наказу № 164-АГ від 31.03.2022 на період дії воєнного стану військовослужбовцям, які проходять військову службу, зокрема в органах охорони державного кордону виплачувати додаткову винагороду (пропорційно із розрахунку на місяць) у розмірі 30000 гривень (з дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключенні із списків особового складу військової частини у зв`язку із звільненням з військової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, розмір цієї винагороди збільшується до 100 000 гривень включно в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях або заходах.

Пунктом 9 наказу № 164-АГ від 31.03.2022 передбачено, що до наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 грн або 30000 гривень не включати військовослужбовців, які: беруть участь у міжнародних операціях з підтримання миру i безпеки; проходять службу у багатонаціональних органах військового управління за кордоном; добровільно здалися в полон - з дня захоплення в полон, оголошеного наказом начальника органу Держприкордонслужби; самовільно залишили військові частини, місця служби або дезертирували - з дня самовільного залишення військового частини або місця служби (дезертирства), оголошеного наказом органу Держприкордонслужби; відбувають покарання на гауптвахті та в дисциплінарних частинах - з дня початку відбування покарання, оголошеного наказом командира; усунені від виконання службових обов`язків, відсторонені від виконання службових повноважень або відсторонені від посади - з дня усунення або відсторонення, оголошеного наказом органу Держприкордонслужби; відмовились виконувати бойові накази - за місяць, у якому здійснено таке порушення; перебували у стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння (за фактом якого складено відповідні документи адміністративного правопорушення) - за місяць, у якому здійснено таке порушення; навмисно спричинили собі тілесні ушкодження чи іншу шкоду своєму здоров`ю або самогубство (крім випадків доведення особи до самогубства, встановленого судом) - за місяць, у якому здійснено ушкодження чи іншу шкоду своєму здоров`ю або самогубство; у разі вчинення інших дій (бездіяльності), які мають ознаки кримінального правопорушення - за місяць, у якому здійснено таке правопорушення; перебували: під вартою чи цілодобовим домашнім арештом; на навчанні за кордоном; направлені для проходження військової служби за кордон до закордонних дипломатичних установ.

Згідно з пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - постанова КМУ № 704) установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії), одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 3 постанови КМУ № 704 передбачено, що виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється у порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.

Суд зауважує, що у даному переліку державних органів, уповноважених затверджувати порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, а також особам рядового і начальницького складу, відсутня Адміністрація Державної прикордонної служби України.

Відносно військовослужбовців, які проходять військову службу в органах Державної прикордонної служби України, згідно з наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 № 558 було затверджено окрему Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України.

Зазначена Інструкція (далі-Інструкція № 558) містить загальні положення про правила та умови виплати грошового забезпечення, а також визначає структуру (складові) грошового забезпечення, яка є аналогічною наведеній у частині 2 статті 9 Закону № 2011-ХІІ.

Згідно з пунктом 1 Положення про Адміністрацію Державної прикордонної служби України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 № 533 (далі-Положення № 533), визначено, що Адміністрація Державної прикордонної служби України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері захисту державного кордону та охорони суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні.

Пунктом 9 Положення № 533 визначено, що Адміністрація Державної прикордонної служби України в межах повноважень, передбачених законом, на основі та на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України та наказів МВС видає директиви, накази організаційно-розпорядчого характеру, організовує та контролює їх виконання.

Отже, відповідно до вказаного Положення № 533 діяльність Адміністрації Державної прикордонної служби України у віднесених до її компетенції питань, у тому числі питань, які стосуються виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, спрямовує та координує Міністр внутрішніх справ, що повністю узгоджується зі змістом статті 9 Закону № 2011-ХІІ, пунктом 3 постанови КМУ № 704 та Інструкцією № 558.

Водночас, наказ від 31.03.2022 № 164-АГ "Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168" був виданий Адміністрацією Державної прикордонної служби України без її погодження з Міністром внутрішніх справ.

Пунктом 11 Положення про Міністерство внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 № 878, установлено, що Міністр внутрішніх справ має право, серед іншого, видавати обов`язкові до виконання центральними органами виконавчої влади, діяльність яких спрямовує та координує Міністр внутрішніх справ, накази та доручення з питань, що належать до компетенції таких органів.

Так, наказом за підписом Міністра внутрішніх справ від 22.06.2022 № 383, який зареєстрований у Міністерстві юстиції України 05.07.2022 за № 741/38077, затверджено Інструкцію з призначення і виплати в Державній прикордонній службі України одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 постанови КМУ № 168.

Однак, враховуючи, що спірним у цій справі є питання нарахування і виплати позивачем додаткової винагороди молодшому сержанту ОСОБА_2 відповідно до пункту 1 Постанови КМУ № 168, вказана Інструкція не застосовується до спірних правовідносин.

На виконання вимог пункту 2-1 постанови КМУ №168 наказом за підписом Міністра внутрішніх справ від 26.01.2023 № 36, який був зареєстрований у Міністерстві юстиції України 31.01.2023 за № 196/39252, затверджений Порядок та умови виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, який розповсюджується на виплати, передбачені як пунктом 1 постанови КМУ № 168, так і пунктом 2 цієї постанови.

Проте, з огляду на дату набрання чинності (01.02.2023 року), даний Порядок також не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

У той же час, затвердження вказаного вище Порядку саме наказом Міністра внутрішніх справ свідчить про наявність у Міністра внутрішніх справ (а не у Адміністрації Державної прикордонної служби України) відповідної компетенції, а також про те, що саме Міністр внутрішніх справ є "керівником відповідного міністерства" відносно Держприкордонслужби у розумінні пункту 2-1 постанови КМУ № 168.

Інших наказів, які би встановлювали порядок та умови виплати додаткової винагороди або одноразової грошової допомоги, які передбачені постановою КМУ № 168, Міністром внутрішніх справ у період з лютого 2022 року по січень 2023 року не видавалось.

Враховуючи вищевикладене, а також раніше наведені у даному рішенні висновки суду стосовно відсутності у Адміністрації Державної прикордонної служби України необхідної компетенції щодо самостійного визначення порядку і умов виплати додаткової винагороди чи одноразової грошової допомоги, суд не приймає до уваги посилання відповідача на наказ Адміністрації Державної прикордонної служби України № 164-АГ від 31.03.2022 "Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168" як на обов`язковий для виконання начальниками (командирами) військових частин та військовослужбовцями.

Крім цього, постанову КМУ № 168 було доповнено пунктом 2-1, яким було установлено, що порядок та умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів лише 07 липня 2022 року, тобто вже після виникнення спірних правовідносин.

Постанова Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 № 793, якою були внесені вказані зміни містить положення про те, що ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24.02.2022 (тобто має зворотню дію в часі).

Проте, згідно із статтею 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Станом на момент виникнення спірних правовідносин постанова КМУ № 168 не містила положень щодо права керівників відповідних міністерств та державних органів визначити порядок та умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою.

За ч. 3 статті 117 Конституції України нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади підлягають реєстрації в порядку, установленому законом.

Питання державної реєстрації регулюється Указом Президента України від 03.10.1992 № 493 «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади», що був прийнятий з метою впорядкування видання міністерствами, іншими органами виконавчої влади нормативно-правових актів, забезпечення охорони прав, свобод і законних інтересів громадян, підприємств, установ та організацій. Набувають чинності такі акти через 10 днів після їх реєстрації, якщо в них не встановлено пізнішого строку надання їм чинності.

Спеціальний порядок державної реєстрації нормативно-правових актів установлений Положенням про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, органів господарського управління та контролю, що зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1992 №731 (далі-Положення №731), наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2005 №34/5 «Про вдосконалення порядку державної реєстрації нормативно-правових актів у Міністерстві юстиції України та скасування рішення про державну реєстрацію нормативно-правових актів», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12.04.2005 за № 381/10661.

Критерієм чинності таких актів та їх застосування є державна реєстрація нормативно-правових актів у Міністерстві юстиції України та занесення до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів, який запроваджений згідно з Указом Президента України від 27.06.1996 №468. Державна реєстрація полягає у тому, що такі нормативно-правові акти проходять правову експертизу на відповідність Конституції України, законам України та іншим актам законодавства.

Положенням установлено, що державній реєстрації в Мін`юсті підлягають нормативно-правові акти будь-якого виду (постанови, накази, інструкції тощо), якщо в них є одна або більше норм (правил поведінки), що, зокрема, зачіпають соціально-економічні, політичні, особисті та інші права, свободи й законні інтереси громадян, проголошені й гарантовані Конституцією та законами України, установлюють новий або змінюють, доповнюють чи скасовують існуючий організаційно-правовий механізм їх реалізації.

Верховний суд в постанові від 07.02.2022 у справі №420/7697/21, надаючи оцінку поняттям «грошова винагорода військовослужбовця» та «оплата праці» і «заробітна плата», які використовується у законодавстві, що регулює трудові правовідносини, дійшов висновку, що вказані поняття є рівнозначними.

Суд зазначає, що принцип правової визначеності є невід`ємною, органічною складовою принципу верховенства права. Про це у низці своїх рішень зазначає зокрема Європейський Суд з прав людини. У своїх рішеннях Конституційний Суд України також посилається на принцип правової визначеності, наголошуючи на тому, що він є необхідним компонентом принципу верховенства права.

Принцип правової визначеності (певності) загальний принцип права, який гарантує забезпечення легкості з`ясування змісту права і можливість скористатися цим правом у разі необхідності.

У справі «Sunday Times v. United Kingdom» Європейський суд вказав, що прописаний у Конвенції термін «передбачено законом» передбачає дотримання такого принципу права як принцип визначеності. ЄСПЛ стверджує, що термін «передбачено законом» має на увазі не лише писане право, як-то норми писаних законів, а й неписане, тобто усталені у суспільстві правила та моральні засади суспільства. До цих правил, які визначають сталість правозастосування, належить і судова практика. Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба, з належною повнотою передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, що може спричинити певна дія (ЄСПЛ аналогічної позиції дотримується у справі «Steel and others v. The United Kingdom»).

ЄСПЛ у пунктах 52, 56 рішення від 14.10.2010 року у справі «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Однак суд зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у практиці Європейського суду з прав людини. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватного захисту від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника.

Отже, національне законодавство має тлумачитися таким чином, щоб результат тлумачення відповідав принципам справедливості, розумності та узгоджувався з положеннями Конвенції.

Пунктом 1 Указу Президента України «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади» від 03.10.1992 №493/92 установлено, що з 01 січня 1993 року нормативно-правові акти, які видаються міністерствами, іншими органами виконавчої влади, органами господарського управління та контролю і які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер, підлягають державній реєстрації.

Тому, враховуючи, що наказ Адміністрації Державної прикордонної служби України № 164-АГ від 31.03.2022 «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168» зачіпає права громадян (військовослужбовців) на отримання додаткової винагороди та встановлює організаційно-правовий механізм реалізації таких прав, він підлягає обов`язковій державній реєстрації в Міністерстві юстиції України відповідно до пункту 1 Указу Президента України "Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади" від 03.10.1992 № 493/92 та пункту 2 Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1992 № 731.

З огляду на те, що наказ Адміністрації Державної прикордонної служби України № 164-АГ від 31.03.2022 не проходив державну реєстрацію в Міністерстві юстиції України у встановленому чинним законодавством порядку, він не може вважатись таким, що набрав чинності та не підлягає застосуванню у спірних правовідносинах, а також він не створює правових наслідків (п.15 Положення № 731).

Враховуючи викладене, суд не приймає посилання відповідача на п.9 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України № 164-АГ від 31.03.2022 як на підставу порушення ОСОБА_1 своїх службових обов`язків при підписанні рапорту щодо нарахування молодшому сержанту ОСОБА_2 , період виплати з 01.04.2022 по 24.04.2022, який виключений з списків особового складу та всіх видів грошового забезпечення у зв`язку зі смертю з 25.04.2022, додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ № 168.

Предметом даного позову є наказ в частині накладення на позивача дисциплінарного стягнення та притягнення його до повної матеріальної відповідальності.

Визначаючи правомірність застосування до позивача дисциплінарного стягнення та притягнення його до матеріальної відповідальності суд зважає на таке.

Статтею 9 Статут ВС ЗСУ передбачено, що військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі статтею 28 Статуту ВС ЗСУ єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в:

- наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності, перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця;

- наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази;

- забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

В силу приписів статей 26-27 Статуту ВС ЗСУ військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення кримінального правопорушення військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування регламентуються Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 №551-XIV (далі-Дисциплінарний статут).

Суд констатує, що дія Дисциплінарного статуту Збройних Сил України поширюється і на військовослужбовців Держприкордонслужби.

Згідно зі статтею 4 Дисциплінарного статуту військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Частиною 1 статті 45 Дисциплінарного статуту визначено, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності накласти дисциплінарне стягнення.

Порядок накладення дисциплінарних стягнень на військовослужбовців визначається статтями 83-95 Дисциплінарного статуту.

Так, приписами статей 83, 84 Дисциплінарного статуту визначено, що на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення. Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Відповідно до частини 1 статті 85 Дисциплінарного статуту службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

В силу приписів статті 86 Дисциплінарного статуту якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Підстави та процедуру проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Адміністрації Державної прикордонної служби України, регіональних управлінь, органів охорони державного кордону, Морської охорони, навчальних закладів, науково-дослідних установ, органів забезпечення, підрозділів спеціального призначення Державної прикордонної служби України (далі - органи Держприкордонслужби), а також військовозобов`язаних під час проходження ними навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження ними підготовки та зборів (далі - військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (підготовки, зборів), оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішень, а також повноваження посадових осіб під час проведення службового розслідування визначаються Порядком проведення службового розслідування в Державній прикордонній службі України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України 08.11.2021 № 815 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.01.2022 за № 39/37375 (далі-Порядок № 815).

Так, службове розслідування призначається письмовим наказом начальника (командира) органу Держприкордонслужби. Інші посадові особи можуть звертатися з клопотанням за підпорядкованістю про призначення службового розслідування (п. 1 розділу І Порядку № 815).

Особи, які проводять службове розслідування, забезпечують повноту, всебічність та об`єктивність проведення службового розслідування та не повинні допускати розголошення інформації, яка стосується службового розслідування. Особа, стосовно якої проводиться службове розслідування, має право: отримувати інформацію про підстави проведення службового розслідування, склад комісії; брати участь у службовому розслідуванні, у тому числі давати усні чи письмові пояснення, подавати документи, які мають значення для проведення службового розслідування; відмовлятися давати пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом; висловлювати письмові зауваження щодо повноти та об`єктивності проведення службового розслідування; звертатися з письмовим рапортом до начальника (командира) органу Держприкордонслужби, який призначив службове розслідування, щодо ознайомлення з висновком та матеріалами службового розслідування в частині, що її стосується, з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими актами законодавства; оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки і в порядку, визначені законом (п. 3, п.4 розділу V Порядку № 815).

Зі змісту розділу VІ Порядку № 815, за результатами службового розслідування складається висновок службового розслідування.

У висновку службового розслідування зазначаються: посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) особи (осіб), яка(і) проводила(и) службове розслідування; підстави для проведення службового розслідування; установлені під час службового розслідування обставини, за яких військовослужбовцем (військовослужбовцями) учинено правопорушення, які стали підставою для призначення службового розслідування; час, місце, спосіб, мотив та мета вчинення правопорушення, його наслідки (їх тяжкість); посада, військове звання, прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), персональні дані (дата та місце народження, освіта, період військової служби, період перебування на займаній посаді, наявність або відсутність у неї незнятих дисциплінарних стягнень), характеристика особи, яка вчинила правопорушення, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли його вчиненню; наявність причинного зв`язку між неправомірними діяннями військовослужбовця та їх наслідками; умови, що передували вчиненню правопорушення або спонукали до його вчинення; вимоги законодавства або посадові обов`язки, які було порушено; завдана шкода та її розмір; наявність вини військовослужбовця (військовослужбовців), обставин, що її пом`якшують чи обтяжують, а також ставлення військовослужбовця (військовослужбовців) до вчиненого; відомості про залучення фахівців та дані про них (прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), посада), надані ними висновки; відомості, що підтверджують чи спростовують інформацію, яка стала підставою для призначення службового розслідування; пропозиції щодо застосування до військовослужбовця (військовослужбовців) дисциплінарного стягнення, притягнення до матеріальної відповідальності, ступінь тяжкості отриманих тілесних ушкоджень (за наявності), обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, а також відомості про списання чи відновлення використаних, пошкоджених або втрачених матеріальних цінностей, зброї, боєприпасів, службових документів та про надсилання матеріалів службового розслідування до відповідних органів для прийняття рішення згідно із законодавством; запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування.

До висновку службового розслідування додаються пояснення, акти, довідки, характеристики, копії службових карток та інші матеріали, що стосуються службового розслідування.

У разі наявності у висновку службового розслідування відомостей, які в установленому законодавством порядку віднесені до державної таємниці або до інформації, що належить до службової, такому висновку надається відповідний гриф секретності або гриф «Для службового користування».

Висновок службового розслідування підписується особами, які проводили службове розслідування, та візується посадовою особою юридичної служби. У разі встановлення порушення порядку проведення службового розслідування та/або вимог законодавства посадова особа юридичної служби надає свої письмові заперечення, які долучаються до матеріалів службового розслідування, про що робиться запис у висновку службового розслідування.

Після підписання та візування посадовою особою юридичної служби висновок службового розслідування з матеріалами, що стосуються службового розслідування, подаються на розгляд та затвердження начальникові (командиру) органу Держприкордонслужби, який призначив таке розслідування.

За результатами розгляду висновку та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, начальник (командир) органу Держприкордонслужби затверджує висновок службового розслідування та приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення (п. 1 розділу VІІ Порядку № 815).

Вид дисциплінарного стягнення визначається особисто начальником (командиром) органу Держприкордонслужби, який призначив службове розслідування, щодо кожної особи правопорушника у висновку за результатами службового розслідування, а в разі накладення дисциплінарного стягнення старшим начальником (командиром) - у наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

За результатами службового розслідування приймаються рішення, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування (п. 2 розділу VІІ Порядку № 815).

Як встановлено судом, за результатами проведення службового розслідування складено висновок службового розслідування від 09.06.2023, в описовій частині якого відсутні посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді військовослужбовця, стосовно якого проведено службове розслідування, тобто документ, складений за результатами службового розслідування, не відповідає вимогам Порядку № 815.

Окремо суд зауважує, що за своєю правовою природою такий висновок (акт) є формально викладеною думкою перевіряючих осіб у відношенні певних осіб, подій та обставин, що були предметом перевірки, з якою погодився чи не погодився відповідний командир, а також акт службового розслідування не є безумовним доказом ані факту підписання протиправного рапорту, ані факту спричинення цим рапортом матеріальної шкоди.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 підписав рапорт щодо нарахування підлеглому персоналу додаткової винагороди, у списку був зазначений молодший сержант ОСОБА_2 , період виплати з 01.04.2022 по 24.04.2022, який виключений зі списків особового складу та всіх видів грошового забезпечення у зв`язку зі смертю з 25.04.2022, при цьому керувався постановою Кабінету Міністрів України №168 та наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України № 164-АГ від 31.03.2022, надаючи перевагу постанові Кабінету Міністрів України як підзаконному нормативно-правовому акту вищої юридичної сили, щоб уникнути порушення прав і свобод молодшого сержанта ОСОБА_2 .

Судом також встановлено та враховано, що на підставі наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 25.04.2022 №206-АГ «Про проведення розслідування нещасного випадку» призначено комісію та з 25.04.2022 по 22.09.2022 проведено розслідування нещасного випадку, що стався з військовослужбовцем 105 прикордонного загону імені князя Володимира Великого молодшим сержантом ОСОБА_2 за місцем проживання 24.04.2022 близько 20:00 в результаті вогнепального поранення. Наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 24.05.2022 №247-АГ строк розслідування продовжувався у зв`язку з необхідністю отримання необхідних рішень органу досудового розслідування (а.с.117-118, 119).

За результатами розслідування нещасного випадку складено акт №36-22 розслідування нещасного випадку, що стався 24 квітня 2022 року близько 20:00 у 105 прикордонному загоні імені князя Володимира Великого, затверджений головою Державної прикордонної служби України 23.09.2022, в якому зазначено причини нещасного випадку: смерть внаслідок самогубства, а саме проникаюче, наскрізне вогнепальне, кульове поранення голови з переломом кісток черепа та розчавленням речовини головного мозку, скоєне особисто молодшим сержантом ОСОБА_2 в стані сильного алкогольного сп`яніння (згідно листа комунального закладу «Чернігівське обласне бюро судово-медичної експертизи» від 11.07.2022 №01-48/439. Висновок комісії: нещасний випадок уважається таким, що стався з молодшим сержантом ОСОБА_2 не під час виконання ним обов`язків військової служби (а.с.113-116, 117-118, 119, 120, 121, 122-123).

Як вбачається з додаткових пояснень представника відповідача з результатами службового розслідування нещасного випадку стосовно молодшого сержанта ОСОБА_2 . ОСОБА_1 не ознайомлювався, оскільки відповідно до пункту 10 розділу ІІ Інструкції про порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків у Державній прикордонній службі України, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.03.2016 №199, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.04.2016 за №574/28704, потерпілий, члени сім`ї загиблого мають право висловлювати свої пропозиції, додавати до матеріалів розслідування документи, що стосуються нещасного випадку, давати відповідні пояснення, у тому числі викладати у письмовій формі особисту думку щодо обставин і причин нещасного випадку. Потерпілий, члени сім`ї загиблого на їхню письмову вимогу мають право на ознайомлення з матеріалами розслідування (а.с. 129-130).

З наведеного висновується, що на момент подання рапорту від 23.08.2022 за №р-2/587 щодо нарахування підлеглому персоналу додаткової винагороди ще не було висновків службового розслідування нещасного випадку стосовно молодшого сержанта ОСОБА_2 , тому у позивача не було підстав не включати молодшого сержанта ОСОБА_2 до списків осіб, які мають право на додаткову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168.

Крім того, у суду відсутні відомості, що на підставі рапорту, підписаного позивачем, видано наказ про виплату додаткової винагороди ОСОБА_2 , як і відомості про визнання такого наказу протиправним та його скасування.

Відтак, з поданих суду доказів вбачається, що позивач притягнутий до дисциплінарної та матеріальної відповідальності на підставі суб`єктивного висновку осіб, які проводили службове розслідування, без належної оцінки та перевірки обставин, які передували підписанню рапорту щодо нарахування молодшому сержанту ОСОБА_2 , період виплати з 01.04.2022 по 24.04.2022, який виключений з списків особового складу та всіх видів грошового забезпечення у зв`язку зі смертю з 25.04.2022, що на думку суду є передчасним.

За таких підстав суд вважає за доцільне визнати протиправними та скасувати пункти 7, 8, 9, 10 наказу начальника105 прикордонного загону імені князя Володимира Великого Державної прикордонної служби України «Про результати службового розслідування» від 19.06.2023 №1385-АГ.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій та рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону імені князя Володимира Великого Державної прикордонної служби України про визнання протиправним та скасування наказу задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати пункти 7, 8, 9, 10 наказу начальника105 прикордонного загону імені князя Володимира Великого Державної прикордонної служби України «Про результати службового розслідування» від 19.06.2023 №1385-АГ.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань НОМЕР_1 прикордонного загону імені князя Володимира Великого Державної прикордонної служби України на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: НОМЕР_1 прикордонний загін імені князя Володимира Великого Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) ( АДРЕСА_2 , ).

Повне рішення суду складено 07 березня 2024 року.

Суддя Ольга ТКАЧЕНКО