Справа № 160/31251/23
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 рокуСправа №160/31251/23

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Конєвої С.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, до Відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення №39 від 09.10.2023р., зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

22.11.2023р. (згідно штемпеля поштового зв`язку) ОСОБА_1 звернулась з адміністративним позовом до Відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, до Відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області та просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача-2 №39 від 09.10.2023р. про відмову у призначенні позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати відповідача-1 зарахувати позивачеві до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком 2 період роботи з 04.09.1986р. по 25.09.1990р. та з 16.10.1990р. по 20.06.1994р. в ДП "Криворізька автобаза №12" ВАТ "Криворіжбудтранс", за Списком 1 період роботи з 18.10.1995р. по 30.06.1996р. в ПрАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат";

- зобов`язати відповідача-1 повторно розглянути заяву позивача від 02.10.2023р. про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з врахуванням за Списком 2 періоду роботи: з 04.09.1986р. по 25.09.1990р. та з 16.10.1990р. по 20.06.1994р. в ДП "Криворізька автобаза №12" ВАТ "Криворіжбудтранс", за Списком 1 періоду роботи з 18.10.1995р. по 30.06.1996р. в ПрАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат".

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02.10.2023р. він звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до якої надав всі необхідні документи, проте, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії №39 від 09.10.2023р., яким позивачеві відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 згідно ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю пільгового стажу та у рішенні зазначено, зокрема, про те, що до пільгового стажу не зараховано: період роботи з 18.10.1995 по 30.06.1996, оскільки пільгова довідка від 27.12.2022 №606 засвідчена підписом директора з персоналу та соціальних питань, довіреність на право підпису не надано, а також відсутня інформація про перебування у відпустках без збереження заробітної плати; періоди роботи з 04.09.1986 по 25.09.1990 та з 16.10.1990 по 20.06.1994, оскільки рішенням Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років №3 від 01.06.2023 заявнику не підтверджено роботу на пільгових умовах. Позивач вважає таке рішення відповідача-2 протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки у спірні періоди він працював на посадах, яка віднесені до Списку №1, №2 та атестовані, що підтверджується записами у трудовій книжці позивача та додатково наданими пільговими довідками. В обґрунтування своєї правової позиції позивач посилається на постанову Верховного Суду України (а.с.1-6).

Ухвалою суду від 06.12.2023р. було відкрито провадження у даній справі, призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України та зобов`язано відповідачів, зокрема, надати суду відзив на позов та докази в обґрунтування відзиву з дотриманням вимог ст.ст. 162, 261 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с.31).

21.12.2023р. через систему «Електронний суд», на виконання вимог вказаної ухвали суду, від відповідача-2 (Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області) на адресу суду надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому останній просив у задоволенні позовних вимог позивача відмовити посилаючись на те, що вік позивача на момент звернення до пенсійного органу становить 57 років 11 місяців, страховий стаж 35 років 05 місяців 24 дні, пільговий стаж відсутній; за результатами розгляду документів позивача, зокрема, до пільгового стажу не зараховано: період роботи з 18.10.1995 по 30.06.1996, оскільки пільгова довідка від 27.12.2022 №606 засвідчена підписом директора з персоналу та соціальних питань, довіреність на право підпису не надано, а також відсутня інформація про перебування у відпустках без збереження заробітної плати; період роботи з 04.09.1986 по 25.09.1990 та з 16.10.1990 по 20.06.1994, оскільки рішенням Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років №3 від 01.06.2023 заявнику не підтверджено роботу на пільгових умовах (а.с.38-40).

22.01.2024р. через систему «Електронний суд», на виконання вимог вказаної ухвали суду, від відповідача-1 (Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області) на адресу суду надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому останній просив в задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі посилаючись на те, що структурним відділом управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області були направлені заява позивача про підтвердження пільгового стажу та відповідний пакет документів для розгляду комісією питання щодо можливості зарахувати періоди роботи позивача з 04.09.1986 по 25.09.1990, з 16.10.1990 по 20.06.1994 до стажу роботи, що дає право на призначення пільгової пенсії відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Комісією під час розгляду пред`явлених документів встановлено, зокрема, що первинні документи (трудова книжка, особова картка форми П-2, накази про прийняття, переведення, звільнення) не підтверджують на яких підприємствах виконувались роботи автоколонами та що заявник працював на великовантажних автомобілях та був зайнятий на транспортуванні гірської маси в технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, за таких обставин Комісією прийнято рішення, що для підтвердження періодів роботи з 04.09.1986 по 25.09.1990, з 16.10.1990 по 20.06.1994, для зарахування до стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії за Списком № 2 немає підстав. Факт наявності рішення №3 від 01.06.2023 Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, яке є чинним, територіальним відділом органу Пенсійного фонду не може бути проігноровано, а навпаки, враховуючи процесуальний порядок підтвердження пільгового стажу, в даному випадку, прийняте рішення Комісії є визначальним документом для підтвердження стажу. Окрім того, відповідач-1 посилається на свої дискреційні повноваження у спірних правовідносинах (а.с.49-53).

Згідно до ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 08.02.2024р., у зв`язку із необхідністю витребувати у відповідача-1 додаткові документи, а саме: копію рішення відповідача-1 №3 від 01.06.2023р., судом було продовжено строк розгляду даної справи до 15.03.2024р. (а.с.58-59).

Наведена копія рішення відповідача-1 №3 від 01.06.2023р. була надана відповідачем-1 через систему «Електронний суд» 12.02.2024р. (а.с.64-68).

Отже, рішення у даній адміністративній справі приймається 06.03.2024р. у межах строку, встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за відсутності учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Із наданих суду документів судом встановлені наступні обставини у даній справі.

Комісією при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було розглянуто заяву ОСОБА_1 про підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, за вислугу років та прийнято рішення №3 від 01.06.2023р., що для підтвердження періодів роботи з 04.09.1986 по 25.09.1990, з 16.10.1990 по 20.06.1994, для зарахування до стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії за Списком №2 немає підстав, оскільки первинними документами: трудова книжка, особова картка форми П-2, накази про прийняття, переведення, звільнення не підтверджують на яких підприємствах виконувались роботи автоколонами та що заявник працював на великовантажних автомобілях та був зайнятий на транспортуванні гірської маси в технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, що підтверджується змістом копії відповідного рішення, наявною у справі (а.с.68).

02.10.2023р. ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до п.2 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058, до якої надав, зокрема, трудову книжку та довідки про підтвердження пільгового стажу, що підтверджується копією рішення пенсійного органу №39 від 09.10.2023р. (а.с.26) та не заперечується учасниками справи.

За результатами розгляду наведеної заяви, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії №39 від 09.10.2023р., яким позивачеві відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 згідно ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю пільгового стажу та у рішенні зазначено, зокрема, про те, що до пільгового стажу не зараховано: період роботи з 18.10.1995 по 30.06.1996, оскільки пільгова довідка від 27.12.2022 №606 засвідчена підписом директора з персоналу та соціальних питань, довіреність на право підпису не надано, а також відсутня інформація про перебування у відпустках без збереження заробітної плати; періоди роботи з 04.09.1986 по 25.09.1990 та з 16.10.1990 по 20.06.1994, оскільки рішенням Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років №3 від 01.06.2023 заявнику не підтверджено роботу на пільгових умовах, що підтверджується змістом копії відповідного рішення, наявною у справі (а.с.26).

Вказаний спір виник у зв`язку із незгодою позивача з рішенням відповідача-2 №39 від 09.10.2023р. про відмову у призначенні позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку з чим позивач просить захистити його порушене право на належне пенсійне забезпечення шляхом визнання такого рішення відповідача-2 протиправним, його скасування та зобов`язання відповідача-1 зарахувати позивачеві до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком 2 період роботи з 04.09.1986р. по 25.09.1990р. та з 16.10.1990р. по 20.06.1994р. в ДП "Криворізька автобаза №12" ВАТ "Криворіжбудтранс", за Списком 1 період роботи з 18.10.1995р. по 30.06.1996р. в ПрАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат"; повторно розглянути заяву позивача від 02.10.2023р. про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з врахуванням за Списком 2 періоду роботи: з 04.09.1986р. по 25.09.1990р. та з 16.10.1990р. по 20.06.1994р. в ДП "Криворізька автобаза №12" ВАТ "Криворіжбудтранс", за Списком 1 періоду роботи з 18.10.1995р. по 30.06.1996р. в ПрАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат".

З аналізу встановлених вище обставин справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку підлягає розгляду не лише питання правомірності прийняття відповідачем-2 рішення №39 від 09.10.2023р. про відмову у призначенні позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах, а і правомірність прийняття Комісію при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області рішення №3 від 01.06.2023р., з виходом судом за межі позовних вимог враховуючи положення ст.ст.9, 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення позовних вимог позивача повністю, виходячи з наступного.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон №1058) встановлено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається, зокрема, працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, зокрема, чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Пунктом 3 "Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України за № 383 від 18.11.2005р., передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

При цьому, згідно п.2 Наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005р. №383 Про затвердження порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, під повним робочим днем слід вважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу.

Відповідно до статті 62 Закону України Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника визначено постановою правління Пенсійного фонду України №18-1 від 10.11.2006р., зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24.11.2006р. за №1231/13105 (далі Постанова №18-1).

Згідно до п.3, п.4 Постанови №18-1 визначено, що підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років та періодів роботи на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території, здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії (далі - Комісії). Комісії створюються, зокрема, при головних управліннях Пенсійного фонду України в областях.

Пунктом 11 Порядку №18-1 визначено, що із заявою про підтвердження стажу роботи заявник може звернутись до будь-якого територіального органу Пенсійного фонду України незалежно від території обслуговування цього органу.

Для підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, до заяви додаються:

- документи, які підтверджують факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні) - щодо підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01 липня 2004 року та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр);

- трудова книжка;

- документи (за наявності), видані архівними установами, зокрема: довідка про заробітну плату; копії документів про проведення атестації робочих місць; копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати.

Заявник (його представник) може додатково подавати інші документи про стаж роботи.

При цьому, п.12 Порядку №18-1 встановлено, що територіальні органи Пенсійного фонду України надають заявникам допомогу у зборі необхідних документів та отриманні через портал електронних сервісів юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, витягу з Єдиного державного реєстру в електронній формі для підтвердження стажу роботи.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що чоловіки мають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону №1058 (за Списком №1) після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, передбачених Списком №2, за умови повного робочого дня на відповідних роботах, але не менше 80% робочого часу, та за результатами атестації робочих місць.

У разі відсутності у трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників, а у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника пільговий стаж підтверджується відповідними комісіями, створеними при Головних управління Пенсійного фонду України в областях.

Окрім того, територіальні управління повинні надавати заявникам допомогу у зборі необхідних документів.

Як вбачається з матеріалів справи, у спірний період з 18.10.1995р. по 30.06.1996р. позивач працював в Інгулецькому гірничо-збагачувальному комбінаті водієм автомобіля постійно зайнятим в кар`єрі на підвезенні запасних частин, матеріалів та устаткування автоколони №3 автотранспортного цеху, зайнятим повний робочий день в кар`єрі глибиною 150 метрів і глибше, при цьому, дана посада позивача була атестована за Списком №1 згідно наказів №660 від 05.10.1994р. та №566 від 27.09.1999р., що підтверджується копіями трудової книжки позивача та довідки ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» №606 від 27.12.2022р., наявними в матеріалах справи (а.с.11-14,15).

Вказаний період не було зараховано пенсійним органом до пільгового стажу відповідно до ст.114 Закону №1058 при вирішенні питання щодо призначення позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах, так як пільгова довідка від 27.12.2022 №606 засвідчена підписом директора з персоналу та соціальних питань, довіреність на право підпису не надано, а також відсутня інформація про перебування у відпустках без збереження заробітної плати, що підтверджується змістом копії рішення відповідача-2 №39 від 09.10.2023р. (а.с.26).

Разом з тим, зі змісту довідки ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» №606 від 27.12.2022р. вбачається, що вона складена згідно чинного законодавства та містить всі необхідні відомості і реквізити, зокрема, у довідці зазначено про те, що в період з 18.10.1995р. по 30.06.1996р. по Списку №1 відпрацьовано 8 місяців 13 днів (а.с.15).

Окрім того, щодо зазначення в оскаржуваному рішенні про недоліки пільгової довідки, то судом враховується, що за приписами ч.1 ст.50 Закону №1058 суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Тобто, саме на підприємство, яке видає пільгові довідки, покладається відповідальність за зазначення у таких довідках недостовірних даних.

Також, судом враховується і те, що статтею 44 Закону №1058 визначено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до п.3.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (далі Порядок №22-1) передбачено, що орган, що призначає пенсію надає допомогу особам, що звертаються за призначенням пенсії, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії.

Тобто, пенсійний орган, відповідно до своїх повноважень, мав надати позивачеві допомогу у витребуванні необхідних документів (зокрема, уточненої довідки або наказів по підприємству).

Окрім того, ОСОБА_1 у спірні періоди з 04.09.1986р. по 25.09.1990р., з 16.10.1990р. по 20.06.1994р. працював по Списку №2 водієм великовантажного автомобіля Краз-256 Б, вантажопід`ємністю 12 тон, зайнятого в технологічному процесі важких та шкідливих виробництв на поверхні, при цьому, дана посада позивача була атестована згідно наказу №33 від 30.12.1993р., що підтверджується копіями трудової книжки позивача та довідки ДП Криворізька автобаза №12 ВАТ «Криворіжбудтранс» №47 від 08.08.2001р., наявними в матеріалах справи (а.с.11-14,16).

Вказаний період не було зараховано пенсійним органом до пільгового стажу відповідно до ст.114 Закону №1058 при вирішенні питання щодо призначення позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах, так як рішенням Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років №3 від 01.06.2023 заявнику не підтверджено роботу на пільгових умовах, що підтверджується змістом копії рішення відповідача-2 №39 від 09.10.2023р. (а.с.26).

Так, реєстрація ДП «Криворізька автобаза №12» ВАТ «Криворіжбудтранс», на якому працював позивач у спірні вищенаведені періоди, була припинена за судовим рішенням, що підтверджується змістом копії рішення відповідача-1 №1 від 03.06.2023р. (а.с.68).

У зв`язку з викладеним, підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах здійснювалося відповідною Комісією при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та вказаною комісією було прийнято рішення №3 від 01.06.2023р. про результати розгляду заяви, згідно якого для підтвердження періодів роботи з 04.09.1986 по 25.09.1990, з 16.10.1990 по 20.06.1994, для зарахування до стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії за Списком №2 немає підстав, оскільки первинними документами: трудова книжка, особова картка форми П-2, накази про прийняття, переведення, звільнення не підтверджують на яких підприємствах виконувались роботи автоколонами та що заявник працював на великовантажних автомобілях та був зайнятий на транспортуванні гірської маси в технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, що підтверджується змістом копії відповідного рішення, наявною у справі (а.с.68).

Вказане рішення не містить обґрунтувань щодо не зарахування до пільгового стажу роботи позивача періодів з 04.09.1986 по 25.09.1990, з 16.10.1990 по 20.06.1994, а в ньому лише зазначено про відсутність в наданих документах інформації на яких підприємствах виконувались роботи автоколонами та що заявник працював на великовантажних автомобілях та був зайнятий на транспортуванні гірської маси в технологічному процесі важких і шкідливих виробництв (а.с.68).

При цьому, твердження відповідача-1, які наведені у рішенні №3 від 01.06.2023р. повністю спростовуються змістом копії довідки ДП Криворізька автобаза №12 ВАТ «Криворіжбудтранс» №47 від 08.08.2001р., згідно якої у періоди з 04.09.1986 по 25.09.1990, з 16.10.1990 по 20.06.1994 позивач працював по Списку №2 водієм великовантажного автомобіля Краз-256 Б, вантажопід`ємністю 12 тон, зайнятого в технологічному процесі важких та шкідливих виробництв на поверхні та дана посада позивача була атестована згідно наказу №33 від 30.12.1993р. (а.с.16).

За викладених обставин та аналізуючи вищенаведені норми законодавства та надані суду докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що за умови надання позивачем до пенсійного органу трудової книжки та пільгових довідок, які підтверджують пільговий стаж роботи позивача за Списками №1 №2, а також і з урахуванням повноважень пенсійного органу щодо надання допомоги особам у одержанні відсутніх для призначення пенсії документів, пенсійним органом безпідставно та необґрунтовано не було зараховано до пільгового стажу роботи позивача відповідно до ч.2 ст.114 Закону вищенаведені спірні періоди роботи позивача та відмовлено позивачеві у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» рішенням №39 від 09.10.2023р. з порушенням вимог наведеного законодавства, що регулюють спірні правовідносини.

У відповідності до ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, відповідачами не було надано суду жодних належних і допустимих доказів, які б свідчили про правомірність прийняття ними оспорюваних рішень відповідача-2 №39 від 09.10.2023р. про відмову у призначенні позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах та відповідача-1 про підтвердження періоду роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, за вислугу років №3 від 01.06.2023р., з урахуванням норм вищенаведеного законодавства та обставин встановлених судом, які наведені вище та не спростовані відповідачем жодними доказами.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням вимог ч.2 ст.2 вказаного Кодексу, перевіривши правомірність прийняття рішень відповідача-2 №39 від 09.10.2023р. про відмову у призначенні позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах та відповідача-1 про підтвердження періоду роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, за вислугу років №3 від 01.06.2023р., суд приходить до висновку, що відповідачі-1,2, при прийнятті оспорюваних рішень, діяли не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, не обґрунтовано та без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Отже, суд приходить до висновку, що прийнявши оспорювані рішення, відповідачі-1, 2 порушили права позивача на належне пенсійне забезпечення, які підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправними та скасування рішень відповідача-2 №39 від 09.10.2023р. про відмову у призначенні позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах та відповідача-1 про підтвердження періоду роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, за вислугу років №3 від 01.06.2023р., у зв`язку з чим позовні вимоги позивача у вказаній частині підлягають задоволенню, з урахуванням повноважень адміністративного суду, встановлених ст.ст. 9, 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також, підлягають і задоволенню позовні вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача-1 зарахувати позивачеві до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком 2 період роботи з 04.09.1986р. по 25.09.1990р. та з 16.10.1990р. по 20.06.1994р. в ДП "Криворізька автобаза №12" ВАТ "Криворіжбудтранс", за Списком 1 період роботи з 18.10.1995р. по 30.06.1996р. в ПрАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", а також і повторно розглянути заяву позивача від 02.10.2023р. про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням наведених періодів та прийняти обґрунтоване рішення по суті заяви з урахуванням висновків, викладених у цьому судовому рішенні, вимог пенсійного законодавства України та повноважень органів Пенсійного фонду України, враховуючи те, що судом встановлено протиправність рішень відповідачів-1,2 щодо відмови у зарахуванні такого стажу і призначенні пенсії позивачеві та належним і ефективним способом захисту порушеного права позивача є саме зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, направлені на усунення порушеного права позивача виходячи із наданих повноважень адміністративного суду, встановлених ст.ст. 9, 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, за приписами ст.245 вказаного Кодексу, встановлено, що у разі задоволення позову, суд може прийняти постанову про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

Окрім того, і за приписами ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права та відповідати наявним обставинам.

Також слід зазначити, що за приписами ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський Суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011р. (остаточне) по справі Чуйкіна проти України констатував: 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює право на суд, в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів ( див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі Голдер проти Сполученого Королівства (Golder v. The United Kingdom),п.п.28-36, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє всіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені.

Таким чином, з урахуванням наведеної правової позиції, суд приходить до висновку, що зобов`язання відповідача-1 зарахувати позивачеві до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком 2 період роботи з 04.09.1986р. по 25.09.1990р. та з 16.10.1990р. по 20.06.1994р. в ДП "Криворізька автобаза №12" ВАТ "Криворіжбудтранс", за Списком 1 період роботи з 18.10.1995р. по 30.06.1996р. в ПрАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", а також і повторно розглянути заяву позивача від 02.10.2023р. про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням наведених періодів та прийняти обґрунтоване рішення по суті заяви з урахуванням висновків, викладених у цьому судовому рішенні, вимог пенсійного законодавства України та повноважень органів Пенсійного фонду України, є належним способом захисту прав позивача.

При цьому, зобов`язуючи саме Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області вчинити певні дії, суд виходить з наступного.

Так, п.4.10 Постанови правління ПФУ №22-1 від 25.11.2005р. (зі змінами) встановлено, що після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид, електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.

Тобто, за приписами п.4.10 Постанови правління ПФУ №22-1 визначено, що електронна пенсійна справа повертається до територіального органу Пенсійного фонду України за місцем фактичного проживання особи, яка звернулась за призначенням пенсії, з метою подальшого взяття такої особи на пенсійний облік та виплати їй пенсії.

З аналізу наведеної норми та застосувавши аналогію закону, вбачається, що електронна відмовна пенсійна справа позивача, після розгляду відповідачем-2 заяви позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання позивача, тобто, у даному випадку, до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

За викладеного, суд приходить до висновку, що саме Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (в розпорядженні якого перебуває як паперова так і електронна відмовна пенсійна справа позивача) має як обов`язок, так і фізичну можливість виконати зобов`язальну частину судового рішення, прийнятого за результатами розгляду цієї справи.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для задоволення позовних вимог позивача повністю.

При прийнятті даного рішення, суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема, у справах "Салов проти України" (заява №65518/01 від06.09.2005; п.89), "Проніна проти України" (заява №63566/00 від18.07.2006; п.23) та "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04 від10. 02.2010; п.58), яка полягає у тому, що принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) 09.12.1994, п.29).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ч.1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить із того, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, підлягають стягненню солідарно за рахунок бюджетних асигнувань суб`єктів владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь позивача судові витрати позивача по сплаті судового збору понесені позивачем згідно квитанції до платіжних інструкцій на переказ готівки №0.0..1 від 22.11.2023р. у розмірі 1073,60 грн. (а.с.7,30).

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, до Відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення №39 від 09.10.2023р., зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №39 від 09.10.2023р. про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про підтвердження періоду роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, за вислугу років №3 від 01.06.2023р.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26; ) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком 2 період роботи з 04.09.1986р. по 25.09.1990р. та з 16.10.1990р. по 20.06.1994р. в ДП "Криворізька автобаза №12" ВАТ "Криворіжбудтранс", за Списком 1 період роботи з 18.10.1995р. по 30.06.1996р. в ПрАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26; ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) від 02.10.2023р. про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням наведених періодів та прийняти обґрунтоване рішення по суті заяви, враховуючи висновки, викладені у цьому судовому рішенні, вимог пенсійного законодавства України та повноважень органів Пенсійного фонду України.

Стягнути солідарно за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26; ) та Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (46001, м. Тернопіль, Майдан Волі, буд.3; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073 грн. 60 коп. (одна тисяча сімдесят три грн. 60 коп.).

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення відповідно до вимог статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили у строки, визначені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва