Справа № 332/5955/23
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2024-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 лютого 2024 року м. Дніпросправа № 332/5955/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департамент патрульної поліції

на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 21.12.2023 року (головуючий суддя Марченко Н.В.)

в адміністративній справі №332/5955/23 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департамент патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог не предмет спору: Інспектор взводу 2 роти 1 батальйону УПП старший лейтенант поліції Годований Юрій Володимирович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся 09.10.2023 до Заводського районного суду м. Запоріжжя з позовом до відповідача Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департамент патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог не предмет спору: Інспектор взводу 2 роти 1 батальйону УПП старший лейтенант поліції Годований Юрій Володимирович, просив:

-скасувати постанову серії БАД №750218 від 15.09.2023 року про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що постанова серії БАД №750218 від 15.09.2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконною, оскільки прийнята з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а висновки поліцейського не відповідають фактичним обставинам справи.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 21.12.2023 року позов задоволено.

Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в не автоматичному режимі серії БАД № 750218 від 15.09.2023 року винесену за ч.1 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відеозаписи не містять фіксування правопорушення, а саме того, що ОСОБА_1 виконував функції водія та був зупинений інспектором патрульної поліції під час керування транспортним засобом Volkswagen golf, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Вказує, що на момент зупинки в позивача не було жодного документу про, що він сам повідомив. Зазначає, що після зупинки громадянина ОСОБА_1 розуміючи, що його документи знаходяться в готелі мав намір уникнути розмови з поліцейськими та здійснив спробу втечі з місця події, однак працівники поліції його одразу затримали та застосували спеціальний засіб. Вказує, що під час розгляду справи, роз`яснив позивачу його права, Було винесено постанову серії БАД № 750218 від 15.09.2023 року за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено стягнення в розмірі 425 грн. Справа про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 розглянута посадовою особою, яка уповноважена КУпАП, в межах наданих повноважень, при прийнятті рішення було оцінено докази в їх сукупності, розглянута в строк, стягнення накладено в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.126 КУпАП, в зв`язку з чим постанова є законною, підстави для її скасування відсутні.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає розгляду справи по суті спору.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції виходить з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 15.09.2023 року інспектором взводу 2 роти 1 батальйону УПП в Хмельницький області ДПП старшим лейтенантом поліції Годованим Ю.В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 750218 від 15.09.2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно вказаної постанови 14.09.2023 о 23 год. 35 хв. керуючи транспортним засобом Volkswagen golf, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , біля готелю «Villa Leku» (адреса Україна, Івано-Франківська область, Буковель, с.Поляниця, урочище Стаїще), при собі не мав посвідчення водія чим порушив п. 2.1.а правил дорожнього руху керуючись ст.284 КУпАП вирішено застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень (а.с.15).

Позивач вважає протиправною постанову серії БАД № 750218 від 15.09.2023 року.

Суд першої інстанції позов задовольнив.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII, Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 №2344-III, норми Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення;

скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;

скасовує постанову і закриває справу;

змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Частина 1 статті 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Відповідно до п.2.1«а», «б», «ґ», «д» ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України;

у разі встановлення на транспортному засобі розпізнавального знака Водій з інвалідністю - документ, що підтверджує інвалідність водія або пасажира (крім водіїв з явними ознаками інвалідності або водіїв, які перевозять пасажирів з явними ознаками інвалідності).

Відповідно до пункту 2.4 Правил дорожнього руху, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.32 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав).

Відповідно до п.2 розділу 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015р. №1395, зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати ст.283 КУпАП.

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Матеріалами справи підтверджується (з урахуванням відеозаписів здійснених з автомобіля патрульних поліцейських та нагрудної камери інспектора патрульної поліції) що попереду автомобіля патрульної поліції рухається автомобіль, однак, з відеозапису не можливо встановити ані марки автомобіля, ані його реєстраційний номер.

Згодом, відеозапис фіксує при повороті автомобіля патрульної поліції припаркований автомобіль Volkswagen golf, реєстраційний номер НОМЕР_1 із водійського сидіння якого, виходить ОСОБА_1 , при цьому габарити на автомобілі не увімкнені та двигун не працює.

Колегія суддів апеляційної інстанції берет до уваги, що згідно вказаного відеозапису під час спілкування з інспектором патрульної поліції Панасенко І.О. повідомляє інспектора патрульної поліції про те, що він не керував автомобілем Volkswagen golf, реєстраційний номер НОМЕР_1 , а його водійські права знаходяться в готелі.

Отже, матеріали справи не містять докази, які підтверджують, що саме позивач керував зазначеним транспортним засобом та був зупинений поліцейськими.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відеозаписи не містять фіксування того, як ОСОБА_1 виконував функції водія та був зупинений інспектором патрульної поліції під час керування транспортним засобом Volkswagen golf, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції матеріали справи дають підстави для висновку, шо позивачем доведені обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

При цьому, відповідачем не доведено обставини, на яких ґрунтуються заперечення проти позовних вимог, не доведено правомірність дій/рішень відповідача як суб`єкта владних повноважень.

Бездоганне виконання суб`єктом владних повноважень процесуальних/процедурних норм є запорукою притягнення винної особи до відповідальності. Однак порушення таких приписів може бути покладено в основу скасування постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності та скасування рішень суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи відповідача спростовуються доводами, викладеними позивачем та нормами законодавства України, що регулює дані правовідносини.

Доводи апеляційної скарги щодо суті спору не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

Виходячи з результатів апеляційного перегляду не підлягають розподілу судові витрати у справі.

Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департамент патрульної поліції залишити без задоволення.

Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 21.12.2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 21.02.2024 та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова