Справа № 440/18333/23
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2024-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/18333/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Удовіченка С.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без участі сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області , Державної служба України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області , Державної служби України з безпеки на транспорті в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 191735 від 27.06.2023.

В обгрунтування позовної заяви позивач вказував на протиправність постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № 191735 від 27.06.2023. Зазначив, що не являється перевізником у розумінні Закону України "Про автомобільний транспорт". Крім того, вимоги перевіряючих щодо надання протоколу технічного стану транспортного засобу не відповідають статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 02.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/18333/23 розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, витребувано докази від Державної служби України з безпеки на транспорті.

01.02.2024 до Полтавського окружного адміністративного суду надійшов відзив Державної служби України з безпеки на транспорті на позов. У відзиві відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, вказуючи на їх безпідставність. Зазначив, що в силу вимог Закону України "Про автомобільний транспорт" позивач є автомобільним перевізником, оскільки згідно товарно-транспортної накладної надавав послуги з перевезення вантажу. Крім того, станом на момент перевірки позивач не забезпечив водія чинного протоколу технічного стану транспортного засобу, який в силу вимог статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" та статті 35 Закону України "Про дорожній рух" повинен бути наявний у водія (а.с. 27-35).

Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

При цьому, як визначено частиною другою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно товарно-транспортої накладної №0106/1 від 01.06.2023 автомобільний перевізник - ФОП ОСОБА_1 надавав послуги з автомобільного перевезення вантажу, транспортним засобом: автомобілем MAN НОМЕР_1 (а.с. 53).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль марки MAN д.н.з. НОМЕР_1 , повна маса 18600, зареєстровано за ОСОБА_1 (а.с. 54).

02.06.2023 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області, відповідно до направлення на рейдову перевірку №014520 від 26.05.2023 та на підставі графіку проведення рейдових перевірок, проводилась рейдова перевірка, за результатами якої встановлено порушення перевізником ФОП ОСОБА_1 вимог законодавства про автомобільний транспорт, про що складено відповідний Акт проведення перевірки № 003557 від 02.06.2023 (а.с. 48-50).

В акті перевірки № 008557 від 02.06.2023 зазначено про порушення статті 34 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: відсутній протокол перевірки технічного стану транспортного засобу, чим порушено вимоги статті 35 Закону України "Про дорожній рух".

Акт перевірки №003557 від 02.06.2023 підписаний водієм транспортного засобу ОСОБА_2

16.06.2023 відділом державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті направлено на адресу позивача ( АДРЕСА_1 ) повідомлення №44525/34/24-23 про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, призначеної 27.06.2023 на 10-00 , яке було повернуто із відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 55-60).

За результатами розгляду справи про порушення законодавства на автомобільному транспорті 27.06.2023 начальником відділу Державного нагляду (контролю) у Полтавській області Ткаченком Д.В. на підставі абзацу 3 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 191735 у сумі 17000 грн. за порушення статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" (згідно акту проведення перевірки від № 003557 від 02.06.2023) (а.с. 47).

Позивач не погодився з постановою відділу Державного нагляду (контролю) у Полтавській області про застосування адміністративно-господарського штрафу № 191735 від 27.06.2023 та звернувся до суду з позовом у цій справі.

Надаючи правову оцінку оскаржуваній постанові відділу Державного нагляду (контролю) у Полтавській області про застосування адміністративно-господарського штрафу № 022634 від 21.11.2023, суд дійшов таких висновків.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень регулює Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 №2344-ІІІ (далі - Закон №2344-ІІІ).

Основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг (частина перша статті 5 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 року №2344-ІІІ).

Процедуру проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт. визначає Порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року №1567.

За правилами пункту 2 Порядку від 08.11.2006 року №1567 рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Згідно із пунктом 15 Порядку від 08.11.2006 року №1567 під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється, у тому числі, виключно:

наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

У пунктах 20, 21, 25 Порядку від 08.11.2006 року №1567 передбачено, що виявлені під час рейдової перевірки (перевірки на дорозі) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

У разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).

Справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Слід враховувати, що відповідно до пунктів 1, 3 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №103 (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Укртрансбезпека у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Згідно із пунктами 4, 5, 8, 9 Положення від 11.02.2015 року №103 основними завданнями Укртрансбезпеки є, у тому числі:

здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті.

Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема:

здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті;

проводить перевірки за додержанням суб`єктами господарювання, фізичними особами та юридичними особами вимог законодавства про транспорт.

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Укртрансбезпека під час виконання покладених на неї завдань взаємодіє з іншими державними органами, допоміжними органами і службами, утвореними Президентом України, тимчасовими консультативними, дорадчими та іншими допоміжними органами, утвореними Кабінетом Міністрів України, органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, громадськими спілками, профспілками та організаціями роботодавців, відповідними органами іноземних держав і міжнародних організацій, а також підприємствами, установами та організаціями.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 року №2344-ІІІ, автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Статтею 34 Закону України №2344-ІІІ передбачено, що автомобільний перевізник повинен, серед іншого:

виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів;

забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут;

забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров`я водіїв;

забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства;

забезпечувати безпеку дорожнього руху;

забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

Статтею 39 Закону України №2344-ІІІ визначено, що автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Документи для регулярних пасажирських перевезень:

для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;

для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України.

Таким чином, законодавцем при визначенні документів для здійснення перевезень не встановлено їх вичерпний перелік, проте зазначено на необхідність наявності інших документів, передбачених законодавством.

Так, відповідно до статті 35 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року №3353-XII транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

На кожний транспортний засіб, що пройшов обов`язковий технічний контроль і визнаний технічно справним, суб`єкт проведення обов`язкового технічного контролю складає протокол перевірки його технічного стану, який видається водію транспортного засобу. У протоколі зазначається строк чергового проходження обов`язкового технічного контролю транспортного засобу відповідно до періодичності проходження, встановленої частиною восьмою цієї статті.

За приписами статті 37 Закону України «Про дорожній рух» та пункту 31.3 Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль.

Також, за визначенням, наведеним у пункті 2 Порядку від 30.01.2012 року №137 ппротокол перевірки технічного стану - електронний документ, що засвідчує позитивні результати проведення обов`язкового технічного контролю транспортного засобу і містить інформацію, необхідну для його ідентифікації

Відповідно до положень пункту 18 Порядку від 30.01.2012 року №137 у разі позитивного результату після проведення обов`язкового технічного контролю транспортного засобу виконавець складає протокол перевірки технічного стану транспортного засобу. Паперова копія протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу видається замовнику (водію). На вимогу замовника (водія) паперова копія виготовляється та видається на бланку протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу.

У разі негативного результату або невідповідності даних у реєстраційних документах на транспортний засіб даним ідентифікації транспортного засобу складається акт невідповідності технічного стану транспортного засобу за формою згідно з додатком 4, який видається замовнику (водію). У разі встановлення незначної невідповідності технічного стану транспортного засобу дозволяється експлуатація транспортного засобу протягом трьох робочих днів з дати видачі акта невідповідності технічного стану транспортного засобу.

Відповідно до абзацу 3 частини першої статті 60 Закону України від 05.04.2001 року №2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз наведених норм показав, що державний контроль за додержанням автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт направлений, у тому числі, на дотримання цими суб`єктами вимог законодавства про автомобільний транспорт.

В обов`язок автомобільного перевізника та водія покладено мати та пред`являти посадовим особам, уповноваженим здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються автомобільні перевезення, у тому числі, але без виключення, протокол перевірки технічного стану транспортного засобу.

Виходячи з обставин справи, під час перевірки органу контролю наданий протокол перевірки технічного стану транспортного засобу Серії ВС № 675307, складений 06.05.2022, яким визначено про технічну справність транспортного засобу MAN, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Разом з цим, у протоколі передбачено дату чергового проходження обов`язкового технічного контролю не пізніше 06.05.2023.

Таким чином, є правильними висновки посадової особи про те, що на момент перевірки водієм не було пред`явлено протокол проходження обов`язкового технічного контролю вказаним транспортним засобом. Наведені висновки під час перевірки не заперечувались водієм та не спростовувались будь-якими іншими матеріалами.

Стосовно тверджень позивача, що останній не являється перевізником в розумінні Закону України "Про автомобільний транспорт", суд зазначає наступне.

Як вказано вище, згідно Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільний перевізник це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; автомобільний самозайнятий перевізник це фізична особа - суб`єкт господарювання, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів на таксі без застосування праці найманих водіїв.

У відповідності до Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерством транспорту України № 363 від 14.10.1997, перевізник це фізична або юридична особа - суб`єкт господарювання, що надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами. Приймання вантажу - подання вантажовідправником підготовленого для відправлення вантажу та товарно-транспортних документів перевізнику з наступним навантаженням на транспортний засіб та оформлення документів про прийняття вантажу перевізником для відправлення.

Аналіз зазначеної норми дає підстави вважати, що перевезення на комерційній основі означають надання послуг, а перевезення за власний кошт - перевезення для власних потреб, а перевезення будь-якого вантажу, в тому числі й особистого, вантажним автомобілем з повною масою понад 3,5 тон не звільняє водія від необхідності мати протокол проходження обов`язкового технічного контролю

Тобто приписи вищевказаного закону не обмежують набуття особою статусу автомобільного перевізника виключно випадками надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів спеціалізованим суб`єктом господарювання на підставі укладеного договору, а поширюються також і на випадки здійснення перевезень для власних потреб.

Відповідно до пункту 25 Порядку №1567, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Згідно із пунктом 26 Порядку №1567, справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

Так, повідомленням №44525/34/24-23, направленим поштою 16.06.2023 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих поданих у відділення поштового зв`язку №20 AT "УКРПОШТА", позивача було викликано на 27.06.2023.

Конверт із повідомлення було повернуто відправнику із відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання".

Разом з цим суд враховує, позицію Верховного Суду, що викладена у постанові від 11 лютого 2020 року у справі №820/4624/17, вказано: "завчасне у межах достатнього поза розумним сумнівом строку надходження поштового відправлення (до складу якого входить повідомлення про дату, час та місце розгляду питання стосовно накладення штрафу на перевізника) до установи з поштового зв`язку і не отримання цього повідомлення перевізником не виключає можливості накладення штрафу за відсутності перевізника, адже кожен учасник суспільних відносин повинен дотримуватись базових правил добропорядності, доброчесності та сумлінності тощо, а не ухилятись від отримання поштової кореспонденції задля уникнення юридичної відповідальності.

Також, суд вказує на те, що Порядком №1567 не передбачено обов`язку Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті заздалегідь повідомлення позивача (за кілька днів), а лише передбачено обов`язок повідомлення про час і місце розгляду справи про порушення, що і було зроблено Відділом державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті та про що свідчать матеріали справи.

Отже, в ході судового розгляду справи відповідачами, які є суб`єктами владних повноважень, відповідно до вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України доведено допущення позивачем порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Інші доводи позивача не спростовують вищевикладені висновки суду.

Таким чином, у задоволенні позову слід відмовити.

У зв`язку з відмовою у задоволенні адміністративного позову відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) (, проспект Перемоги, 14, м. Київ), Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області (вул. Європейська, 155, м. Полтава) про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.О. Удовіченко