Справа № 200/6598/23
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2024-03-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 березня 2024 року Справа№200/6598/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Христофорова А.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасувати наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

До Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ військової частини НОМЕР_1 від 07.03.2023 року № 791-ОД в частині визнання бойового медика 1 механізованого взводу 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_1 таким, що відмовився від виконання бойового завдання та призупинення йому виплат грошового забезпечення та додаткової винагороди за вересень 2022 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заборгованість зі сплати грошового забезпечення за вересень 2022 року в повному обсязі відповідно до статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та додаткової винагороди відповідно до «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 зі змінами та доповненнями.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 з 31.08.2022 року. Згідно довідки від 17.08.2023 року №9430 військової частини НОМЕР_1 позивач в період з 31.08.2022 року по 18.09.2022 року, з 20.09.2022 року по 30.09.2022 року, з 02.10.2022 року по 12.10.2022 року, з 04.11.2022 року по 31.01.2023 року, з 06.03.2023 року по 07.04.2023 року, з 20.04.2023 року по 01.05.2023 року, з 15.05.2023 рок по 22.05.2023 року брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Миколаївській, Херсонській, Донецькій та Луганській областях та є учасником бойових дій.

Наказом від 29 вересня 2022 року командира військової частини НОМЕР_1 №2987-АД було призначено службове розслідування для з`ясування причин та умов відмови від виконання бойового наказу військовослужбовцями мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 .

30 вересня 2022 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 №2993 АД було призначено службове розслідування для з`ясування причин та умов відсутності на службі військовослужбовців мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до пункту 1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 №2993 АД від 30 вересня 2022 року позивачу було призупинено виплату грошового забезпечення з 30 вересня 2022 року.

Відповідно до наказу військової частини НОМЕР_1 від 30 вересня 2022 року №268 відповідач, на думку позивача, неправомірно вважав позивача таким, що самовільно залишив частину у районі здійснення заходів. Підстава: доповідь про факт дезертирства (зі зброєю) майора ОСОБА_2 .

Відповідно до наказу військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 30 вересня 2022 року № 268 з 30 вересня 2022 року рядового ОСОБА_1 , призваного по мобілізації, бойового медика 1 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону було виключено з продовольчого забезпечення в районі здійснення заходів з 30 вересня 2023 року.

Відповідно до іншого наказу військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03 жовтня 2022 року №270 відповідач вважав позивача таким, що повернувся після самовільного залишення частини в районі здійснення заходів. Цим же наказом позивача зараховано на продовольче забезпечення в районі здійснення заходів з 02 жовтня 2022 року.

Вважає, що йому протиправно було призупинено та не сплачено до часу подання позову грошове забезпечення та додаткова винагорода.

Вказав, що 29 вересня 2022 року командиру батальйону військової частини НОМЕР_1 були надіслані письмові пояснення з рапортом від 19 вересня 2022 року, в яких повідомлено про неможливість виконувати посадові обов`язки в повному обсязі з огляду на перенесений гіпертонічний криз та вперше виявлену гіпертонічну хворобу 2 ступеню.

17 вересня 2022 року він звернувся до медиків військової частини з поганим самопочуттям, вони зробили карту пораненого та евакуювали до лікарні. Зазначає, що бойові накази виконувати не відмовлявся, а знаходився на стаціонарному лікуванні в КНП «Багатопрофальна лікарня Баштанського району» Баштанської міської ради Миколаївської області з 16 жовтня 2022 року до 19 жовтня 2022 року.

Крім того, командиром військової частини НОМЕР_1 видано наказ від 01 грудня 2022 року №3374-АД згідно якого було призначено службове розслідування для з`ясування причин та умов виконання бойового розпорядження військовослужбовцями 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

17 грудня 2022 року за результатами службового розслідування командиром військової частини НОМЕР_1 видано наказ №1422-ОД згідно якого бойового медика 1 механізованого взводу 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення «сувора догана».

Відповідно до наказу військової частини НОМЕР_1 №791-ОД від 07.03.2023 року визнано бойового медика 1 механізованого взводу 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_1 таким, що відмовився від виконання бойового завдання та призупинення йому виплат грошового забезпечення та додаткової винагороди за вересень 2022 року.

Вважає, що такий наказ є передчасним, протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

У поданому до суду відзиві на позовну заяву, відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, зазначивши, що молодший сержант ОСОБА_3 , військовослужбовець військової служби по мобілізації, 04 червня 2022 року призваний на військову службу Оболонським районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки міста Київ. З 19 липня 2022 року проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , призначений на посаду номера обслуги зенітного ракетного взводу 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 . Народився 1978 року. Українець. Освіта середня, неодружений. Адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Згідно статей 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» молодший сержант ОСОБА_1 , вважається військовослужбовцем, який призваний по мобілізації.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №196 від 19 липня 2022 року молодшого сержанта ОСОБА_1 , призваного по мобілізації відповідно до Указу Президента №69/2022 «Про загальну мобілізацію» вважати таким, що відповідно до наказу командира №122-НМП від 16.06.2022 року «Про завершення навчання мобілізаційного ресурсу», які прибули із військової частини НОМЕР_2 село Старичі Яворівського району Львівської області для подальшого проходження служби, з 19 липня 2022 року зарахувати до списків особового складу частини, на всі види забезпечення а на продовольче забезпечення з сніданку 20 липня 2022 року і призначити на посаду старшого стрільця 2 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону.

Відповідно до доповіді командира мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_2 від 29 вересня 2022 року №9178кп стало відомо, що близько 14 год 00 хвилин 29 вересня 2022 року в районі населеного пункту Березнегувате Миколаївської області військовослужбовці мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , в тому числі і ОСОБА_3 відмовилися від виконання бойового розпорядження командира мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 №2 від 18 вересня 2022 року.

Факт відмови від виконання бойового розпорядження в районі населеного пункту Березнегувате Миколаївської області 29 вересня 2022 року ОСОБА_1 підтверджується журналом бойових дій військової частини НОМЕР_1 реєстраційний номер100кп/дск від 23.09.2022 року.

З пояснення старшого лейтенанта ОСОБА_4 було встановлено наступне: 29 вересня 2022 року він був присутнім при тому, як близько 14 години 00 хв в районі населеного пункту Березнегувате Миколаївської області командир мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_2 доводив бойове розпорядження від 18 вересня 2022 року №2 в тому числі і ОСОБА_1 . Даний військовослужбовець відмовився виконувати бойове розпорядження у зв`язку із незадовільним станом здоров`я.

В ході проведення даного службового розслідування було відібрано пояснення у підполковника ОСОБА_5 , в якому він зазначив, що 29 вересня 2022 року в районі населеного пункту Березнегувате Миколаївської області командир мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_2 доводив бойове розпорядження від 18 вересня 2022 року №2 в тому числі і ОСОБА_1 , проте він і ще ряд військовослужбовців відмовилися у зв`язку з незадовільним станом здоров`я.

Під час проведення розслідування були відібрані пояснення у ОСОБА_1 . По суті заданих питань, молодший сержант ОСОБА_1 пояснив, що відмовився виконувати бойовий наказ командира військової частини НОМЕР_1 №2 від 18 вересня 2022 року, а саме відмовився висуватись на бойові позиції мотопіхотного батальйону у зв`язку з незадовільним станом здоров`я.

Відомості щодо даного кримінального правопорушення вчиненого молодшим сержантом ОСОБА_1 внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань ТУ ДБР у м. Миколаєві, номер кримінального провадження: 0000663 за 24.06.2023 року.

Молодший сержант ОСОБА_1 посередньо характеризується по службі, займаній посаді відповідає, до виконання службових обов`язків відносився посередньо, про що свідчить його службова характеристика. Згідно медичної характеристики на молодшого сержанта ОСОБА_6 за час проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 за медичною допомогою звертався зі скаргами на біль в грудній клітині, задишку, головний біль. На стаціонарному лікуванні перебував з 17.09.2022 року по 19.09.2022 року з діагнозом: «ІХС. Стенокардія напруги..» з приводу чого отримував лікування та виписаний для подальшого амбулаторного лікування, з відповідним призначенням лікарських засобів.

Позивачем до суду надано відповідь на відзив, в якому зазначено наступне. Позивач вважає, що оскаржуваний ним наказ ВЧ НОМЕР_1 від 07.03.2023р. №791-ОД є таким, що прийнятий «заднім» числом, обставини які зазначені у оскаржуваному наказі командира військової частини НОМЕР_1 є неправдивими, оскільки службове розслідування було проведено поверхнево, без опитування осіб, що безпосередньо виконували бойові накази до винесення протиправного наказу, без врахування вимог Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21 листопада 2017 року № 608.

Також, позивачем зазначено, що відповідач позивача не опитував, не ознайомив його з наказом та результатом службового розслідування, документи доведення бойового наказу до позивача та письмових наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивачу не оголошували, про причини позбавлення премії та додаткової винагороди позивач не був обізнаний. Строки винесення наказів відповідачем порушено.

Ухвалою суду від 22 листопада 2023 року позов прийнятий до розгляду, відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою суду від 22 січня 2024 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2023 року у справі №200/2782/23.

Ухвалою суду від 07 березня 2024 року провадження у справі № 200/2782/23 за позовом ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправним та скасувати наказу, зобов`язання вчинити певні дії, поновлено.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, строк дії воєнного стану в Україні продовжено ще на 30 діб, тобто до 25.04.2022.

21.04.2022 на засіданні Верховної Ради України ухвалено Закон про затвердження Указу Президента України від 18.04.2022 № 259 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні.

Цим Указом передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 на 30 діб.

На засіданні Верховної Ради України ухвалено Закон про затвердження Указу Президента України від 17.05.2022 № 341 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні.

Цим Указом передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 на 90 діб.

На засіданні Верховної Ради України ухвалено Закон про затвердження Указу Президента України від 12 серпня 2022 року № 573 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні.

Цим Указом передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Також, на засіданні Верховної Ради України ухвалено Закон про затвердження Указу Президента України від 17.11.2022 № 2738-IX Про продовження строку дії воєнного стану в Україні.

Цим Указом передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21.11.2022 на 90 діб.

Законом України від 07.02.2023 року № 2915-ІХ затверджено Указ Президента України від 6 лютого 2023 року №58/2023 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

На засіданні Верховної Ради України ухвалено Закон про затвердження Указу Президента України від 1 травня 2023 року №254/2023 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні.

Цим Указом передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20.05.2023 року на 90 діб.

Законом України від 27.07.2023 року № 3275-IX затверджено Указ Президента України від 26.07.2023 № 451/2023 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

На засіданні Верховної Ради України ухвалено Закон про затвердження Указу Президента України від 06 листопада 2023 року №734/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».

Цим Указом передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16.11.2023 року на 90 діб.

На засіданні Верховної Ради України ухвалено Закон про затвердження Указу Президента України від 05 лютого 2024 року №49/24 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».

Цим Указом передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14.02.2024 року на 90 діб.

02 березня 2022 року опублікованими Радою суддів України 02.03.2022 Рекомендаціями щодо роботи судів в умовах воєнного стану року, судам України рекомендовано за можливості відкладати розгляд справ (за винятком невідкладних судових розглядів) та знімати їх з розгляду, зважати на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через залучення до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя.

Донецький окружний адміністративний суд продовжує свою роботу у дистанційному режимі.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до статті 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивача зараховано з 19 липня 2022 року до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , на всі види забезпечення, а на продовольче з 20 липня 2022 року та призначено на посаду старшого стрільця 2 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону відповідно до наказу командира військової частини №196.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 25 жовтня 2022 року №194 РС позивача призначено на посаду бойового медика 1 механізованого взводу 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини №321 вирішено вважати позивача таким, що займає посаду бойового медика 1 механізованого взводу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 здав.

На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 №298 позивача зараховано до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій і Луганській областях з 04 листопада 2022 року.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30 вересня 2022 року №268, рядовий ОСОБА_1 , призваний по мобілізації, бойовий медик 1 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону самовільно залишив частину у районі здійснення заходів. Підстава: доповідь про факт самовільного залишення частини майора ОСОБА_7 від 29 вересня 2022 року, доповідь про факт дезертирства майора ОСОБА_2 від 29 вересня 2022 року.

Згідно вимог статті 85 Дисциплінарного статуту ЗС України, Порядку проведення службового розслідування у ЗС України, наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30 вересня 2022 року №2993-АД, заступником командира 3 мотопіхотної роти з морально психологічного забезпечення мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_8 проведено службове розслідування для з`ясування причин і умов відсутності на службі військовослужбовців мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 та складено акт службового розслідування від 13 березня 2023 року.

Приводом і підставою для службового розслідування стала доповідь командира мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_2 від 30 вересня 2023 року №9222кп.

В описовій частині акту (пункт 2.1) зазначено наступне.

Близько 09-00 год 30 вересня 2022 року під час ранкової перевірки особового складу в районі населеного пункту Березнегувате Миколаївської області встановлено, що військовослужбовці, які відмовлялись від виконання бойового наказу, самовільно покинули ротний опорний пункт, зокрема, бойовий медик 1 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_1 . Пошукові заходи результатів не дали. Зв`язок з військовослужбовцями відсутній. Місцезнаходження невідоме. Зброя військовослужбовців знаходиться в місці зберігання зброї за місцем розташування підрозділу.

Водночас, резолютивною частиною висновку встановлено, що позивач перебував на місці проходження військової служби з 30 вересня 2022 року по 01 жовтня 2022 року. Вказано, що в його діях не вбачається ознак адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 172-11 КУпАП.

У пункті 4.2 акту вирішено вважати позивача таким, що перебував в районі бойових завдань з 30 вересня 2022 року по 01 жовтня 2022 року.

У пункті 4.12 акту вирішено за порушення військової дисципліни та неналежне виконання службових обов`язків, а саме порушення вимог статей 9,11,13,16,49,127,128 Статуту внутрішньої служби ЗС України, статті 55 Дисциплінарного статуту ЗС України, пункту «в» статті 48 Дисциплінарного статуту ЗС України, зокрема, позивача притягнути до дисциплінарної відповідальності та накласти дисциплінарне стягнення «Сувора догана».

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №791-ОД від 07.03.2023 року в межах спірних правовідносин, зокрема визнанно бойового медика 1 механізованого взводу 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_1 таким, що відмовився від виконання бойового завдання та призупинення йому виплат грошового забезпечення та додаткової винагороди за вересень 2022 року.

Судом встановлено, що 19 червня 2023 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії, в якому позивач просив суд: визнати протиправним та скасувати наказ військової частини НОМЕР_1 від 30 вересня 2022 року №2993-АД в частині призупинення виплат грошового забезпечення бойовому медику 1 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 старшому солдату ОСОБА_1 з вересня 2022 року; визнати протиправним та скасувати наказ військової частини НОМЕР_1 від 30 вересня 2022 року №268 в частині висновку про те, що самовільно залишив частину в районі здійснення заходів: рядовий ОСОБА_1 , якого було виключено з продовольчого забезпечення в районі здійснення заходів з 30 вересня 2022 року; визнати протиправним та скасувати наказ військової частини НОМЕР_1 від 03 жовтня 2022 року №270 в частині висновку про те, що повернувся після самовільного залишення частини в районі здійснення заходів: рядовий ОСОБА_1 , якого було зараховано на продовольче забезпечення в районі здійснення заходів з 02 жовтня 2022 року; визнати протиправним та скасувати наказ військової частини НОМЕР_1 від 17 грудня 2022 року №1422-ОД в частині накладення на бойового медика 1 механізованого взводу 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення « ОСОБА_9 » та призупинення йому виплат грошового забезпечення та додаткової винагороди за грудень 2022 року; зобов`язати нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заборгованість зі сплати грошового забезпечення за вересень, жовтень, листопад та грудень 2022 року в повному обсязі відповідно до статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та додаткової винагороди відповідно до «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 зі змінами та доповненнями.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16.11.2023 року в адміністративній справі № 200/2782/23 позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) до військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_4 ) про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії, задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано п.77 наказу військової частини НОМЕР_1 від 30 вересня 2022 року №268 в частині висновку про те, що самовільно залишив частину у районі здійснення заходів: рядовий ОСОБА_1 , призваний по мобілізації, бойовий медик 1 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону. Визнано протиправним та скасовано п.149 наказу військової частини НОМЕР_1 від 03 жовтня 2022 року №270 в частині висновку про те, що повернувся після самовільного залишення частини у районі здійснення заходів рядовий ОСОБА_1 , призваний по мобілізації, бойовий медик 1 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону. Визнано протиправним та скасовано наказ військової частини НОМЕР_1 від 30 вересня 2023 року №2993-АД в частині призупинення виплат грошового забезпечення бойовому медику 1 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 старшому солдату ОСОБА_1 з 30 вересня 2022 року. Визнано протиправним та скасовано наказ військової частини НОМЕР_1 від 17 грудня 2022 року №1422-ОД в частині накладення на бойового медика 1 механізованого взводу 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення « ОСОБА_9 » та не виплати додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за не виконання бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 25 листопада 2022 року №1457 бойовому медику 1 механізованого взводу 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 за грудень 2022 року в повному обсязі.

Дане рішення суду набрало законної сили на підставі постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 29 лютого 2024 року.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Відповідними Указами Президента України строк дії режиму воєнного стану продовжувався та діє натепер.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ(далі - Закон № 2232-XII у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до частини другої статті 3 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІV (далі Статут внутрішньої служби), порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються законами України, положеннями про проходження військової служби відповідними категоріями військовослужбовців, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 9 Статуту внутрішньої служби визначено, що військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 11 Статуту внутрішньої служби необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців, зокрема, обов`язок свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.

В силу вимог статті 12 Статуту внутрішньої служби про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, крім тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі (таємниця сповіді, лікарська таємниця, професійна таємниця захисника, таємниця нарадчої кімнати тощо).

Згідно статті 14 Статуту внутрішньої служби із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Згідно статті 26 Статуту внутрішньої служби військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України», дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до вимог статей 1, 2 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV (далі - Дисциплінарний статут) військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту передбачено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України» (стаття 5 Дисциплінарного статуту).

Статтею 45 Дисциплінарного статуту встановлено, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Згідно статті 48 Дисциплінарного статуту на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення:

а) зауваження;

б) догана;

в) сувора догана;

г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти);

ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби);

д) пониження в посаді;

е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу);

є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу);

ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Статтями 83 - 86 Дисциплінарного статуту визначено, що на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Дисциплінарне стягнення накладається у строки, визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.

Наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності доводиться до військовослужбовця у частині, що його стосується, під підпис із зазначенням дати доведення. Доведення здійснює безпосередній командир (начальник) військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення, або старший (за підпорядкуванням) командир (начальник).

У разі відмови військовослужбовця поставити свій підпис про ознайомлення з наказом (витягом з наказу) про притягнення його до відповідальності складається акт про відмову. Зміст акту про відмову засвідчується підписами не менше двох свідків цього факту.

Примірники акту службового розслідування надсилаються службовим особам, яких стосуються наведені у висновку пропозиції, та до відповідних структурних підрозділів органів військового управління.

За зверненням військовослужбовця, стосовно якого проводилось службове розслідування, йому надається завірена копія акту службового розслідування або витяг з акту, в частині, що його стосується, за умови, що вони не містять інформації з обмеженим доступом.

Верховний Суд в постанові по справі №813/1021/17 від 19 лютого 2020 року висловив правову позицію відповідно до якої підставою притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності є неналежне виконання ним службових обов`язків, порушення військової дисципліни. Для притягнення військовослужбовця до такої відповідальності необхідно, щоб був зафіксований сам факт порушення, вину військовослужбовця повністю доведено, встановлено ступінь його вини та з`ясовано причини і умови, що сприяли вчиненню ним правопорушення.

Судом встановлено, що у журналі бойових дій військової частини НОМЕР_1 рн.100кп/дск від 23.09.2022 зазначено, що під час ранкової перевірки о/с мпб в/ч НОМЕР_1 в районі Березнегувате, в/с які відмовились від виконання бойового наказу, самовільно покинули РОП, встановивши тим самим факт дезертирства (без зброї), зокрема, бойовий медик старший солдат ОСОБА_1 . Пошукові заходи результатів не дали, зв`язок відсутній, місцезнаходження невідоме.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30 вересня 2023 року №268, рядовий ОСОБА_1 , призваний по мобілізації, бойовий медик 1 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону самовільно залишив частину у районі здійснення заходів. Підстава: доповідь про факт самовільного залишення частини майора ОСОБА_7 від 29 вересня 2022 року, доповідь про факт дезертирства майора ОСОБА_2 від 29 вересня 2022 року.

Згідно вимог статті 85 Дисциплінарного статуту ЗС України, Порядку проведення службового розслідування у ЗС України, наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30 вересня 2022 року №2993-АД, заступником командира 3 мотопіхотної роти з морально психологічного забезпечення мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_8 проведено службове розслідування для з`ясування причин і умов відсутності на службі військовослужбовців мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 та складено акт службового розслідування від 13 березня 2023 року.

Приводом і підставою для службового розслідування стала доповідь командира мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_2 від 30 вересня 2023 року №9222кп.

В описовій частині акту (пункт 2.1) зазначено наступне.

Близько 09-00 год 30 вересня 2022 року під час ранкової перевірки особового складу в районі населеного пункту Березнегувате Миколаївської області встановлено, що військовослужбовці, які відмовлялись від виконання бойового наказу, самовільно покинули ротний опорний пункт, зокрема, бойовий медик 1 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_1 . Пошукові заходи результатів не дали. Зв`язок з військовослужбовцями відсутній. Місцезнаходження невідоме. Зброя військовослужбовців знаходиться в місці зберігання зброї за місцем розташування підрозділу.

З пояснень позивача, які викладено в акті слідує, що з 30 вересня 2022 року він відмовився висуватись на бойові позиції мотопіхотного батальйону у зв`язку із незадовільним станом здоров`я. Весь час знаходився в тимчасовому розташуванні 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону в районі населеного пункту Березнегувате Миколаївської області. Щоденно з 22 год до 24 год, за наказом тво. Командира 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_10 , заступав в наряд по охороні території будівлі, де розташовувалась 3 мотопіхотна рота мотопіхотного батальйону, був завжди на місці та не залишав територію.

З пояснень старшого лейтенанта ОСОБА_10 стало відоме наступне: позивач постійно перебував в розташуванні мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 . Виконував завдання по забезпеченню підрозділів, а саме: рубка дрів, копання бліндажів, погрузка боєприпасів. Також, на визначену годину заступав в наряд по охороні будівлі, де зазвичай були військовослужбовці, які відмовились від виконання бойового розпорядження.

З пояснень молодшого сержанта ОСОБА_11 стало відомо, що позивач постійно перебував у розташуванні 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 в районі населеного пункту Березнегувате Миколаївської області. Не відлучався та виконував поставлені завдання, а саме: рубка дрів, копання бліндажів, погрузка боєприпасів.

Водночас, резолютивною частиною висновку встановлено, що позивач перебував на місці проходження військової служби з 30 вересня 2022 року по 01 жовтня 2022 року. Вказано, що в його діях не вбачається ознак адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 172-11 КУпАП (самовільне залишення військової частини або місця служби).

З матеріалів справи вбачається факт того, що позивач у період з 30 вересня 2022 року по 01 жовтня 2022 року перебував у районі виконання завдань, тобто факт самовільного залишення військової частини за результатами службового розслідування, призначеного наказом №2993-АД від 30 вересня 2022 року не підтвердився.

З огляду на викладені вище обставини, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16.11.2023 року в адміністративній справі № 200/2782/23 позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) до військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_4 ) про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії, задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано п.77 наказу військової частини НОМЕР_1 від 30 вересня 2022 року №268 в частині висновку про те, що самовільно залишив частину у районі здійснення заходів: рядовий ОСОБА_1 , призваний по мобілізації, бойовий медик 1 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону. Визнано протиправним та скасовано п.149 наказу військової частини НОМЕР_1 від 03 жовтня 2022 року №270 в частині висновку про те, що повернувся після самовільного залишення частини у районі здійснення заходів рядовий ОСОБА_1 , призваний по мобілізації, бойовий медик 1 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону. Визнано протиправним та скасовано наказ військової частини НОМЕР_1 від 30 вересня 2023 року №2993-АД в частині призупинення виплат грошового забезпечення бойовому медику 1 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 старшому солдату ОСОБА_1 з 30 вересня 2022 року. Визнано протиправним та скасовано наказ військової частини НОМЕР_1 від 17 грудня 2022 року №1422-ОД в частині накладення на бойового медика 1 механізованого взводу 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення « ОСОБА_9 » та не виплати додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за не виконання бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 25 листопада 2022 року №1457 бойовому медику 1 механізованого взводу 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 за грудень 2022 року в повному обсязі.

Дане рішення суду набрало законної сили на підставі постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 29 лютого 2024 року.

Разом з тим, як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, оскаржений у даній справі наказ командира військової частини НОМЕР_1 №791-ОД від 07.03.2023 року в частині визнання бойового медика 1 механізованого взводу 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_1 таким, що відмовився від виконання бойового завдання та призупинення йому виплат грошового забезпечення та додаткової винагороди за вересень 2022 року прийнятий на підставі визнаних протиправними та скасованих у судовому порядку п.77 наказу військової частини НОМЕР_1 від 30 вересня 2022 року №268 в частині висновку про те, що самовільно залишив частину у районі здійснення заходів: рядовий ОСОБА_1 , призваний по мобілізації, бойовий медик 1 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону; п.149 наказу військової частини НОМЕР_1 від 03 жовтня 2022 року №270 в частині висновку про те, що повернувся після самовільного залишення частини у районі здійснення заходів рядовий ОСОБА_1 , призваний по мобілізації, бойовий медик 1 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону; наказу військової частини НОМЕР_1 від 30 вересня 2023 року №2993-АД в частині призупинення виплат грошового забезпечення бойовому медику 1 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 старшому солдату ОСОБА_1 з 30 вересня 2022 року; наказу військової частини НОМЕР_1 від 17 грудня 2022 року №1422-ОД в частині накладення на бойового медика 1 механізованого взводу 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення « ОСОБА_9 » та не виплати додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за не виконання бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 25 листопада 2022 року №1457 бойовому медику 1 механізованого взводу 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 за грудень 2022 року в повному обсязі.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 №791-ОД від 07.03.2023 року в частині визнання бойового медика 1 механізованого взводу 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_1 таким, що відмовився від виконання бойового завдання та призупинення йому виплат грошового забезпечення та додаткової винагороди за вересень 2022 року.

Статтею 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Керуючись принципом верховенства права, гарантованим ст.8 Конституції України та ст.6 КАС України, суд на підставі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовує практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги шляхом визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 №791-ОД від 07.03.2023 року в частині визнання бойового медика 1 механізованого взводу 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_1 таким, що відмовився від виконання бойового завдання та призупинення йому виплат грошового забезпечення та додаткової винагороди за вересень 2022 року.

Що стосується позовних вимог в частині зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заборгованість зі сплати грошового забезпечення за вересень 2022 року в повному обсязі відповідно до статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та додаткової винагороди відповідно до «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 зі змінами та доповненнями, то суд наразі не вбачає підстав для їх задоволення, з огляду на передчасність заявлення таких вимог, так як на цьому етапі у суду відсутні підстави вважати, що військовою частиною НОМЕР_1 при виконанні задоволеної частини позовних вимог не буде одночасно здійснено нарахування та виплату позивачу грошового забезпечення з усіма передбаченими нормативними актами додатковими надбавками, доплатами.

Слід зазначити і те, що ОСОБА_1 позов в цій частині належним чином не обґрунтовано, не зазначено які саме складові грошового забезпечення на його думку протиправно не були виплачені відповідачем у спірний період, отже суд позбавлений можливості надати оцінку даній позовній вимозі, оскільки судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до положень статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з нормами частини другої зазначеної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Нормами статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Підстав для розподілу судових витрат не має, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправним та скасувати наказу, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 №791-ОД від 07.03.2023 року в частині визнання бойового медика 1 механізованого взводу 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_1 таким, що відмовився від виконання бойового завдання та призупинення йому виплат грошового забезпечення та додаткової винагороди за вересень 2022 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення складене у повному обсязі та підписане 08 березня 2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.Б. Христофоров