Справа № 204/956/23
Суддя: Приваліхіна А. І.
Дата ухвалення: 2024-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/956/23
Провадження № 2-а/204/41/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2024 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська, в особі судді Приваліхіної А.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправної та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

30 січня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті, із вимогою про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, про накладення адміністративного стягнення (а. с. 1-5, 24-28 та на звороті).

В обґрунтування позовних вимог, з урахуванням уточнень від 13 лютого 2023 року, зазначає, що 26 січня 2023 року він отримав поштою постанову Державної служби України з безпеки на транспорті по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії АА №00003507 від 05 січня 2023 року. Вказує, що даною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП на накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 34000 гривень. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 30 листопада 2022 року головним спеціалістом відділу провадження системи автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Василенко І.В. розглянуто відомості з матеріалів інформаційного файлу, створеного системою за допомогою технічних засобів WIM 20, WAGA WIM35, №7 та, встановлено, що 11 листопада 2022 року о 18 год. 27 хв. за адресою М-04, км 186+337, Дніпропетровська область, зафіксовано транспортний засіб DAF, FT XF 105.460, державний номер НОМЕР_1 , відповідальна особа якого допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених п. 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 28,4 % (11,39 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, навантаження на строєні осі транспортного засобу на 20% тон (4,812 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на строєні осі 24 тони та відстані між осями понад 1,3 м до 1,4 м, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Зазначає, що з вказаною вище постановою серії АА №00003507 від 05 січня 2023 року він категорично не згоден, вважає її незаконною, такою, що має бути скасованою судом з тих підстав, що його транспортний засіб зважувався технічним засобом WIM 20, WAGA WIM35, №7, який на момент зважування мав прострочене свідоцтво про його повірку (до 22 липня 2022 року). Тому, вважає, що отримані відповідачем дані про зважування його транспортних засобів не є достовірними та не можуть бути взяті до уваги судом. Разом з цим, зазначає, що механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року № 1174, яким визначено, що система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі це взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно-телекомунікаційної системи. Вважає, що лише автоматичний пункт забезпечує вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу. Натомість, з оскаржуваної постанови вбачається, що навантаження на строєні осі його транспортних засобів вираховувалося не автоматично пунктом зважування, а представниками відповідача самостійно шляхом додавання величин, виміряних пунктом зважування, виходячи з допустимого значення в 24 тони, що є неприпустимим.

Крім того, зазначає, що оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті не відповідає вимогам Інструкції, оскільки не містить інформації: про смугу руху, напрямок руху, категорію транспортного засобу та його тип. З цих підстав, вважає, що висновок відповідача про перевищення його транспортними засобами вагових параметрів зроблений без належного з`ясування дійсних обставин, що потягнуло за собою винесення незаконної постанови про його притягнення до відповідальності у вигляді штрафу. Тому прохає суд постанову Державної служби України з безпеки на транспорті по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії АА №00003507 від 05 січня 2023 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 34000 гривень, скасувати, провадження у справі закрити, а понесені ним судові витрати стягнути з відповідача.

Ухвалою суду від 06 лютого 2023 року позовну заяву залишено без пуху, позивачу надано термін на усунення недоліків (а. с. 22).

13 лютого 2023 року недоліки, зазначені в ухвалі суду від 06 лютого 2023 року, позивачем усунуто (а. с. 24-43).

Ухвалою суду від 31 березня 2023 року у справі відкрито спрощене провадження, без виклику сторін (а. с. 52), копія якої надіслана учасникам справи 31 березня 2023 року за вихідним № 9179/23-вих/2-а/204/32/23 (а. с. 53).

13 квітня 2023 року на адресу суду надійшов відзив представника відповідача на позовну заяву (а. с. 55-79 та на звороті).

В обґрунтування відзиву зазначає, що дійсно 05 січня 2023 року було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого в автоматичному режимі серії АА № 00003507, якою встановлено, що 11 листопада 2022 року о 18 год. 27 хв., за адресою М-04, км 186+337, Дніпропетровська обл., зафіксовано транспортний засіб DAF FT XF 105.460, державний номерний знак НОМЕР_1 , відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України, зокрема: перевищення загальної маси транспортного засобу на 28.4% (11.39 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, навантаження на строєні осі транспортного засобу на 20% (4.812 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на строєні осі 24 тони та відстані між осями, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст.132 - 1 КУпАП. Вищевказане правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки WIM 20, WAGA-WIM35, № 7. За вказане правопорушення позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 34000 гривень. Вказує, що відповідно до вимог ч. 12 ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт», державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України. Частиною другою статті 29 Закону України «Про дорожній рух», з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України. У той же час, відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, визначено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 ПДР України. Крім того, зазначено, що п. 4 Правил проїзду, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Разом з цим, зазначає, що рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують допустимі, що визначені п. 22.5 ПДР України, із допустимим перевищенням вагових параметрів на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд. Вказує, що сам механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174. Вказаним Порядком визначено, що така фіксація правопорушень здійснюється на автоматичних пунктах комплекс технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі, зокрема вимірювати загальну масу транспортного засобу; визначати кількості осей транспортного засобу; вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу тощо. У подальшому така інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих, які містять інформацію про засоби вимірювальної техніки, місце фіксації, найменування автомобільної дороги, дату і час фіксації здійснення вимірювання тощо, фотографії транспортного засобу, відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт. При цьому, система забезпечує автоматизоване формування проекту постанови про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою автоматичних пунктів, відповідно до законодавства. Тобто, суть процесу автофіксації правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті полягає у забезпеченні прозорості фіксації порушень, зменшення участі посадових осіб у вказаному процесі, що спрямовано на об`єктивну оцінку обставин та фактів вчинення правопорушення. Наголошує, що закріплений в законодавстві та реалізований на практиці механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі унеможливлює механічне втручання в роботу системи, а також унеможливлює наявність корупційної складової. Разом з цим, зазначає, що Постановою Кабінету Міністрів України від 5 квітня № 412 «Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану» встановлено, що позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях. Стверджує, що прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WIM 20, WAGA-WIM35, № 7, яким здійснювалась фіксація правопорушення в автоматичному режимі, є справним та придатним до експлуатації, що підтверджується сертифікатом відповідності № UA.TR.113-0619/05F-21 від 23 липня 2021 року та сертифікатом перевірки типу № UA.TR. 113-0619-21 від 13 квітня 2021 року. Таким чином, показники вимірювань навантажень на осі та загальної маси транспортного засобу, визначені ним, є об`єктивними та достовірними, а доводи позивача з цього приводу необґрунтованими. Стверджує, що зміст та форма оскаржуваної постанови відповідає вимогам КУпАП, в ній наявна інформація про транспортний засіб, час та місце здійснення вимірювання маси вантажу, результати такого вимірювання, технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення та результати автоматичної фіксації транспортного засобу в момент учинення адміністративного правопорушення. Постанова, у тому числі, містить посилання на веб-сайт в мережі Інтернет, де особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації, а відтак постанова є правомірною, обґрунтованою та законною, а отже такою, що не підлягає скасуванню. Тому прохає суду у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Станом на дату розгляду справи відповідь на відзив до суду не надходила.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд доходить висновку про залишення без задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 05 січня 2023 року головним спеціалістом відділу провадження системи автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Василенко І.В., винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 34000 гривень (а. с. 31-32). З вказаної постанови вбачається, що 11 листопада 2022 року о 18 год. 27 хв. за адресою М-04, км 186+337, Дніпропетровська область, зафіксовано транспортний засіб DAF, FT XF 105.460, державний номер НОМЕР_1 , відповідальна особа якого допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених п. 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 28,4 % (11,39 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, навантаження на строєні осі транспортного засобу на 20% тон (4,812 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на строєні осі 24 тони та відстані між осями понад 1,3 м до 1,4 м, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Позивач з винесеною постановою не погоджується та вважає, що вона складена безпідставно та не підтверджується будь-якими доказами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ч. 1 ст. 55 Конституції України проголошено право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Приписами п. 8 ч. 1 ст. 4 КАС України визначено, що позивач це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду.

Нормами п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України встановлено, що індивідуальний акт акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій aбo в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав aбo інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням aбo мас визначений строк.

Статтею 6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Частиною 2 ст. 11 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Приписами ст. 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Приписами ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, ч. 2 ст. 132-1 КУпАП визначена відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - штраф в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Відповідно до вимог п. 22.5 ПДР України, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Таким чином, вказаними положеннями ПДР України визначено максимальні допустимі значення маси вантажу, який допускається до транспортування по автомобільним дорогам, зокрема, заборонено рух транспортних засобів навантаженням на здвоєні осі - понад 24 т.

Так, механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначений Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, який затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року № 1174.

Відповідно до вимог п. 2 цього Порядку, система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно-телекомунікаційної системи.

Згідно з вимогами п. 7 даного Порядку, фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку.

Положеннями пункту 12 Порядку фіксації адміністративних правопорушень врегульовано, що автоматичний пункт може забезпечувати: - вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; - вимірювання загальної маси транспортного засобу; - визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; - вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; - визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; - вимірювання габаритів транспортного засобу; - фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/ або заднього державного номерного знаку транспортного засобу); - фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; - фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); - первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; - автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Пунктом 14 даного Порядку визначено, що інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді.

Приписами п. 16 цього Порядку визначено, що посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли упорядкована сукупність відомостей про транспортний засіб, відповідальну особу, визначену статтею 14-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та метаданих, сформованих автоматичним пунктом.

Отже, наведені положення Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі передбачають технічні можливості автоматичної системи фіксації вагових параметрів, алгоритм здійснення вимірювань та порядок дій посадових осіб Укртрансбезпеки, які уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі. Так, зокрема, посадові особи Укртрансбезпеки використовують інформацію з інформаційних баз щодо відомостей про транспортний засіб.

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу DAF FT XF 105/460, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 є власністю ОСОБА_1 (а. с. 16, 18), відповідно класифікації фантажних автомобілей (Вікіпедія) автомобіль DAF FT XF є базовою моделлю вантажівки, повною 18 т, а у складі автопоїзда 40 т. Отже, такою інформацію володіла і посадова особа Укртрансбезпеки, уповноважена розглядати справи про правопорушення і висновок в оскаржуваній постанові про перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 28,4 % (11,39 т), зроблений з огляду на технічні характеристики транспортного засобу, оскільки саме така інформація стосовно транспортного засобу міститься в інформаційних файлах, що використовуються уповноваженою особою.

Суд зазначає, що відповідно до приписів статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про те, що фіксація факту вчиненого адміністративного правопорушення за допомогою спеціального технічного засобу, працюючим в автоматичному режимі, є належним доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Разом з цим, суд зазначає, що не заслуговують на увагу суду доводи позивача щодо простроченої повірки автоматичного пункту, оскільки вони спростовуються наступним.

Так, судом встановлено, що фіксація адміністративного правопорушення здійснена вимірювальним обладнанням автоматичного пункту WIM 20, WAGA-WIM35, № 7.

При цьому, зі свідоцтва про повірку технічного засобу № UA. TR 113-0619/05F-21 від 13 квітня 2021 року (а. с. 83) вбачається, що прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WAGA-WIM35 (у складі Автоматичного пункту ваго-габаритного контролю «WAGA» пройшов таку повірку та відповідає вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 січня 2016 року № 94, що підтверджується вказаним сертифікатом, який чинний до 12 квітня 2031 року.

Крім того, з експертного висновку ТОВ «Безпека та інновації інформаційних систем», що зареєстрований в Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України 29 грудня 2020 року за № 1211 (а. с. 84) вбачається, що автоматичний пункт ваго-габаритного контролю у русі «WAGA» відповідає вимога нормативних документів із технічного захисту інформації . Вказаний висновок дійсний до 29 грудня 2023 року.

Разом з цим, суд зазначає, що неспроможними є доводи позивача щодо невідповідності спірної постанови вимогам чинного законодавства, з огляду на наступне.

Приписами ст. 283 КУпАП визначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Так, зі змісту спірної постанови (а. с. 17 та на звороті) вбачається, що вона містить в собі: інформацію про технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення; містить посилання на веб-сайт в мережі Інтернет, де особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення та ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації; інформацію про транспортний засіб, його власника; дату та місце зважування; висновок про перевищення вагових параметрів; інформацію про посадову особу Укртрансбезпеки, якою складена постанова, а отже зміст спірної постанови узгоджується з вимогами КУпАП.

Разом з цим, суд зазначає, що безпідставними є посилання позивача на невідповідність змісту спірної постанови вимогам Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України № 512 від 27 вересня 2021 року, оскільки вимогами даної Інструкції затверджено форму постанови, а не вимоги до її змісту. Натомість, суд зазначає, що такі вимоги до постанови про притягнення до адміністративної відповідальності визначено саме положеннями КУпАП.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що в даному випадку суду надано докази, які безперечно свідчать про встановлений факт перевищення встановлених вагових норм, що стало правомірною підставою для притягнення позивача, як власника транспортного засобу, до адміністративної відповідальності.

Зазначені докази є належними, допустимими, чіткими та достатніми, узгоджуються між собою та доповнюють один одного, що відповідає стандарту доказування «поза розумним сумнівом», про що зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», та можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту», про що ЄСПЛ вказав у своєму рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України».

Таким чином, позивачем не надано суду доказів на спростування факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, та порушення порядку винесення постанови про адміністративне правопорушення. Суд критично ставиться до доводів позивача, викладених у позові, оскільки його показання повністю спростовуються матеріалами справи.

З огляду на викладене, з урахуванням того, що вимогами п. 22.5 ПДР, встановлено допустимі нормативні параметри транспортних засобів, за яких допускається їх рух, натомість, 11 листопада 2022 року о 18 год. 27 хв. за адресою М-04, км 186+337, Дніпропетровська область, зафіксовано транспортний засіб DAF, FT XF 105.460, державний номер НОМЕР_1 , власником якого є позивач ОСОБА_1 та, відповідальна особа якого допустила рух транспортного засобу із перевищенням вказаних нормативних параметрів на 28,4 % (11,39 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, навантаження на строєні осі транспортного засобу на 20% тон (4,812 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на строєні осі 24 тони та відстані між осями понад 1,3 м до 1,4 м, суд доходить висновку щодо правомірності притягнення останнього до адміністративної відповідальності за відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП України, а тому постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі , стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання /перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА № 00003507 від 05 січня 2023 року, правомірною та обґрунтованою, через що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

На виконання вимог ст. 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір суд відносить на рахунок позивача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 1, 2, 19, 20, 72, 77, 96, 229, 242-246, 262, 286 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (01135, м. Київ, пр. Перемоги, буд. 14; ) про визнання протиправної та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду згідно з вимогами ч. 4 ст. 286 КАС України протягом десяти днів зо дня його підписання суддею або протягом десяти днів зо дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні.

Рішення суду набирає законної сили протягом десяти днів зо дня його підписання суддею або протягом десяти днів зо дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Суддя А.І. Приваліхіна