Справа № 120/249/23
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2024-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/249/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Поліщук І.М.

Суддя-доповідач - Граб Л.С.

06 березня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Смілянця Е. С. Сторчака В. Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 28 грудня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, поновлення на роботі,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Держпраці у Вінницькій області, в якому просив:

-визнати незаконним та протиправним наказ Управління Держпраці у Вінницькій області від 12.12.2022 за № 263-к «Про звільнення ОСОБА_2 »;

- поновити ОСОБА_1 на посаді;

-прийняти рішення про нарахування та виплату середнього заробітку ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу з 12.12.2022;

-стягнути з Управління Держпраці у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди у розмірі 107360 грн.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 12 червня 2023 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.11.2023, позов задоволено частково:

-визнано протиправним та скасовано наказ Управління Держпраці у Вінницькій області №263-к від 12.12.2022 "Про звільнення ОСОБА_2

-поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Вінницькій області з 13.12.2022;

-стягнуто з Управління Держпраці у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 13.12.2022 по 12.06.2023 в сумі 84019 (вісімдесят чотири тисячі дев`ятнадцять) гривень, з вирахуванням при виплаті встановлених законом податків і зборів.

Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №806/1228/18 в порядку ст.383 КАС України, у задоволенні якої ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 28.12.2023, відмовлено.

Не погодившись з вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення заяви.

Апеляційний розгляд здійснюється колегією суддів, в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано доказів, які б свідчили про невиконання судового рішення відповідачем, а також, що по даній справі видано виконавчий лист, а тому всі дії спрямовані на виконання судового рішення мають вчинятися державним виконавцем.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Згідно з частинами 2, 3 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

У ст. 370 КАС України закріплено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

За змістом положеннями частин 1, 2 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу (ч. 8 ст. 382 КАС України).

Відповідно до частини 1 статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі №806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звернув увагу, що статті 382 і 383 КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Тобто, наслідки, встановлені нормами статті 383 КАС України, можуть настати у разі виявлення в рішеннях дія чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, спрямованих на виконання судового рішення, ознак протиправності.

Як вбачається зі змісту рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12 червня 2023 року у даній справі, судом зокрема задоволено позов ОСОБА_1 в частині щодо поновлення на посаді начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Вінницькій області з 13.12.2022.

На виконання вказаного судового рішення, начальником Управління Держпраці у Вінницькій області прийнято наказ від 21.06.2023 №280-к «Про поновлення на роботі Сергія Товпиги», пунктом 2 якого позивача поновлено на посаді начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Вінницькій області з 13.12.2022.

Отже, відповідачем поновлено позивача саме на тій посаді, яка визначена рішенням суду від 12.06.2023.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наказ Управління Держпраці у Вінницькій області від 21.06.2023 №280-к, яким ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Вінницькій області з 13.12.2022 в повній мірі відповідає рішенню суду від 12.06.2023.

При цьому, як обгрунтовано зауважено судом першої інстанції, наведені позивачем обставини, які стосуються затвердження та введення в дію тимчасового штатного розпису Управління Держпраці у Вінницькій області, виходять за межі предмету, який досліджувався судом в межах розгляду справи №120/249/23, та вказують про існування між позивачем та Управлінням Держпраці у Вінницькій області іншого спору.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви позивача, поданої в порядку ст.383 КАС України.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329, 370, 382, 383 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 28 грудня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Смілянець Е. С. Сторчак В. Ю.