Справа № 260/288/24
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2024-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

07 березня 2024 рокум. Ужгород№ 260/288/24

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Плеханова З.Б. розглянувши у письмовому провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (пл. Народна, буд. 4,м. Ужгород,Закарпатська область,88008) про визнання рішення протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

22 січня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області , яким просить:

1) Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 15.09.2023 №94 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії.

2) Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (місцезнаходженням пл. Народна, 4, м. Ужгород, 88008; Код ) призначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОПКПП: НОМЕР_1 ) пенсію за віком на пільгових умовах з дати звернення до пенсійного органу.

3) Стягнути солідарно з відповідачів витрати на сплату судового збору.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що з досягненням віку 56 років та за наявності страхового стажу 28 років , пільгового стажу за Списком №2 - понад 13 років, має право на призначення пенсії на пільгових умовах у відповідності до вимог до п«б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-УІІІ (діє станом на теперішній час).

У вересні 2023 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Закарпатській області із заявою про призначення мені пенсії за віком на пільгових умовах.

У подальшому ним отримано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 15.09.2023 №94 про відмову мені в призначенні пенсії. Зазначене рішення мотивоване посиланням на статтю 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме: зазначено про відсутність необхідного страхового стажу 30 років.

Позивач вважає, що відповідач-2 протиправно не застосував рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020, яким визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-ХІІ зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-УІІІ (пункт 1 Рішення № 1 -р/2020).

З огляду на наведене, позивач просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

25 січня 2024 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження , зобов`язано відповідачів надати суду в термін 7 днів: відмовну пенсійну справу ОСОБА_1 та запропоновано відповідачу надати відзив на позов та докази, які в нього є в термін протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання даної ухвали.

31 січня 2024 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області надійшов відзив на позов з додатками, відповідно до якого Головне управління, ознайомившись з адміністративним позовом, вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення .

Так зазначено, що Позивач 07.09.2023 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою про призначення за віком на пільгових умовах, відповідно до підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону № 1058-ІУ. За принципом екстериторіальності виконавцем визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області та за розглядом заяви ОСОБА_1

15.09.2023 прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону № 1058-ІУ.

За відсутності страхового стажу пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку страхового стажу - з 01.04.2021 до 31.03.2022 не менше 28 років 3 місяців 15 днів. При розгляді документів позивача встановлено, що страховий стаж становить 28 років 03 місяці 15 днів, пільговий стаж за списком № 2 - 13 років 01 місяць 29 днів. До пільгового стажу зараховано всі періоди. З огляду на зазначене, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області прийнято рішення від 15.09.2023 № 94 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за списком № 2, у зв`язку з відсутністю страхового стажу.

07 лютого 2024 року на адресу суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що як слідує з матеріалів електронної пенсійної справи ОСОБА_1 за результатами розгляду заяви від 07.09.2023 р. Головним управлінням Пенсійного фонду України у Черкаській області (структурний підрозділ, що розглядав вказану заяву за принципом екстериторіальності) прийнято Рішення про відмову у призначенні пенсії №94 від 15.09.2023 р.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, пенсія на пільгових умовах призначається про досягненні 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років для чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку страхового стажу. З 1 квітня 2021 по 31 березня 2022 не менше 28 років 6 місяців у чоловіків. Так, страховий стаж позивача склав 28 років 03 місяців 15 дні, а пільговий стаж по Списку № 2 становить 13 років 1 місяць 29 днів.

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Черкаській області за доданими документами до страхового та пільгового стажу зараховано всі періоди роботи. Отже, заява ОСОБА_1 відповідно до екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань розглядались Головним управлінням Пенсійного фонду України у Черкаській області. Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області позбавлено фактичних га юридичних підстав з приводу надання обґрунтованих пояснень щодо відмови у призначенні пенсії, оскільки ГУ ПФУ в Закарпатській області не здійснювало розгляд заяви. Із приводу позовної вимоги зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" зазначаємо, що позивач фактично спонукає суд перебрати на себе дискреційні повноваження органу Пенсійного фонду.

07 лютого 2024 року на адресу суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на виконання ухвали суду від 25.01.2024 р. надійшли документи відмовної пенсійної справи ОСОБА_1 .

19 лютого 2024 року від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої зазначає, що відповідачем жодним чином не спростовано його посилання на судову практику в аналогічних спорах, зокрема, на постанову Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2021 у зразковій справі №360/3611/20. Також проігноровано посилання на норми Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 у справі №1-р/2020. Просить суд позов задовольнити.

Обставини встановлені судом.

07 вересня 2023 року, ОСОБА_1 після досягнення 56 років звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою про призначення за віком на пільгових умовах.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (структурний підрозділ, що розглядав вказану заяву за принципом екстериторіальності) від 15.09.2023 №94 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідно до вказаного рішення зазначено:

Дата звернення, вік, ознака роботи - 07.09.2023,56 р 7 м 3 д, Працює

Страховий стаж особи становить 28 років 3 місяці 15 днів.

Пільговий стаж особи по Списку № 2 становить 13 років 1 місяць 29 днів.

До страхового та пільгового стажу зараховано всі періоди роботи

Вирішено: на підставі пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відмовити у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю страхового стажу.

Мотиви та норми права застосовані судом.

Згідно зі статтею 44 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Частиною першою статті 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058-IV) визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом, досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону № 1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

За правилами пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, яке здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Суд враховує, що відповідачами не заперечується факт наявності в позивача як загального, так і пільгового стажу за Списком № 2 - 13 років 01 місяць 29 днів. Відтак, спірним у даній справі є виключно питання достатності страхового стажу який необхідний для призначення такого виду пенсії.

Суд враховує, що згідно з пунктом "б" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991 (далі Закон № 1788-XII, у редакції чинній до прийняття Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" №213-VIII від 02.03.2015) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

В оскарженому позивачем рішенні зазначено,що станом на дату звернення позивача із заявою про призначення пенсії він досяг 56 р 7 м 3 д. , а пільговий стаж роботи за Списком № 2 становив 13 років 1 місяць 29 днів.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам».

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" № 2148-VIII від 03.10.2017 (далі Закон № 2148-VIII), яким текст Закону № 1058-IV доповнений, зокрема, статтею 114, згідно з частиною першою якої право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

При цьому, Законом № 2148-VIII у новій редакції викладений пункт 2 розділу XV Закону № 1058-IV, де передбачалось, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV (у редакції Закону № 2148-VIII від 03.10.2017) на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відтак, з огляду на наявність спеціальної вказівки у Законі № 2148-VIII наведені вище норми закону підлягали застосуванню з 01.10.2017.

З огляду на наведене, суд зауважує, що з 01.10.2017 правила призначення пенсій за Списком № 2 почали регламентуватись одночасно двома законами, а саме: пунктом "б" статті 13 Закону № 1788-XII у редакції Закону № 213-VIII від 02.03.2015 та пунктом 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV у редакції Закону № 2148-VIII від 03.10.2017.

Однак, такий стан правового регулювання існував до прийняття Конституційним Судом України рішення від 23.01.2020 № 1-р/2020 "У справі за конституційним поданням 49 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу I, пункту 2 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року № 213-VIII".

Пунктом першим резолютивної частини Рішення № 1-р/2020 від 23.01.2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ від 05.11.1991 зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213-VIII від 02.03.2015.

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення від 23.01.2020 №1-р/2020 застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти б - г статті 54 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

Відповідно до положень статті 152 Конституції України закони та інші правові акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Відтак, з 23.01.2020, зокрема й станом на дату прийняття Головним управління Пенсійного фонду України в Черкаській області оскарженого рішення, в Україні існують два закони, які одночасно регламентують правила призначення пенсій за Списком № 2, а саме: пункт "б" статті 13 Закону № 1788-XII у редакції до внесення змін Законом № 213-VIII від 02.03.2015 та пункт 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV у редакції Закону № 2148-VIII від 03.10.2017.

На час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Рішення КСУ № 1 -р/2020 з одного боку, та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - з іншого в частині необхідного страхового стажу для набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий стаж у 25 років, тоді як другий - у 30 років (статті 1 14 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Вирішуючи зазначену колізію, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.11.2021 у зразковій справі №360/3611/20 дійшла висновку, що оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, то вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі «ІЦокін проти України»).

Отже, в даному випадку застосуванню підлягають саме норми Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»

Верховний Суд звернва увагу на те, що зміни до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (зокрема щодо доповнення його статтею 1 14) внесено Законом №2148-УІІІ від 03.10.2017, тобто раніше ухвалення КСУ Рішення від 23.01.2020 №1 -р/2020. Тому відсутні підстави стверджувати про повторне запровадження правового регулювання, яке КСУ раніше визнав неконституційним. При цьому рішення КСУ про визнання неконституційними та втрату чинності положеннями одного закону не тягне втрату чинності положеннями іншого закону, який не був предметом конституційного контролю.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Враховуючи положення частини першої статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі "Щокін проти України" (Shchokin v. Ukraine, заяви № 23759/03 та № 37943/06) та рішення Європейського суду з прав людини від 07.07.2011 у справі "Серков проти України" (Serkov v. Ukraine, заява № 39766/05), суд вважає, що найбільш сприятливим для позивача є підхід, щодо застосування вікового цензу для призначення пільгової пенсії за віком 50 років, що відповідає пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ з урахуванням висновків, викладених у Рішенні Конституційного Суду України №1-р/2020.

У зв`язку із наведеним, з дня ухвалення Конституційним Судом України Рішення № 1-р/2020 встановлювалося право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для чоловіків - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

Критерії законності рішення (діяння, тобто управлінського волевиявлення як такого) владного суб`єкта викладені законодавцем у частині другій статті 2 КАС України (далі - КАС України), а обов`язок доведення факту дотримання цих критеріїв покладений на владного суб`єкта частиною другою статті 77 КАС України.

З положень наведеної норми процесуального закону слідує, що владний суб`єкт повинен доводити обставини фактичної дійсності за стандартом доказування "поза будь-яким розумним сумнівом", у той час як до приватної особи підлягає застосуванню стандарт доказування "баланс вірогідностей".

Суд вважає, що обрані відповідачем-2, у даному випадку, мотиви вчинення владного управлінського волевиявлення не враховують правила розв`язання колізій між чинними актами права однакової сили та з одного з того ж предмету із застосуванням приписів статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" на користь невладного суб`єкта - приватної особи (тобто на користь позивача).

З огляду на викладене, у межах спірних правовідносин Пенсійним органам слід було віддати перевагу у правозастосуванні найбільш сприятливому для позивача закону пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ та умови призначення пенсії, зокрема при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 30.01.2003 року № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або Законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).

Аналогічні висновки щодо застосування положень чинного пенсійного законодавства викладено у постановах Верховного Суду від 21.04.2021 у справі № 360/3611/20, від 07.12.2021 у справі № 280/3230/20 (провадження № К/9901/3212/21), від 17.12.2021 у справі № 160/9272/20 (адміністративне провадження № К/9901/33965/20), від 18.02.2022 у справі № 360/4639/20 (адміністративне провадження № К/9901/24874/21).

З огляду на наведене, відповідач 2 при вирішенні питання щодо наявності у позивача права на призначення пенсії повинен був виходити із того, що необхідний пільговий стаж позивача по Списку № 2 становить 13 років 1 місяць 29 днів, а у зв`язку з цим, та прийнятим рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020, у позивача виникло право на пільгову пенсію.

А, отже, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 15.09.2023 №94 є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання призначити пенсію за віком за віком на пільгових умовах (Список №2), то суд зазначає наступне.

Верховний Суд у рішенні 21 квітня 2021 року зразковій справі №360/3611/20 (адміністративне провадження №Пз/9901/32/20) вказав, що відповідно до частини третьої статті 245 КАС України у разі скасування індивідуального акта, суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду , що і було зроблено судом в резолютивній частині рішення, і що залишено було в силі Великою Палатою Верховного Суду 03.11.21 року.

З врахуванням вищевказаного рішення Великої Палати Верховного Суду 03.11.21 року суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі , тобто зобовязати пенсійний орган , який відмовив у призначенні пенсії, а саме Головное управління Пенсійного фонду України в Черкаській області призначити позивачу пенсію на пільгових умовах на підставі поданої ним заяви від 07.09.2023 року .

.

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

Керуючись статтями 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

1.Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ,РНОПКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області ( пл. Народна, 4, м. Ужгород, 88008, Код ), Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000 Код ) про визнання рішення протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 15.09.2023 №94 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000 Код ) призначити пенсію на пільгових умовах ОСОБА_1 АДРЕСА_1 ,РНОПКПП: НОМЕР_1 за Списком №2 на підставі поданої ним заяви від 07.09.2023 року .

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ,РНОПКПП: НОМЕР_1 ) солідарно за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000 Код ) судовий збір в розмірі 1233 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адмінсуду.

СуддяЗ.Б.Плеханова