Справа № 160/19183/21
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2024-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Прудника С.В.
за участі секретаря судового засідання Лінчук С.В.,
за участі: позивача: представників відповідачів: Проходи К.В. Онасенко О.В., Крейси Л.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро позовну заяву ОСОБА_1 до відповідача-1: Державної митної служби України, відповідача-2: Дніпровської митниці про визнання протиправним та скасування наказу про припинення перебування на державній службі, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-
19.10.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява (до відділення поштового зв`язку таку подано 15.10.2021 року) ОСОБА_1 до Державної митної служби України, в якій позивач з урахуванням уточнених позовних заяв просить суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ Державної митної служби України №2102-к від 03.11.2010 «Про припинення перебування на державній службі» ОСОБА_1 ;
- визнати протиправним та скасувати наказ Дніпропетровської митниці №1135-к від 03.11.2020 року «Про припинення виконання обов`язків за посадою та проведення розрахунку» ОСОБА_1 ;
- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Дніпропетровської митниці - начальника митного поста «Кривий Ріг» з 04.11.2010 року;
- зобов`язати Державну митну службу України призначити на посаді ОСОБА_1 рівнозначній посаді заступника начальника Дніпропетровської митниці - начальника митного поста «Кривий Ріг» у Дніпровській митниці Держмитслужби.
- стягнути з Державної митної служби на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 04.11.2010 року по 14.10.2021 у розмірі 1 194 626,5 (один мільйон сто дев`яносто чотири тисячі шістсот двадцять шість гривень п`ятдесят коп.) без урахування обов`язкових відрахувань.
Означені вимоги вмотивовані тим, що наказом Державної митної служби від 19.10.2010 р. № 1980-к, у зв`язку із припиненням Криворізької митниці шляхом приєднання її до Дніпропетровської митниці, Дністровської митниці шляхом приєднання її до Південної митниці відповідно до наказу Держмитслужби України від 18.10.2010 року № 1218 Про оптимізацію структури митних органів, розташованих на території Дніпропетровської, Закарпатської та Одеської областей Проходу Костянтина В`ячеславовича, переведено з 19.10.2010 року на посаду заступника начальника Дніпропетровської митниці - начальника митного поста Кривий Ріг з посадовим окладом згідно штатним розписом митниці, відповідно до ст. 32 КЗпП України, про що здійснено запис до трудової книжки та позивачем фактично здійснювалась робота на зазначеній посаді. Наказом Державної митної служби України № 2102-к від 03.11.2010 року Про припинення перебування на державній службі, ОСОБА_1 було припинено з 03.11.2010 року перебування на державній службі в митних органах. Позивач стверджує, що безумовною підставою для винесення відповідачами оскаржуваних наказу №2102-к від 03.11.2010 року та наказу № 1135-к від 03.11.2010 року слугувало саме порушення кримінальної справи відносно позивача по справі ОСОБА_1 , за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України. Порушення кримінального провадження є тільки формальним/офіційним припущенням органу/посадової особи, який/яка проводить досудове розслідування, про те, що конкретна особа причетна до злочину. Таке припущення ґрунтується на недостатніх результатах досудового розслідування і кримінально-правова кваліфікація поставленого їй у провину діяння може бути змінена або навіть відмінена. Вина особи у вчиненні злочину підлягає доведенню у встановленому законом порядку, відтак твердження про винуватість особи у вчиненні злочину на цій стадії кримінального провадження, як про встановлений факт, є неприпустимі. На думку позивача, в основу висновку службового розслідування відносно ОСОБА_1 , покладено обставини, які інкримінувались позивачу в рамках кримінального провадження та дали підстави вважати про вчинення позивачем дисциплінарного проступку. Повідомлення про підозру є тільки формальним/офіційним припущенням органу/посадової особи, який/яка проводить досудове розслідування, про те, що конкретна особа причетна до злочину. Таке припущення ґрунтується на неостаточних (неповних) результатах досудового розслідування і кримінально-правова кваліфікація поставленого їй за провину діяння може бути змінена. З часу оголошення цієї підозри особа набуває статусу підозрюваного, однак її вину у вчиненні злочину ще потрібно довести, принаймні на цій стадії кримінального провадження твердити про її винуватість як доказаний факт не можна. Відтак, висновки щодо підстав звільнення ОСОБА_1 , що містяться в оскаржуваних наказах не дають достеменних підстав вважати, що у його діях встановлено склад саме дисциплінарного проступку. Тобто, кримінальне провадження, яке і стало підставою для винесення наказу Державною митною службою України №2102-к від 03.11.2010 року «Про припинення перебування на державній службі» та наказу Дніпропетровської митниці №1135-к від 03.11.2010 року «Про припинення виконання обов`язків за посадою та проведення розрахунку» відносно ОСОБА_1 , було закрите за відсутністю складу кримінального правопорушення 06.12.2021 року, вказану постанову отримано позивачем лише 17.08.2023 року. До вказаного часу ОСОБА_1 перебував у статусі підозрюваного, а тому звернення до суду з позовом про поновлення на роботі було б передчасним. Звільнення державного службовця вимагає дотримання певної процедури, зокрема проведення службового розслідування. Саме у такий спосіб митний орган зможе з`ясувати характер вчиненого його посадовою особою діяння, відтак кваліфікувати його або як дисциплінарний проступок або як порушення Присяги. Звільнення чи то за дисциплінарний проступок, чи за порушення Присяги має бути обґрунтованим (вмотивованим). Звільнення за порушення Присяги може мати місце лише тоді, коли державний службовець скоїв проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. Державний службовець, який вчинив дисциплінарний проступок, не може бути звільнений за порушення Присяги, якщо цей проступок не можна кваліфікувати як порушення Присяги. Підстави, що слугували винесенню рішення 03.11.2010 року про припинення перебування на державній службі мають бути встановлені та доведені.
Разом із тим, відповідно до акту службової перевірки №2 від 04.02.2011 року, яку призначено на підставі наказу Дніпропетровської митниці №57 від 26.01.2011 року, порушень в діях посадових осіб Дніпропетровської митниці при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів ТОВ «Проктер енд Гембл Менюфукчурінг», не встановлено. Так, як і не доведено фактів, що свідчили б про порушення Присяги державного службовця. Окрім того, акт службової перевірки, яким перевірялись факти, що слугували винесенню наказу про припинення перебування на державній службі, складений 26.01.2011 року, тобто вже після винесення зазначеного наказу. Митним органом не надано належних доказів порушення ОСОБА_1 честі працівника митних органів України та доказів скоєння ним проступку, який виразився у підриві довіри і авторитету митних органів України навмисними діями, що не сумісно із подальшим проходженням останнього як державного службовця митної служби України у розумінні пункту 6 частини першої статті 30 Закону №3723-ХІІ, тобто не доведено правомірність прийняття наказу Державної митної служби України №2102-к від 03.11.2010 року «Про припинення перебування на державній службі» у частині припинення перебування ОСОБА_1 на державній службі в митних органах України на посаді начальника митного поста «Кривий Ріг» за порушення Присяги відповідно до пункту 6 частини першої статті 30 Закону №3723-ХІІ.
Позивач подав до суду відповідь на відзив відповідача-1 де зазначив, що відповідач не подав будь - якого доказу на спростування зазначених в позовній заяві обставин. Отже висновки, зазначені у відзиві на позовну заяву є необґрунтованими.
Позивач подав до суду відповідь на відзив відповідача-2 де зазначив, що відповідач не подав будь - якого доказу на спростування зазначених в позовній заяві обставин. Отже висновки, зазначені у відзиві на позовну заяву є необґрунтованими.
Крім того, представником відповідачів до суду подано відзив на уточнену позовну заяву позивача (подано до суду 07.02.2024 року), в якій просить відмовити у задоволенні позовних вимог та залишити позовну заяву без розгляду. Фактично правова позиція відповідачів щодо незгоди із позовними вимогами висловлена аналогічній позиції, яка вже була зазначена відповідачами у відзивах на позовну заяву. Представник відповідачів додатково зазначив, що вважає факт подання останньої уточненої позовної заяви ОСОБА_1 черговим аргументом задля поновлення пропущеного строку звернення до суду. Позивач, який перебував на керівній посаді, а саме: заступника начальника Дніпропетровської митниці начальника митного поста «Кривий Ріг», достеменно був обізнаний про звільнення його із займаної посади, про що свідчать його численні заяви до Державної митної служби України та Дніпропетровської митниці Держмитслужби, які долучені до матеріалів справи в якості доказів. Позивачу було відомо про те, що його служба в митних органах була припинена, оскільки після звільнення з під варти він не тільки не виходив на службу, а й не звертався (ні усно, ні письмово) для з`ясування цих питань, що свідчить про навмисне затягування процедури ознайомлення з наказами та отриманням трудової книжки. Про обізнаність позивача щодо припинення перебування його на посаді свідчать загальновідомі факти численних заходів з реорганізації Дніпропетровської митниці за останні 10 років, а саме: 2013 рік Дніпропетровська митниця Міндоходів; 2015 рік - Дніпропетровська митниця ДФС; 2019 рік - Дніпровська митниця Держмитслужби; 2021 рік - Дніпровська митниця - відокремлений підрозділ Держмитслужби, про які було відомо позивачу, та відсутність жодного звернення від позивача про з`ясування питання його працевлаштування після реорганізації. Таким чином, нереалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежала виключно від нього самого. Позивачем не зазначено поважні причини пропуску строку звернення до суду, які є об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. Отже, вказані позивачем причини пропуску строку звернення до суду з відповідним позовом не можна вважати поважними.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.09.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 було повернуто позивачу.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати вищезазначене судове рішення, як незаконне та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Під час прийняття судового рішення від 21.09.2023 року у даній справі, суд апеляційної інстанції виходив з того, що предметом даного спору виступає визнання протиправним та скасування наказу Державної митної служби України від 03.11.2010 року № 2102-к Про припинення перебування на державній службі та поновлення позивача на посаді. Відтак, строк звернення до суду з даним позовом становить один місяць, який починає обчислюватись з дня коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав.
Колегія суддів апеляційного суду зазначила, що при вирішенні питання відносно дотримання позивачем строку звернення до суду та можливості повернення позовної заяви останнього, обов`язковим є визначення дати, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення її прав виходячи з наведеного, досліджувати обставини пропуску строку звернення до суду (за умови їх наявності) та поважність (відсутність поважності) причин такого пропуску.
Суд першої інстанції не встановлював точну дату обізнаності позивача про порушення своїх прав або коли він повинен був дізнатись про таке порушення (ознайомлення зі змістом спірного наказу, тощо), що свідчить про передчасність висновків останнього, відносно пропуску позивачем строку звернення до суду та, як наслідок обґрунтованості повернення його позовної заяви.
При цьому, висновки суду першої інстанції відносно безпідставності доводів позивача щодо неповажності причин пропуску строку на подання адміністративного позову, виходячи лише з того, що звернення до суду відбувається майже ніж через 10 років після звільнення зі служби, колегія суддів апеляційного суду вважала не достатніми, оскільки за відсутності факту встановлення дати (моменту) коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення його прав, наведені висновки є неповними.
Крім того, відповідно до пояснень позивача, відображених у заяві про поновлення строку на подання адміністративного позову, останній посилався на отримання своєї трудової книжки лише 02.09.2021 року як підставу, яка зумовлює поважність його пропуску.
Однак, всупереч приписам КАС України, наведені обставини не були досліджені та оцінені судом першої інстанції.
Між тим, слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні як спірний наказ, так і копія трудової книжки позивача, що унеможливлює дослідити останні та прийти до переконливих висновків щодо обізнаності останнього відносно підстав та дати звільнення з посади і, як наслідок, вчасності (невчасності) звернення до суду з даним адміністративним позовом.
Також, колегія суддів звернула увагу суду першої інстанції, що останній, в силу приписів п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України, відкривши провадження у справі та з`ясувавши усі обставини, що стосуються предмета спору, з дотриманням принципу офіційного з`ясування обставин справи (ч. 4 ст. 9 КАС України), не позбавлений процесуального права залишення адміністративного позову без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, на будь-якій стадії судового процесу.
Таким чином, суд апеляційної інстанції не погодився з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх правових підстав для повернення адміністративного позову позивача.
За відомостями з витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 20.10.2023 року, зазначена вище справа була розподілена та вирішено передати судді Букіній Л.Є.
За відомостями з витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.10.2023 року, зазначена вище справа була розподілена та передана судді Пруднику С.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.10.2023 року визнано неповажними підстави пропуску строку звернення до суду, які вказані в заяві про поновлення строку ОСОБА_1 . Вказану позовну заяву було залишено без руху та надано було строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 (десяти) робочих днів, з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом подання до суду: вмотивованої заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду із позовною заявою, вказавши інші обґрунтовані підстави для поновлення такого строку, якщо вони є, та надати суду докази поважності причин його пропуску, також розписку або конверт з поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення щодо отримання листа від 22.07.2021 року №08-1.6/12-02/10/7090 Державної митної служби України та копії наказу Державної митної служби України від 03.11.2010 № 2102-к Про припинення перебування на державній службі, пояснення та обґрунтованість підстав пропуску строку з 23.07.2021 року по 15.10.2021 року.
15.11.2023 року на виконання вимог узвали суду від 25.10.2023 року від ОСОБА_1 до суду надійшла уточнена позовна заява та клопотання про поновлення строку на звернення з позовною заявою.
Усною ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.01.2024 року у задоволенні заяви представника Дніпровської митниці України Онасенко Оксани Вікторівни про виклик свідка ОСОБА_3 головного державного інспектора відділу аналітично-правової роботи юридичного управління Дніпровської митниці відмовлено повністю.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.02.2024 року у задоволенні клопотання представника Державної митної служби України Онасенко Оксани Вікторівни про призначення колегіального розгляду справи відмовлено повністю.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.02.2024 року клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до адміністративного суду задоволено. Визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду із позовною заявою. У задоволенні клопотання представника відповідачів ОСОБА_4 про залишення позовної заяви без розгляду відмовлено повністю.
У судове засідання 28.02.2024 року прибули позивач та представники відповідачів.
Позивач позов підтримав та просив задовольнити його з підстав, викладених у позовній заяві.
Представники відповідачів позовні вимоги не визнали, просили у задоволенні позову відмовити, посилаючись на доводи, наведені у письмовому відзиві на позов.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що відповідно до довідки Дніпровської митниці Держмитслужби від 06.07.2021 року №7.5-08-02-1/12/10/6819 позивач, ОСОБА_1 працював в період з 15.09.1993 року по 18.10.2010 року в Криворізькій митниці, з 19.10.2010 року по 03.11.2010 року в Дніпропетровській митниці.
Відповідно до наказу Державної митної служби України від 19.10.2010 року №1980-к «Про переведення ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 » з 19.10.2021 року ОСОБА_1 переведено на посаду заступника начальника Дніпропетровської митниці-начальника митного поста «Кривий Ріг» та відповідно до наказу Державної митної служби України від 25.01.2010 року №56-к присвоєно спеціальне звання «Радник митної служби 1 рангу».
Стаж державної служби 17 років 01 місяць 20 днів.
Відповідно до наказу Державної митної служби України від 14.10.2010 року №1218 «Про оптимізацію структури митних органів, розташованих на території Дніпропетровської, Закарпатської та Одеської областей» з 19.10.2010 року Криворізька митниця припинила свою діяльність шляхом приєднання до Дніпропетровської митниці.
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 року №229 Дніпропетровську митницю реорганізовано шляхом приєднання до Дніпропетровської митниці Міндоходів.
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 року №311 Дніпропетровську митницю Міндоходів реорганізовано шляхом приєднання до Дніпропетровської митниці ДФС.
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 02.10.2019 року №858 Дніпропетровську митницю ДФС реорганізовано шляхом приєднання До Дніпровської митниці Держмитслужби.
Судовим розглядом установлено, що 02.11.2010 року Генеральною прокуратурою України порушено кримінальну справу № 49-3043 відносно ОСОБА_1 , заступника начальника Дніпропетровської митниці начальника митного поста «Кривий Ріг» та ОСОБА_2 , заступника начальника відділу контролю митної вартості та класифікації товарів Дніпропетровської митниці за ознаками злочину, передбаченого частиною 2 статті 368 КК України.
03.11.2010 року ОСОБА_1 затримано, як підозрюваного та застосовано 05.11.2010 року запобіжний захід у вигляді взяття під варту.
Наказом Державної митної служби України від 03.11.2010 року № 2102-к «Про припинення перебування на державній службі» перебування ОСОБА_1 на державній службі в митних органах України припинено за порушення Присяги державних службовців, відповідно до вимог ст. 17, пункту 6 частини першої статті 30 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу».
З тексту згаданого наказу убачається наступне. 02.11.2010 року Генеральною прокуратурою України порушено кримінальну справу № 49-3043 відносно ОСОБА_1 , заступника начальника Дніпропетровської митниці - начальника митного поста Кривий Ріг та ОСОБА_2 , заступника начальника відділу контролю митної вартості та класифікації товарів Дніпропетровської митниці за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 Кримінального кодексу України. У зв`язку з вищевикладеним, 03.11.2010 року співробітниками Служби безпеки України було здійснено виїмку особових справ вищевказаних осіб, а також інших документів, відповідно до постанови про проведення виїмки. Порушення кримінальної справи стосовно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 свідчить про недотримання ними основних принципів державної служби, визначених ст. 3 Закону України Про державну службу, а саме: служіння народу України; чесності; відданості справі; дотримання прав підприємств, установ і організацій, об`єднань громадян, що в свою чергу зашкоджує інтересам державної служби, а також негативно впливає на репутацію державних службовців. Згідно з вимогами ст. 10 Закону України Про державну службу одними з основних обов`язків державних службовців є додержання Конституції України та інших актів законодавства України, безпосереднє виконання покладених на них службових обов`язків. Відповідно до вимог ст. 408 в ст. 413 Митного кодексу України, ст. 17 Закону України Про державну службу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , приймаючи Присягу державних службовців, зобов`язувалися суворо дотримувати Конституції та законів України, сприяти втіленню їх у життя, зміцнювати їх авторитет, з гідністю нести високе звання державного службовця, сумлінно виконувати свої обов`язки. Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 порушено Присягу державних службовців в частині суворого дотримання законів України, сприяння зміцненню їх авторитету, сумлінного виконання своїх обов`язків, а також в частині гідного несення високого звання державного службовця. Отже, керуючись вимогами ст. 17, п. 6 ч. 1 ст. 30 Закону України Про державну службу вирішено за порушення Присяги державних службовців, відповідно до вимог ст. 17, п. 6 ч. 1 ст. 30 Закону України Про державну службу, припинити перебування на державній службі в митних органах: ОСОБА_1 , заступника начальника Дніпропетровської митниці - начальника митного поста Кривий Ріг; ОСОБА_2 , заступника начальника відділу контролю митної вартості та класифікації товарів Дніпропетровської митниці. Підстава: Закон України Про державну службу, подання Дніпропетровської митниці. Начальнику Дніпропетровської митниці Сухіній М.А. ознайомити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з цим наказом вирішено під підпис та видати відповідні накази по митному органу, про що повідомити Департамент кадрового забезпечення та з питань запобігання корупції. Департаменту кадрового забезпечення та з питань запобігання корупції ( ОСОБА_7 ) довести наказ до відома особового складу митних органів.
Як зазначили відповідачі у відзивах на позовну заяву, зазначений наказ направлено до Дніпропетровської митниці електронною поштою.
Також, Дніпропетровською митницею видано наказ від 03.11.2010 року 1135-к «Про припинення виконання обов`язків за посадою та проведення розрахунку», згідно з яким 03.11.2010 року з ОСОБА_1 проведено остаточний розрахунок по заробітній платі у зв`язку із звільненням.
З означеного наказу убачається наступне. На виконання наказу Держмитслужби України від 03.11.2010 року №2102-к «Про припинення перебування на державній службі», відповідно до пункту 6 частини 1 ст. 30 Закону України Про державну службу, вирішено вважати ОСОБА_1 , заступника начальника Дніпропетровської митниці - начальника митного поста «Кривий Ріг», таким, якому припинено перебування на державній службі в митних органах України, 03.11.2010 року відповідно до п.6 ч. 1 ст. 30 Закону України Про державну службу- за порушення Присяги державних службовців. Службі фінансів, бухгалтерського обліку та звітності ( ОСОБА_8 ) провести остаточний розрахунок з ОСОБА_1 відповідно до законодавства та виплатити компенсацію за невикористану щорічну відпустку за період роботи з 15.09.09 по 14.09.10 - 22 календарних днів, з 15.09.10 по 03.11.10 - 6 календарних днів. ОСОБА_1 здати, а відділу кадрового забезпечення та з питань запобігання корупції Дніпропетровської митниці (Шаповалов В.М.) прийняти посвідчення працівника митних органів №068605. Відділу кадрового забезпечення та з питань запобігання корупції ( ОСОБА_9 ): видати ОСОБА_1 трудову книжку. Ознайомити з цим наказом та наказом Державної митної служби України від 03.11.10 № 2102-к Про припинення перебування на державній службі начальника служби фінансів, бухгалтерського обліку та звітності - головного бухгалтера ОСОБА_8 та ОСОБА_1 .
Як зазначив позивач в уточненій позовній заяві, яка подана до суду 07.02.2024 року, у підготовчому судовому засіданні даної справи, а саме, з відзивів відповідачів на уточнену позовну заяву, ОСОБА_1 стало відомо, що Дніпропетровською митницею 03.11.2010 року також було прийнято відносно нього наказ №1135-к від 03.11.2010 року «Про припинення виконання обов`язків за посадою та проведення розрахунку». Даний наказ отримано ОСОБА_1 засобами електронного зв`язку 31.01.2024 року.
У відзивах на позовну заяву відповідачами зазначається, що із наказом Державної митної служби України від 03.11.2010 року № 2102-к «Про припинення перебування на державній службі» та наказом Дніпропетровської митниці від 03.11.2010 року № 1135-к «Про припинення виконання обов`язків за посадою та проведення розрахунку» 03.11.2010 року посадовою особою кадрового підрозділу в усному порядку ознайомлено ОСОБА_1 в його службовому кабінеті. Через обрання позивачеві запобіжного заходу позивач відмовився від підпису про ознайомлення. Дніпропетровською митницею направлено позивачу лист від 03.11.2010 № 17-08-2/8154 з повідомленням про необхідність прибуття для отримання трудової книжки за адресою, вказаною в особовій справі. Дніпропетровська митниця неодноразово намагалася засобами телефонного зв`язку повідомити про необхідність ознайомлення з наказом та отримання трудової книжки, проте зв`язок був втрачений, а фактичне місце перебування позивача достеменно відомо не було. У 2018 році копію зазначеного листа було знищено в установленому порядку, у зв`язку із закінченням строку зберігання (акт про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду від 02.08.2018 року № 295, затвердженого 02.08.2018 року в.о. начальника Дніпропетровської митниці ДФС Безсмертним І. та погодженим протоколом засідання ЕПК державного архіву від 30.10.2018). Разом з тим в ПІК «Канцелярія» програма на теперішній час не використовується, але зберігається на серверному обладнанні митниці, зареєстровано лист митниці від 03.11.2010 № 17-08-2/8154, який ОСОБА_1 надіслано засобами поштового зв`язку. Також, знищено документи, які стали підставою для видання наказу про припинення перебування на державній службі (акт про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду від 02.08.2018 року № 295 затвердженого 02.08.2018 року в.о. начальника Дніпропетровської митниці ДФС Безсмертним І. та погодженим протоколом засідання ЕПК державного архіву від 30.10.2018 року), однак в ПІК «Канцелярія» зареєстровано лист митниці від 03.11.2010 року № 17-08-2/8146, на ім`я Голови Держмитслужби «Щодо подання про припинення перебування на державній службі в митних органах ОСОБА_1 ».
Відповідачі у відзивах на позовну заяву зазначили, що в особовій справі міститься адреса інша, а саме: АДРЕСА_2 .
На зазначену заяву позивача Дніпровською митницею Держмитслужби направлено відповідь листом від 02.07.2021 року № 7.5-08-02-1/12/10/6747 в якому зазначено про його припинення перебування на державній службі в митних органах відповідно до наказу Державної митної служби України від 03.11.2010 року №2102-к «Про припинення перебування на державній службі» та вказано в які робочі дні та години роботи можливо отримати трудову книжку.
Дніпровською митницею Держмитслужби повторно направлено позивачу лист від 09.07.2021 року № 7.5-08-02-1/12/10/6964, яким інформовано про направлення листа від 02.07.2021 року № 7.5-08-02-1/12/10/6747, а також зазначено про направлення листа Дніпропетровською митницею від 03.11.2010 року № 17-08-2/8154 (в день його звільнення) для отримання трудової книжки.
Як зазначено відповідачами у відзивах на позовну заяву, позивачем отримано трудову книжку 02.08.2021 року.
Судом установлено, що копію оскаржуваного наказу Державної митної служби України від 03.11.2010 року №2102-к «Про припинення перебування на державній службі» отримано позивачем ОСОБА_1 26.07.2021 року, що підтверджується штампом Укрпошти наявним на конверті який адресований ОСОБА_1 від Державної митної служби України.
05.11.2010 року постановою Печерського районного суду міста Києва у справі №4-4028/10 задоволено подання старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та обрано відносно ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді взяття під варту. Строк затримання рахувати з 03.11.2010 року 19:10 год.
27.12.2010 року постановою Печерського районного суду міста Києва у справі №4-4538/10 задоволено подання старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України та продовжено ОСОБА_1 строк тримання під вартою до чотирьох місяців.
28.02.2011 року постановою Апеляційного суду міста Києва задоволено подання слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України та продовжено ОСОБА_1 строк тримання під вартою до 5 місяців, тобто до 02.04.2011.
28.03.2011 року постановою Апеляційного суду міста Києва задоволено подання слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України та продовжено ОСОБА_1 строк тримання під вартою до 5 місяців, тобто до 02.06.2011.
10.06.2011 року постановою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_1 залишено без змін, тримання під вартою.
28.05.2013 року Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська у справі №1/0202/1/2013 відносно ОСОБА_1 ухвалено обвинувальний вирок, який скасовано ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24.12.2013 року та справу направлено на новий судовий розгляд.
14.02.2014 року вказана кримінальна справа надійшла на розгляд Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Постановою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.09.2016 року, залишеною без змін апеляційною інстанцією, кримінальну справу відносно ОСОБА_1 направлено до Генеральної прокуратури України для проведення додаткового розслідування.
Листом від 31.01.2024 року №7.5-1/7.5-12-01/10/634 Дніпровською митницею на заяву позивача від 17.01.2024 року повідомлено наступне. Наказом Державної митної служби України від 03.11.2010 року № 2102-к «Про припинення перебування на державній службі» ОСОБА_1 припинено перебування на державній службі в митних органах України за порушення Присяги державних службовців, відповідно до вимог ст. 17, пункту 6 частини першої статті 30 Закону України від 16.12.1993 року №3723-ХІІ «Про державну службу». На цій підставі Дніпропетровською митницею видано наказ від 03.11.2010 року № 1135-к «Про припинення виконання обов`язків за посадою та проведення розрахунку» згідно з яким з ОСОБА_1 проведено повний розрахунок по заробітній платі у зв`язку із звільненням, копія якого додається. У зв`язку з тим, що 03.11.2010 року ОСОБА_1 затримано, як підозрюваного та застосовано запобіжний захід у вигляді взяття під варту, Дніпропетровською митницею направлено на адресу, зазначену в особовій справі ОСОБА_1 , лист від 03.11.2010 року № 17-08-2/8154 з повідомленням про необхідність прибуття для отримання трудової книжки. До зазначеного листа долучено копію наказу Державної митної служби України від 03.11.2010 року №2102-к «Про припинення перебування на державній службі». Копію зазначеного листа було знищено в установленому порядку, у зв`язку із закінченням строку зберігання (акт про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду від 02.08.2018 року №295, затвердженого 02.08.2018 року в.о. начальника Дніпропетровської митниці ДФС Безсмертним І. та погодженим протоколом засідання ЕПК державного архіву від 30.10.2018). Разом з тим в ПІК «Канцелярія», програма на теперішній час не використовується, але зберігається на серверному обладнанні митниці, зареєстровано лист митниці від 03.11.2010 року № 17-08-2/8154, який ОСОБА_1 надіслано засобами поштового зв`язку. Крім того, ОСОБА_1 не приступив до роботи за посадою, також ні в усному порядку, ні в письмовому не зверталися до керівництва митного органу з питань щодо перебування на посаді з урахуванням загальновідомих заходів щодо реорганізації Дніпропетровської митниці: у 2013 році у Дніпропетровську митницю Міндоходів; у 2014 році у Дніпропетровську митницю ДФС; у 2019 році у Дніпровську митницю Держмитслужби та у 2020 році у Дніпровську митницю, що свідчить про обізнаність ОСОБА_1 про звільнення із займаної посади з 03.11.2010 року. Таким чином, Дніпропетровська митниця діяла відповідно до норм чинного законодавства.
До означеного листа Дніпровською митницею долучено копію наказу Державної митної служби У країни від 03.11.2010 року №2102-к «Про припинення перебування на державній службі» на 2 арк. та копію наказу Дніпропетровської митниці від 03.11.2010 № 1135-к «Про припинення виконання обов`язків за посадою та проведення розрахунку» на 2 арк.
Позивач, вважаючи спірні накази протиправними, а підстави, за які припинено виконання перебування на державній службі та припинено виконання обов`язків за посадою, такими, що не відповідають фактичним обставинам, звернувся до суду з цією позовною заявою.
Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до наступних висновків.
Суспільні відносини, пов`язані зі створенням правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу, регулює Закон України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII (далі - Закон № 3723-XII). Згідно зі статтями 9 і 30 цього Закону правовий статус окремих категорій державних службовців регулюється Конституцією України, спеціальними законами та Кодексом законів про працю України в редакції на момент виникнення спірних правовідносин.
Статтею 1 цього Закону встановлено, що державна служба в Україні це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів.
Особливості правового регулювання статусу державних службовців державних органів та їх апарату визначено статтею 9 зазначеного Закону, відповідно до якої регулювання правового становища державних службовців, що працюють в апараті органів митного контролю здійснюється відповідно до цього Закону, якщо інше не передбачено законами України.
Відповідно до статей 10, 17 Закону № 3723-XII державний службовець зобов`язаний забезпечувати ефективну роботу та виконання покладених на нього службових обов`язків; суворо дотримувати Конституцію та законів України, сприяти втіленню їх у життя, зміцнювати їх авторитет, охороняти права, свободи і законні інтереси громадян, з гідністю нести звання державного службовця, сумлінно виконувати свої обов`язки, про що приймає присягу державного службовця.
Відповідно до п. 1.6 Загальних правил поведінки державного службовця, затверджених Наказом Головного управління державної служби України від 04 серпня 2010 року № 214, державний службовець має дбати про позитивний авторитет органів державної влади і державної служби в цілому, дорожити своїм ім`ям та статусом.
Пунктом 4.1 Загальних правил поведінки державного службовця (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) закріплено, що державний службовець зобов`язаний неухильно дотримуватись обмежень і заборон, передбачених антикорупційним законодавством та Законом України «Про державну службу», уникати дій, які можуть бути сприйняті як підстава підозрювати його в корупції. Своєю поведінкою він має продемонструвати, що не терпить будь-яких проявів корупції, відкидає пропозиції про незаконні послуги, чітко розмежовує службу і приватне життя, при найменших ознаках корумпованої поведінки інформує керівника свого структурного підрозділу.
Державні службовці повинні дотримуватися цих Загальних правил. За порушення законодавства про державну службу державні службовці несуть відповідальність відповідно до Закону України «Про державну службу» (п. 4.6 Загальних правил поведінки державного службовця).
Як зазначено у статті 11 Закону № 3723-XII, конкретні обов`язки та права державних службовців визначаються на основі типових кваліфікаційних характеристик і відображаються у посадових положеннях та інструкціях, що затверджуються керівниками відповідних державних органів у межах закону та їх компетенції.
Згідно із статтею 14 вищезазначеного Закону, за невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов`язаних з проходженням державної служби, а також за вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює, до державного службовця застосовуються дисциплінарні стягнення. Крім дисциплінарних стягнень, передбачених чинним законодавством про працю України, до службовців можуть застосовуватися заходи дисциплінарного впливу.
Статтею 30 Закону № 3723-XII визначені підстави припинення державної служби, відповідно до пункту 6 частини 1 якої, крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, державна служба припиняється у разі порушення Присяги, передбаченої статтею 17 цього Закону.
Статтею 408 Митного кодексу України передбачено, що правовий статус посадових осіб митної служби України, їх права та обов`язки визначаються Конституцією України, цим Кодексом, а в частині, що не регулюється ним, - Законом України «Про державну службу».
Згідно ч. 2 ст. 410 Митного кодексу України у митній службі України діє Дисциплінарний статут, який затверджується законом.
Законом України від 06.09.2005 затверджено Дисциплінарний статут митної служби України, в преамбулі до якого зазначено, що цей Статут визначає суть службової дисципліни, права та обов`язки посадових осіб митної служби України, яким присвоєно спеціальні звання (далі - посадові особи митної служби), у тому числі керівників митних органів, спеціалізованих митних установ та організацій (далі - митних органів), щодо „забезпечення та додержання дисципліни, а також види та порядок застосування заохочень і дисциплінарних стягнень. Регулювання правового становища державних службовців, що працюють у митних органах, здійснюється з урахуванням вимог Закону України «Про державну службу».
Відповідно до статті 413 Митного кодексу України та частини першої статті 17 Закону України «Про державну службу» громадяни України, які вперше зараховуються на державну службу, приймають Присягу такого змісту: «Повністю усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю, що буду вірно служити народові України, суворо дотримувати Конституції та законів України, сприяти втіленню їх у життя, зміцнювати їх авторитет, охороняти права, свободи і законні інтереси громадян, з гідністю нести високе звання державного службовця, сумлінно виконувати свої обов`язки».
Обов`язок сумлінного виконання державним службовців своїх обов`язків установлений також нормами статей 5 та 10 Закону України "Про державну службу".
Як зазначено у поданні начальника Дніпропетровської митниці про припинення державної митної служби України 02.11.2010 року порушено кримінальну справу №49-3043 відносно ОСОБА_1 , заступника начальника Дніпропетровської митниці начальника митного поста «Кривий Ріг» та ОСОБА_2 , заступника начальника відділу контролю митної вартості та класифікації товарів Дніпропетровської митниці за ознаками злочину, передбаченого частиною 2 статті 368 КК України. Порушення кримінальної справи свідчить про невиконання ним основних обов`язків державних службовців, передбачених ст. 10 Закону України Про державну службу, недотримання ним зобов`язання щодо суворого дотримання Конституції та законів України, сприяння втіленню їх у життя, зміцнення їх авторитету, з гідністю несення високого звання державного службовця, сумлінного виконання своїх обов`язків, яке надане ОСОБА_1 при прийнятті Присяги державного службовця згідно зі ст. 17 Закону України Про державну службу, а також порушенням урочистого зобов`язання посадових осіб митної служби України суворого додержання дисципліни, сумлінного на високому рівні виконання своїх службових обовязків.
Тобто, звільнення позивача є наслідком порушення ним Присяги державного службовця, що становить самостійну підставу припинення державної служби, встановлену Законом України «Про державну службу».
Отже, оскільки Дисциплінарний статут митної служби України не передбачає такої підстави, як звільнення за порушення присяги, а правовий статус позивача як посадової особи, що має спеціальне звання, а також прийняв присягу державного службовця, додатково регулюється Законом України «Про державну службу», то суд приходить до висновку, що Держмитслужбою прийнято правомірне рішення про припинення перебування ОСОБА_1 на державній службі на підставі п. 6 ст. 30 Закону № 3723-XII.
Посилання позивача на те, що на момент звільнення відсутній у відношенні нього обвинувальний вирок суду, закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення 06.12.2021 року, а тому висновок відповідачів про порушення Присяги державного службовця суперечить нормам ст. 62 Конституції України, суд вважає безпідставним, оскільки зазначене не спростовує факту порушення позивачем Присяги державного службовця.
Слід зазначити, що Велика Палата Верховного Суду зазначила, що рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, хоч і прийнято на підставі відомостей, наявних в матеріалах кримінального провадження, розпочатого відносно нього за ч. 3 ст. 368 КК України, однак ґрунтується на самостійних правових підставах.
Така правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) та у постанові 22 січня 2019 року у справі № 800/454/17 (П/9901/141/18)
Таким чином, суд знаходить, що наказ про припинення перебування на державній службі ОСОБА_1 , хоч і прийнято на підставі відомостей, наявних в матеріалах кримінального провадження, розпочатого відносно нього за ч. 2 ст. 368 КК України, однак ґрунтується на самостійних правових підставах.
Статтею 61 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Кримінальна, дисциплінарна відповідальність, а також відповідальність за порушення присяги це різні види юридичної відповідальності, а тому не можуть виключати один одного.
Таким чином, оцінюючи у сукупності наявні в матеріалах справи докази суд вважає, що відповідачами обґрунтовано прийнято рішення про припинення перебування останнього на державній службі.
Решта доводів, та заперечень сторін, висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.
Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до відповідача-1: Державної митної служби України, відповідача-2: Дніпровської митниці про визнання протиправним та скасування наказу про припинення перебування на державній службі, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, не є правомірними, не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, а отже не підлягають задоволенню, з вище окреслених підстав.
Щодо доводів відповідачів про пропуск строку позивачем звернення до суду із даною позовною заявою та залишення позовної заяви без розгляду або відмови у відкритті провадження з огляду на інсування у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі, судом не беруться до уваги, оскільки ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.02.2024 року клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до адміністративного суду задоволено. Визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду із позовною заявою. У задоволенні клопотання представника відповідачів ОСОБА_4 про залишення позовної заяви без розгляду відмовлено повністю.
Оскільки в задоволенні адміністративного позову відмовлено, суд не вирішує питання про понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору.
На підставі частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, в судовому засіданні 28 лютого 2024 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду. Виготовлення рішення у повному обсязі здійснено 06 березня 2024 року.
Керуючись ст. ст. 139, 242-243, 245-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до відповідача-1: Державної митної служби України, відповідача-2: Дніпровської митниці про визнання протиправним та скасування наказу про припинення перебування на державній службі, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити повністю.
Судові витрати стягненню не підлягають.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складений 06 березня 2024 року.

Суддя С. В. Прудник