Справа № 260/1195/24
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2024-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

05 березня 2024 рокум. Ужгород№ 260/1195/24

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Рейті С.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Захарчук Івана Івановича, звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

1) Визнати дії і рішення командира військової частини НОМЕР_1 про притягнення військовослужбовця ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності і позбавлення його додаткової винагороди і грошового забезпечення протиправними;

2) Наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 10.06.2022 року № 67 в частині проведення щодо військовослужбовця ОСОБА_1 службового розслідування та накладення дисциплінарного стягнення у вигляді «Догани» і позбавлення додаткової грошової винагороди скасувати;

3) Зобов`язати відповідача військову частину НОМЕР_1 поновити військовослужбовцю ОСОБА_1 виплату додаткової грошової винагороди з дня видання оскаржуваного наказу від 10.06.2022 року № 67.

Пунктами 3 та 5 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує: чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно з частиною 1 статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим кодексом або іншими законами.

Частиною 3 статті 122 КАС України визначено, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, чинне законодавство обмежує строк звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Відповідно до частини 5 статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Пунктом 17 частини 1 статті 4 КАС України передбачено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Оскільки військова служба є різновидом публічної служби, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на військову службу, її проходження та звільнення з військової служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до частини 6 статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Предметом оскарження у цій справі є, серед іншого, правомірність наказу командира в/ч НОМЕР_1 № 67 від 10.06.2022 року «Про результати службового розслідування за фактом відсутності на військовій службі військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 », яким, зокрема, на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани, та, як наслідок, утримано виплату додаткової винагороди.

При цьому, з позовною заявою із зазначеними вимогами, представник звернувся до суду 01.03.2024 року, тобто з порушенням визначеного частиною 5 статті 122 КАС України місячного строку звернення.

Однак обґрунтованої заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням причин пропуску строку та доказів на підтвердження їх поважності позивач не надав.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що про наявність спірного наказу, представнику позивача стало відомо у січні 2024 року під час судового розгляду Закарпатським окружним адміністративним судом справи № 260/712/23, де адвокат представляв інтереси іншого військовослужбовця та копію спірного наказу отримав під час ознайомлення із матеріалами зазначеної адміністративної справи 28.02.2024 року.

Надаючи оцінку таким доводам адвоката, як обгрунтування звернення до суду у визначені законодавством строки, суд зазначає наступне.

Так, як уже було вказано судом вище, спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений ч. 5 ст. 122 КАС України.

Таким чином, законодавством регламентовано місячний строк звернення особи до суду за захистом її прав, свобод та законних інтересів, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінування учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на суд.

Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Поряд з цим, поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 № 340/1019/19).

Пунктами 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового та начальницького окладу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" встановлено, що на період дії воєнного стану, зокрема, військовослужбовцям Збройних Сил, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Позивач призваний на військову службу під час мобілізації 13.03.2022 року.

Отже, починаючи з березня 2022 року йому виплачувалася винагорода в розмірі 30 000 грн щомісячно, крім тих місяців, у яких до ОСОБА_1 застосовані стягнення у вигляді догани, що стало підставою для не виплати цієї винагороди.

Варто відмітити, що додаткова винагорода є щомісячним платежем, а тому, про припинення її виплати позивач повинен був дізнатися, отримавши грошове забезпечення за місяць, в якому застосоване дисциплінарне стягнення.

У позовній заяві позивач зазначає, що не знав про застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани, оскільки відповідач не ознайомив його із спірним наказом.

Втім, такі доводи позивача є хибними, оскільки, отримавши грошове забезпечення разом із виплатою додаткової винагороди у сумі 30000,00 грн у одному місяці, та у значно меншому розмірі, тобто без цієї винагороди, у наступному місяці, позивач повинен був дізнатися, що стало підставою для позбавлення його додаткової винагороди.

Відтак, триваюча пасивна поведінка позивача щодо не вчинення впродовж восьми місяців (оспорюваний наказ датований 10.06.2022) дій для реалізації свого права не свідчить про існування таких обставин, які перешкоджали позивачу дізнатися про стан своїх прав, свобод та інтересів.

При зверненні до суду позивач повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом місяця від дати порушення його прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, наведені у позовній заяві обставини пропуску строку звернення до суду не є поважними.

Більше того, суд зазначає, що після того, як представник позивача дізнався про наявність спірного наказу у січні 2024 року (рішення у справі № 260/712/23 прийнято судом 22.01.2024 року) звернення представника позивача (який є адвокатом, тобто особою, обізнаною з нормами матеріального та процесуального права, зокрема нормами щодо строків розгляду таких спорів) із заявою про ознайомлення із матеріалами вказаної адміністративної справи 14.02.2024 року та ознайомлення із такою лише 28.02.2024 року, також свідчить про триваючу пасивну поведінку представника позивача, що суд також не може визнати поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, суддею встановлено, що позивачем не додано до позову заяву про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску. Відтак, суддя надає позивачу строк для належного обґрунтування підстав такого пропуску строку на звернення до суду.

Враховуючи зазначене, суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для залишення даної позовної заяви без руху на підставі ч. 1 ст. 123 КАС України.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

З огляду на вищенаведене, суддя вважає, що без усунення вказаних вище недоліків, неможливо вирішити питання про відкриття провадження у справі, тому надає позивачеві строк для їх усунення.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення.

Таким чином, позовну заяву належить залишити без руху, а позивачу надати строк для усунення недоліків останньої, відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України.

Керуючись ст. ст. 160, 161, 169, 171, 243 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху і встановити строк для усунення виявлених недоліків позовної заяви протягом десяти днів з наступного дня після отримання копії цієї ухвали.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя С.І. Рейті