Справа № 140/19449/23
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2024-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року ЛуцькСправа № 140/19449/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі ВЧ НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач ОСОБА_1 проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 . Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 22.02.2019 № 93-ОС ОСОБА_1 було звільнено, виключено зі списків особового складу та усіх видів грошового забезпечення з 01.06.2020.

При звільненні позивачу протиправно не було виплачено належне йому грошове забезпечення, у зв`язку із чим позивач змушений був звертатися за захистом своїх прав до суду.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 19.03.2021 у справі № 140/345/21 зобов`язано відповідача здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, встановленої частиною 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1992 № 2011-ХІІ (далі Закон № 2011-ХІІ). На виконання вказаного рішення суду 28.11.2022 відповідачем було здійснено виплату в розмірі 42609,92 грн.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 03.01.2022 у справі № 140/6321/22 зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін. На виконання зазначеного рішення суду 21.06.2023 відповідач здійснив виплату в сумі 70053,95 грн.

Проте, відповідач, в порушення статті 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 № 2050-ІІІ (далі Закон № 2050-ІІІ), не виплатив на користь позивача компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати.

Позивач просить визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо невиплати компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення, виплаченої 28.11.2022 та 21.06.2023 на виконання рішень Волинського окружного адміністративного суду від 19.03.2021 у справі № 140/345/21 та від 03.01.2022 у справі № 140/6321/22, та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення, виплаченої 28.11.2022 та 21.06.2023 на виконання рішень Волинського окружного адміністративного суду від 19.03.2021 у справі № 140/345/21 та від 03.01.2022 у справі № 140/6321/22.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 17.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 10).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву (а. с. 14-18) відповідач позов не визнав та просить відмовити в його задоволенні з тих підстав, що відповідач не відмовляв позивачу у виплаті спірної компенсації, а тому звернення до суду є передчасним.

Інших заяві по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи до суду не надходило.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 проходив службу у ВЧ НОМЕР_1 та перебував на грошовому забезпеченні у відповідача.

Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 22.02.2019 № 93-ос «По особовому складу» прапорщика ОСОБА_1 , інспектора прикордонного контролю 2 категорії дозиметриста 3 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » І категорії (тип Б), звільненого з військової служби в запас наказом від 19.02.2019 № 86-ос за підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі Закон № 2232-ХІІ), з 23.02.2019 виключено зі списків особового складу і всіх видів грошового забезпечення (а. с. 5).

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 19.03.2021 у справі № 140/345/21 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 (ВЧ НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії позов задоволено, визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 (ВЧ НОМЕР_1 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, встановленої частиною 2 статті 15 Закону № 2011-ХІІ, зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 (ВЧ НОМЕР_1 ) здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, встановленої частиною 2 статті 15 Закону № 2011-ХІІ.

На виконання вказаного рішення суду, 28.11.2022 на картковий рахунок позивача надійшли кошти в розмірі 42609,92 грн (а. с. 5 зворот).

Крім того, з Єдиного державного реєстру судових рішень також вбачається, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 03.01.2022 у справі № 140/6321/22 за позовом ОСОБА_1 до ВЧ НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії позов задоволено частково, визнано протиправними дії ВЧ НОМЕР_1 щодо врахування березня 2015 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін, при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 та неврахування вимог абзаців четвертого-шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, при нарахуванні індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 22.02.2019, зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін, а також здійснити перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 22.02.2019 з урахуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.05.2023 апеляційну скаргу ВЧ НОМЕР_1 задоволено частково, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 03.01.2023 у справі 140/6321/22 скасовано в частині визнання протиправними дій ВЧ НОМЕР_1 щодо неврахування вимог абзаців четвертого-шостого пункту 5 Порядку № 1078, при нарахуванні індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 22.02.2019 та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 22.02.2019 з урахуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 та прийнято у цій частині нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено, у решті рішення Волинського окружного адміністративного суду від 03.01.2023 у справі 140/6321/22 залишено без змін.

На виконання зазначеного рішення суду, 21.06.2023 на картковий рахунок позивача надійшли кошти в розмірі 70053,95 грн (а. с. 6).

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Згідно із статтями 1 3 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру:

пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством);

соціальні виплати;

стипендії;

заробітна плата (грошове забезпечення)

сума індексації грошових доходів громадян;

суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Відповідно до пункту 1 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку із порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 (далі Порядок № 159), його дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року (пункт 2 Порядку № 159).

Детальний перелік грошових доходів, що підлягають компенсації, наведено у пункті 3 Порядку № 159, яким встановлено, що компенсації підлягають такі грошові доходи, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, заробітна плата (грошове забезпечення), сума індексації грошових доходів громадян.

З аналізу норм Закону № 2050-ІІІ та Порядку № 159 вбачається, що підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких умов:

1) нарахування громадянину належних йому доходів, а саме заробітної плати (грошове забезпечення), пенсії, соціальних виплат, стипендії;

2) доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата);

3) порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання);

4) затримка виплати доходів на один і більше календарних місяців;

5) зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги (такі висновки викладені, зокрема, у постанові Верховного Суду від 29.04.2021 у справі № 240/6583/20).

Ухвалюючи постанову у справі № 240/11882/19 Верховний Суд виходив із аналізу норм Закону № 2050-ІІІ, відповідно до статті 2 якого компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі № 2050-ІІІ слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, серед іншого, заробітна плата (грошове забезпечення).

Індексація є складовою заробітної плати та у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до діючого законодавства (вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.03.2023 у справі № 620/7687/21). На належності сум індексації та компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати до складових належної працівникові заробітної плати, як коштів, які мають компенсаторний характер та спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати, наголошував і Конституційний Суд України у Рішенні від 15.10.2013 № 9-рп/2013.

Колегія суддів Верховного Суду, розглядаючи справу № 240/11882/19, вказала, що враховуючи наявність факту невиплати позивачу сум індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 по 12.01.2018, позивач має право на компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 по 12.01.2018. Так, у випадку бездіяльності власника або уповноваженого ним органу щодо нарахування та виплати громадянину індексації заробітної плати, така особа має право на компенсацію втрати доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за умови зобов`язання власника або уповноваженого ним органу здійснити донарахування належних громадянину сум доходів. Вказана правова позиція підтримана у постанові Верховного Суду від 29.04.2021 у справі № 240/6583/20.

З покликанням на аналогічні висновки, сформульовані у постановах Верховного Суду України від 11.07.2017 у справі № 21-2003а16, Верховного Суду від 22.06.2018 у справі № 810/1092/17 та від 13.01.2020 у справі № 803/203/17, Верховний Суд у справі № 240/11882/19 висновував, що зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 вказаного Закону № 2050-ІІІ дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

У цій справі судом встановлено, що фактична виплата одноразової грошової допомоги при звільненні відбулась 28.11.2022 на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 19.03.2021 у справі № 140/345/21, та на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 03.01.2022 у справі № 140/6321/22 (у частині, залишеній без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.05.2023) відповідач 21.06.2023 виплатив індексацію грошового забезпечення.

Таким чином, враховуючи наявність факту несвоєчасної виплати позивачу сум одноразової грошової допомоги при звільненні та індексації грошового забезпечення, позивач має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Суд відхиляє посилання відповідача на необхідність застосування у цій справі висновків, сформованих у постанові Верховного Суду України від 04.05.2022 у справі № 200/14472/19-а, оскільки така ухвалена у справі щодо інших правовідносин, та фактичні обставини якої є відмінними, від тих, які встановлені у межах розгляду цієї справи.

Стосовно доводів відповідача про пропуск позивачем встановленого частиною п`ятою статті 122 КАС України місячного строку звернення до суду з цим позовом, то суд їх відхиляє, з огляду на таке.

Спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України. Водночас указані положення КАС України не містять норми, які б регулювали порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці.

Разом з тим, такі правовідносини регулюються положеннями частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України), яка на момент їх виникнення була викладена у такій редакції: «Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».

Водночас відповідно до пункту першого глави ХІХ «Прикінцеві положення» КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Карантин в Україні, пов`язаний з COVID-19, діяв з 12.03.2020 (постанова Уряду від 11.03.2020 № 211) та закінчився 30.06.2023 (постанова Уряду від 27.06.2023 № 651).

Отже, запровадження на території України карантину є безумовною підставою для продовження строків, визначених статтею 233 КЗпП України, на строк дії такого карантину.

Аналогічна правова позиція була викладена у постановах Верховного Суду від 25.04.2023 у справі № 380/15245/22, від 17.08.2023 у справі № 380/14039/22, від 08.11.2023 у справі № 380/8154/23.

З огляду на вказане, доводи відповідача щодо застосування до спірних правовідносин частини п`ятої статті 122 КАС України та пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду є помилковими, оскільки до спірних правовідносин застосуванню підлягають приписи статті 233 КЗпП України у частині, що стосується строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці та які мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 КАС України. Враховуючи також, що строк, визначений частиною другою статті 233 КЗпП України в редакції, чинній з 19.07.2022 продовжено на строк дії карантину, то суд дійшов висновку, що позивач не пропустив строку звернення до суду з цим позовом.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених вище норм чинного законодавства, суд дійшов висновку про наявність фактичних та правових підстав для задоволення позовних вимог у спосіб прийняття рішення про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не виплати компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати одноразової грошової допомоги при звільненні (виплаченої на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 19.03.2021 у справі № 140/345/21), та індексації грошового забезпечення (виплаченої на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 03.01.2022 у справі № 140/6321/22), та зобов`язання ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати одноразової грошової допомоги при звільненні (виплаченої на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 19.03.2021 у справі № 140/345/21), та індексації грошового забезпечення (виплаченої на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 03.01.2022 у справі № 140/6321/22).

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 858,88 грн, сплачений квитанцією від 11.07.2023 (а. с. 6 зворот).

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати одноразової грошової допомоги при звільненні (виплаченої на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 19 березня 2021 року у справі № 140/345/21) та індексації грошового забезпечення (виплаченої на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 03 січня 2022 року у справі № 140/6321/22).

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати одноразової грошової допомоги при звільненні (виплаченої на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 19 березня 2021 року у справі № 140/345/21) та індексації грошового забезпечення (виплаченої на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 03 січня 2022 року у справі № 140/6321/22).

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) судовий збір в розмірі 858 гривень 88 копійок (вісімсот п`ятдесят вісім гривень вісімдесят вісім копійок).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку у спосіб подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М. Валюх