Справа № 340/10339/21
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2024-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 року

м. Київ

справа № 340/10339/21

адміністративне провадження № К/990/35856/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.

розглянув у письмовому провадженні

касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2022 року (колегія у складі суддів Чабаненко С.В., Чумака С.Ю., Юрко І.В.)

у справі № 340/10339/21

за позовом ОСОБА_1

до Дмитрівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області

про скасування рішення та зобов`язати вчинити певні дії.

І. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. У грудні 2021 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ; позивач) звернувся до суду з позовом до Дмитрівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області (далі - Дмитрівська сільська рада; відповідач).

Просив:

- визнати протиправним та скасування рішення дев'ятої сесії восьмого скликання Дмитрівської сільської ради від 01.11.2021 № 920;

- зобов`язати Дмитрівську сільську раду надати дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) розміром 0,86 умовних кадастрових гектара із земель колективної власності колишнього АТ «Колос» на земельній ділянці з кадастровим номером :02:003:9145 площею 25,1649 гектара.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

2. Суди попередніх інстанцій встановили, що 07.04.1995 Дмитрівська сільська рада прийняла рішення № 18 про передачу Акціонерному товариству «Колос» (далі - АТ «Колос») у колективну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва 5599,6 гектарів землі, що підтверджується державним актом на право колективної власності на землю серії КР-3 № 000022 від 04.05.2000.

3. ОСОБА_1 має право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що перебуває під пасовищами, на підставі сертифікату серії КР № 0078830, зареєстрованого 11.10.1996 № 3247, у розмірі 0,86 умовних кадастрових гектара в межах Дмитрівської сільської ради із земель колективної власності колишнього Акціонерного товариства «Колос» (далі -АТ «Колос»), правонаступником якого є Товариство з додатковою відповідальністю «Колос» (далі - ТзДВ «Колос»).

Це право за ОСОБА_1 визнав Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області у рішенні від 16.09.2016 у справі № 389/955/16-ц.

4. 25.09.2021 позивач звернувся до Дмитрівської сільської ради з заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) із земель колективної власності колишнього АТ «Колос» на земельній ділянці з кадастровим номером :02:003:9145.

5. 01.11.2021 відповідач прийняв рішення № 920 «Про розгляд клопотання гр. ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки», яким відмовив ОСОБА_1 у наданні такого дозволу у зв`язку з відсутністю проєкту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), розробленого щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:9145, площею 25,1649 гектара.

6. ОСОБА_1 з рішенням Дмитрівської сільської ради не погодився, звернувся з позовом до суду.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

7. Позивач вважає, що відповідач порушив його право на виділення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості); у цю ж дату іншим рішенням № 962 надав ОСОБА_2 дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

8. Дмитрівська сільська рада заперечувала проти задоволення позову.

Вказувала на те, що розпаювання земель колективної власності колишнього АТ «Колос» відбулося 07.06.1999 на підставі розпорядження Знам`янської районної державної адміністрації № 229-р.

Позивачу відомо, що земельні ділянки (пасовища) загальною площею 1234 га були враховані до площі середньої частки (паю), але не розподілялися згідно зі схемою поділу земель колективної власності. Сільськогосподарські угіддя (пасовища) колишнього АТ «Колос» залишаються не розпайованими, не розроблено проєкт землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) на земельну ділянку, за рахунок якої позивач бажає виділення земельної ділянки у розмірі земельної частки (паю). Крім того, земельна ділянка з кадастровим номером :02:003:9145 площею 25,1649 гектара наразі перебуває в оренді ТДВ «Колос» за договором оренди землі від 23.09.2021.

9. Позивач у відповіді на відзив зазначив, що перебування спірної земельної ділянки в оренді ТДВ «Колос» не було підставою для відмови у наданні дозволу на виготовлення технічної документації. Відповідач не надав доказів існування укладеного з ТДВ «Колос» договору оренди; не підтвердив його участі у розподілі земельних ділянок із земель колективної власності колишнього АТ «Колос» чи поінформованості про результат розподілу.

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

10. Кіровоградський окружний адміністративний суд рішенням від 02.02.2022 задовольнив позов.

11. Суд виходив з того, що ОСОБА_1 виконав вимоги, передбачені Законом України від 05.06.2003 № 899-IV «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (далі - Закон № 899-IV) для отримання дозволу з виготовлення технічної документації із землеустрою; відповідач безпідставно відмовив у наданні такого дозволу, чим перешкодив у реалізації позивачем права на земельну частку (пай), встановленого судовим рішенням, що набрало законної сили; факт передачі земельної ділянки в оренду ТзДВ «Колос» не є перешкодою для оформлення права власності на земельну частку (пай), оскільки закон таке право визначає пріоритетним у порівнянні з правом оренди.

12. Відповідач оскаржив таке рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

13. Третій апеляційний адміністративний суд постановою від 11.07.2022 скасував рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02.02.2022, ухвалив нове рішення про відмову у задоволенні позову.

14. Суд апеляційної інстанції мотивував своє рішення тим, що запитувана позивачем земельна ділянка входить до складу нерозподілених земель колективної власності, право власності на яку зареєстровано за ТДВ «Колос»; Дмитрівська сільська рада не вправі розпоряджатися земельною ділянкою, на яку позивач просив надати дозвіл на виготовлення проєкту землеустрою; ОСОБА_1 може набути право власності лише після припинення права власності чи користування земельною ділянкою в порядку, визначеному законом.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

15. Позивач у касаційній скарзі просить скасувати постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11.07.2022 та залишити в силі рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02.02.2022.

16. Зазначає, що суд апеляційної інстанції неправильно встановив у цій справі предмет правовідносин, дійшовши висновку, що спір виник з отримання земельної ділянки у власність із земель комунальної власності для ведення особистого селянського господарства, тоді як він звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо виділення земельної частки (паю) у натурі (на місцевості); При цьому, суд не врахував висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 12.09.2019 у справі № 815/1415/16 та від 26.02.2020 у справі № 360/1498/19.

17. Касаційне провадження відкрито з підстави, передбаченої п. 1 ч. 4 ст. 328 КАС України.

18. 10.01.2023 о 19:33 Дмитрівська сільська рада отримала в електронний кабінет копію ухвали Верховного Суду від 09.01.2023 про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , проте не скористалася правом подати відзив.

VІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

19. Верховний Суд перевірив правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права у межах доводів касаційної скарги.

20. Статтею 3 Закону № 899-IV визначено, що підставою для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради.

Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

Земельна частка (пай) виділяється її власнику в натурі (на місцевості), як правило, однією земельною ділянкою. За бажанням власника земельної частки (паю) йому можуть бути виділені в натурі (на місцевості) дві земельні ділянки з різним складом сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сінокоси або пасовища).

У разі подання заяв про виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) більшістю власників земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства відповідна сільська, селищна, міська рада приймає рішення про розробку проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

21. За ст. 5 Закону № 899-IV сільські, селищні, міські ради в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості):

- розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок;

- приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості);

- розглядають та погоджують проекти землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв);

- організовують проведення розподілу земельних ділянок між особами, які мають право на виділення їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та земель, що залишилися у колективній власності, в порядку, визначеному цим Законом;

- оформляють матеріали обміну земельними частками (паями), проведеного за бажанням їх власників до моменту державної реєстрації права власності на земельну ділянку.

22. Верховний Суд у п. 51-53 постанови від 26.02.2020 у справі № 360/1498/19 сформулював висновок щодо застосування норм Закону № 899-IV у питанні виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) про те, що власники сертифікатів на право на земельну частку (пай) мають « гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості), подавши до Селищної ради відповідну заяву.

За результатом розгляду заяви про виділення земельної частки (паю) у натурі (на місцевості) Селищна рада, реалізуючи надані їй повноваження, приймає рішення щодо виділення земельної частки (паю) у натурі (на місцевості), що є підставою для звернення до землевпорядної організації та укладення договору на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), отримання заявником Витягу з Державного земельного кадастру та здійснення ним реєстрації права власності на таку земельну ділянку.

У випадку ж, якщо заяви про виділення земельної частки (паю) у натурі (на місцевості) подані більшістю власників земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства , то прийняттю рішення передуватиме процедура, визначена у статтях 7-10 Закону № 899-IV, а саме: прийняття Селищною радою рішення про розробку проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); погодження Селищною радою проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), розробленого суб`єктами господарювання, які мають у своєму складі сертифікованих інженерів-землевпорядників, і його затвердження на зборах більшістю власників земельних часток (паїв), оформлення цих дій відповідним протоколом; здійснення Селищною радою розподілу (за згодою не менш як двох третин власників земельних часток (паїв), а за її відсутності - шляхом жеребкування) земельних ділянок за місцем їх розташування на зборах власників земельних часток (паїв) згідно з проектом землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); оформлення результатів розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) відповідним протоколом і його затвердження Селищною радою.».

23. Таким чином, для виділення земельної частки (паю) у натурі (на місцевості) особа має отримати сертифікат на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку та подати до селищної ради заяву про виділення земельної частки (паю) у натурі (на місцевості).

24. Після цього закінчення процедури виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) залежить виключно від селищної ради, яка має замовити проєкт землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), погодити розроблений суб`єктом господарювання проєкт землеустрою, організувати затвердження проєкту на зборах більшістю власників земельних часток (паїв); здійснити розподіл земельних ділянок за місцем їх розташування за згодою власників земельних часток (паїв) або шляхом жеребкування, оформити всі ці дії протоколами та затвердити результати розподілу.

25. Закон № 899-IV не визначає підстав, за яких селищна рада може відмовити власнику сертифікату на право на земельну частку (пай), який подав заяву, у виділенні йому в натурі (на місцевості) земельної ділянки.

26. Між тим, невитребування земельної частки (паю) власником або його спадкоємцем, неоформлення до 31.12.2024 право власності на земельну ділянку з огляду на ч. 4-7 ст. 13 Закону № 899-IV, лише з 01.01.2025 матиме негативні правові наслідки - така особа може вважатися такою, що відмовилася від одержання земельної ділянки, якщо суд не визначить додатковий строк, достатній для такого оформлення; при цьому, протягом 7 років з дня державної реєстрації права комунальної власності на земельну ділянку (після 01.01.2025) передача такої земельної ділянки у приватну власність забороняється, крім передачі її власнику невитребуваної земельної частки (паю) або його спадкоємцям.

27. ОСОБА_1 як власник сертифікату на право на земельну частку (пай) звернувся до Дмитрівської сільської ради щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

28. Дмитрівська сільська рада відмовила ОСОБА_1 у наданні дозволу з розробки технічної документації із землеустрою з підстави відсутності проєкту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) із земель колективної власності колишнього АТ «Колос».

29. Повноваження щодо прийняття рішення про розробку такого проєкту землеустрою за ст. 7 Закону № 899-IV належать Дмитрівській сільській раді.

30. Суд першої інстанції не встановив обставини подання до Дмитрівської сільської ради заяв про виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) більшістю власників невитребуваних земельних часток (паїв) або їх спадкоємцями, не перевірив наявність у відповідача підстав для прийняття рішення про розробку проєкту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв)

31. Суд апеляційної інстанції не усунув такий недолік розгляду справи, не встановив наявність у Дмитрівської сільської ради підстав, передбачених ч. 4 ст. 3 Закону № 899-IV для прийняття рішення про розробку проєкту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), дійшов необґрунтованого висновку, що відповідачу для відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) із земель колективної власності колишнього АТ «Колос» достатньо лише покликатися на нерозроблення проєкту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) для земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:9145 площею 25,1649 гектара.

32. Також суди попередніх інстанцій не перевірили доводи позивача, що 01.11.2021 Дмитрівська сільська рада, крім відмови йому, надала відповідний дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою іншій особі без розроблення проєкту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) для земельної ділянки.

33. Зазначені обставини мають істотне значення для правильного вирішення справи, проте не були досліджені судами обох інстанцій.

34. Слушним є й посилання ОСОБА_1 на неврахування судом апеляційної інстанції висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду від 12.09.2019 у справі № 815/1415/16 щодо надання власнику земельної ділянки (паю) дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

У п. 26 зазначеної постанови Суд висловив правову позицію, що « за правилами спеціального Закону № 899-IV для виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) останнім необхідно замовляти та погоджувати проекти землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), а не проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок, які є різними видами документації із землеустрою відповідно до статті 25 Закону України від 22.05.2003 № 858-IV «Про землеустрій».

35. У такому разі суд апеляційної інстанції безпідставно роз`ясняв ОСОБА_1 , що для отримання земельної ділянки той має право одержати земельну ділянку із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України; водночас, встановив суперечливі обставини, що земельна ділянка, яку позивач просить йому виділити, перебуває у власності сільськогосподарського підприємства, тоді як сам відповідач стверджує про передачу земельної ділянки в оренду ТДВ «Колос».

36. За результатами касаційного перегляду судових рішень судів попередніх інстанцій Суд дійшов висновку щодо обґрунтованості наведеної ОСОБА_1 у касаційній скарзі підстави касаційного оскарження, передбаченої п. 1 ч. 4 ст. 328 КАС України.

37. Відповідно до ч. 2 ст. 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо: 1) суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу .

38. Ураховуючи те, що суди першої та апеляційної інстанцій внаслідок порушення норм процесуального права не встановили належним чином суттєві обставини справи (п. 30-32), справу слід направити на новий розгляд до Кіровоградського окружного адміністративного суду.

39. Суд не здійснює новий розподіл судових витрат, понесених позивачем у зв`язку із розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій, та не розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, оскільки направляє справу на новий розгляд до суду першої інстанції, який має вирішити ці питання відповідно до ст. 139 КАС України під час ухвалення судового рішення.

Керуючись ст. 341, 345, 349, 353, 356, 359 КАС України, Суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2022 року у справі № 340/10339/21 скасувати.

Направити справу № 340/10339/21 на новий розгляд до Кіровоградського окружного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя А.А. Єзеров

Суддя О.П. Стародуб