Справа № 200/2164/23
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2024-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року справа №200/2164/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Геращенка І.В., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 20 червня 2023 р. у справі № 200/2164/23 (головуючий І інстанції Чучко В.М.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з вимогами до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач, ГУПФУ), в якому просила: визнати протиправними дії щодо зменшення з 01.01.2016 розміру пенсії у відсотковому значенні з 82 % до 70% та припинення виплати з 01.04.2023 щомісячної доплати до пенсії згідно із Постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб" у розмірі 2000 гривень; зобов`язати поновити, починаючи з 01.01.2016 виплату пенсії у розмірі 82% грошового забезпечення, виплатити заборгованість з недоплачених сум пенсії, та поновити з 01.04.2023 виплату щомісячної доплати до пенсії згідно із Постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 "Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб" у розмірі 2000 гривень.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14.06.2023 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу п`ятиденний строк з моменту отримання копії даної ухвали усунути недоліки поданого адміністративного позову шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 20.06.2023 визнано неповажними підстави пропуску строку звернення до суду ОСОБА_1 , викладені у клопотанні від 19 червня 2023 року, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до адміністративного суду від 19 червня 2023 року відмовлено, позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області в частині позовних вимог про визнання протиправними дії щодо зменшення з 01.01.2016 розміру пенсії у відсотковому значенні з 82 % до 70% та зобов`язання поновити починаючи з 01.01.2016 виплату пенсії у розмірі 82% грошового забезпечення, виплатити заборгованість з недоплачених сум пенсії залишено без розгляду.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20 червня 2023 року задоволено частково позов, а саме суд:

Визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо припинення ОСОБА_1 нарахування і виплати з 01.05.2023 доплати до пенсії відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) перерахувати та виплатити ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01.05.2023 щомісячну доплату в розмірі 2000 грн. відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог - відмовив.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), судовий збір у розмірі 966 (дев`ятсот шістдесят шість) гривень 24 копійки.

Позивач, не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції від 20.06.2023, подав апеляційну скаргу, посилаючись на неправильне застосування судом норм процесуального права, просив ухвалу скасувати, поновити позивачу строк звернення до суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивач просила зокрема визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області щодо зменшення з 01.01.2016 року розміру її пенсії у відсотковому значенні з 82 % до 70% та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити, починаючи з 01.01.2016 року виплату пенсії у розмірі 82% грошового забезпечення, виплатити заборгованість з недоплачених сум пенсії.

Позивач отримує пенсію з 2011 року, яка нарахована у розмірі 82 % грошового забезпечення.

Як вбачається з відзиву відповідача, розмір пенсії у процентному відношенні змінився з 82% до 70 % з 01.01.2016.

Так, відповідачем на ухвалу суду було надано матеріали пенсійної справи, з якої вбачається: згідно з протоколом від 01.01.2011 пенсія виплачувалась у розмірі 2686.81 грн; згідно з протоколом від 01.12.2015 пенсія виплачувалась у розмірі 2887.82 грн.; згідно з протоколом від 01.04.2018 року пенсія виплачувалась у розмірі 5198.42 грн ( з приміткою - перерахунок з 01.01.2016); згідно з протоколом від 01.08.2021 пенсія виплачувалась у розмірі 7198.42 грн.; згідно з протоколом від 01.03.2022 пенсія виплачувалась у розмірі 7926.20 грн.; згідно з протоколом від 01.03.2023 пенсія виплачувалась у розмірі 9093.66 грн; згідно з протоколом від 01.05.2023 пенсія виплачувалась у розмірі 13494.52 грн

З наданих документів вбачається, що розмір пенсії в гривнях жодного разу не зменшувався, отже, дізнатись про те, що зменшено пенсію в процентах, позивач не мала можливість.

Суд першої інстанції не встановив моменту, з якого позивач повинна була дізнатись про порушення моїх прав.

12.01.2022 позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії за оновленою довідкою про грошове забезпечення. На що отримала листа відповідача від 09.02.2022 з відмовою у перерахунку за оновленою довідкою. З цього листа позивач дізналась, що розмір пенсії виплачується як 70% грошового забезпечення, та пропустила строк звернення до суду через воєнні дії на території Донецької області.

Позивач звернулась до суду у справі № 200/5038/22, з позовними вимогами щодо перерахунку пенсії за оновленою довідкою з урахуванням належного їй розміру пенсії - 82 % грошового забезпечення.

Перший апеляційний адміністративний суд у постанові від 29.03.2023 рішення змінив, встановивши, що вона має право на перерахунок пенсії з 01.12.2019 на підставі оновленої довідки. При цьому вимоги щодо виплати пенсії у розмірі 82 % визнав передчасними та заявленими на майбутнє, оскільки перерахунок на підставі оновленої довідки ще не здійснений. Рішення суду по справі № 200/5038/22 набуло законної сили 29.03.2023.

Відповідач рішення суду виконав, здійснив перерахунок пенсії на підставі оновленої довідки, при цьому розмір пенсії в процентному відношенні залишився 70%.

Під час розгляду справи № 200/5038/22, позивач не ініціювала інший судовий процес щодо відсотків, оскільки це суперечить принципу розумності та процесуальної економії, позаяк у справі 200/5038/22 розглядалось питання перерахунку пенсії із врахуванням 82% грошового забезпечення, однак питання відсотків апеляційним судом визначене як передчасне.

Отже, пропуск строку звернення стався з поважних причин воєнних дій та судового процесу по справі 200/5038/22.

Від відповідача надійшов відзив на скаргу в якому просив залишити її без задоволення, а судове рішення залишити без змін.

В обґрунтування зазначити зокрема, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення, не реалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Таким чином, відповідно до статті 122 КАС України, позивачем порушено шестимісячний строк звернення до суду та відповідно, за приписами статті 123 КАС України означені позовні вимоги залишаються без розгляду.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 05 вересня 2022 року по справі № 520/12545/21, від 29 березня 2023 року по справі №500/2384/19.

Необґрунтованими є твердження позивача про те, що строк звернення до суду з цим позовом не обмежується будь якими часовими рамками та має бути поновлений на підстави приписів статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Подібні аргументи вже аналізувались Верховним Судом, зокрема, у постанові від 25 травня 2022 у справі №460/5506/20, де колегією суддів наведено правову позицію про те, що строк давності не застосовується лише до вимог щодо виплати нарахованих пенсій.

У спірних відносинах відповідні суми пенсій, щодо яких у цій справі заявлені позовні вимоги, пенсійним органом не нараховувались, що виключає можливість застосування до таких відносин норм статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки визначені у диспозиції зазначеної статті умови для цього відсутні. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 13 липня 2023 року по справі № 200/10431/21.

Від позивача надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу.

В обґрунтування зазначено зокрема, що Верховний суд у постанові від 31 березня 2021 року у справі №240/12017/19 вказав на те , що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

З повідомлення про призначенні пенсії від 19.05.2011 позивач дізналась, що нарахована пенсія у розмірі 82 % грошового забезпечення. Тобто було нараховано пенсію у певному розмірі.

У подальшому позивач не зверталась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії у 2016 році.

Відповідно до частини 1 статті 311 КАС України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 КАС України, встановив наступне.

Позивач є пенсіонером органів внутрішніх справ України, перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Донецькій області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 2262-XII.

У відповідності до частини четвертої статті 63 Закону № 2262 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» № 103 від 21 лютого 2018 року, яка набрала чинності 24 лютого 2018 року.

Абзацом 1 пункту 3 постанови КМУ № 103 встановлено перерахувати з 1 січня 2016 року пенсії, призначені згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 рік відповідно до Постанови № 988.

Головним управлінням відповідно до статті 63 Закону № 2262, Порядку № 45 та постанови КМУ № 103 здійснено перерахунок пенсії позивачу на підставі довідки про розмір грошового забезпечення з 01.01.2016.

У подальшому, позивачем отримано оновлену довідку ДУ Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області про розмір грошового забезпечення від 23.12.2021 року

Згідно довідки ДУ Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 від 23.12.2021 року № 33/25-4026 до її складових увійшли: посадовий оклад 2850,00 грн.; оклад за спеціальним званням 2000,00 грн.; надбавка за стаж служби в поліції у розмірі 50 відсотків - 2425,00 грн.; надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції у розмірі 60 відсотків - 4365,00 грн.; премія у розмірі 29,13 відсотків 3390,73 грн., усього 15030,73 грн.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 09.02.2022 ОСОБА_1 повідомлена про відмову у перерахунку пенсії у зв`язку з тим, що повідомлень щодо необхідності підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахункам від Пенсійного фонду України та уповноважених структурних підрозділів відповідних відомств не надходило.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23.12.2022 року у справі №200/5038/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років з урахуванням довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області від 23.12.2021 року № 33/25-4026 про розмір грошового забезпечення з урахуванням відомостей про розміри всіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, у розмірі 82% грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум пенсії, починаючи з 01.12.2019 року.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 29.03.2023 року рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2022 р. у справі № 200/5038/22 - змінено. Абзаци другий та третій резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2022 р. у справі № 200/5038/22 викладено в наступній редакції:

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії на підставі довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області від 23.12.2021 року № 33/25-4026 про розмір грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років з урахуванням довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області від 23.12.2021 року № 33/25-4026 про розмір грошового забезпечення з урахуванням відомостей про розміри всіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, з урахуванням виплачених сум пенсії, починаючи з 01.12.2019 року.

В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2022 р. у справі № 200/5038/22 - залишено без змін.

На виконання рішення суду від 23.12.2022 року Головне управління здійснило перерахунок пенсії позивачу з 01 грудня 2019 року відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення, виданої ДУ Територіального медичного об`єднання МВС України по Донецькій області, який проведено в квітні 2023 року. Після виконання судового рішення розмір пенсійної виплати збільшився на більш ніж 2000 гривень та склав 13494 гривні 00 копійок (до перерахунку складав 9093 гривні 66 копійок), тому виплату доплати відповідно до постанови КМУ №713 припинено з 01 травня 2023 року.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За статтею 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

За частиною 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Суд зазначає, що строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Відповідно до ч.2 ст. 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19 конкретизувала, що на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими (п. 39).

Колегія суддів зауважує, що висновки, викладені у постановах Верховного Суду перебувають у нерозривному зв`язку із обсягом встановлених у кожній конкретній справі обставин окремо. Тому адміністративні суди не повинні сприймати як обов`язкові висновки, викладені у постановах Верховного Суду, здійснені на підставі відмінних фактичних обставин справи.

Згідно зі статтею 44 Закону № 2262 нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але своєчасно не отримав з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більш як за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недоотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Згідно зі статтею 87 Закону № 1788-ХІІ, нараховані суми пенсії, не затребувані пенсіонером своєчасно, виплачуються за минулий час не більш як за 3 роки перед зверненням за одержанням пенсії. Суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до статті 46 Закону № 1058-ІV, нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Отже, буквальне тлумачення наведених норм права дає підстави вважати, що ці норми стосуються вже нарахованих сум пенсій за минулий час, однак не виплачених з вини ПФУ.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 30 січня 2019 року у справі № 755/10947/17 зазначала, що незалежно від того чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

Верховний Суд України, зокрема у постанові від 10 грудня 2013 року (справа № 21-329а13), дійшов висновку, що положення статті 87 Закону № 1788-XII не підлягають застосуванню до заявлених позовних вимог, адже приписи цієї норми регулюють виплату за минулий час уже нарахованих пенсій, проте не виплачених з вини ПФУ.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а дійшла висновку, що норми, зокрема, стаття 46 Закону № 1058-ІV, стаття 51 № 2262-ХІІ (щодо не обмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії), підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов: 1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом; 2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

Питання застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України, у соціальних спорах було предметом розгляду Верховним Судом у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у справі №240/12017/19 (постанова від 31.03.2021).

У вказаному рішенні Суд дійшов такого висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого процесуальним законом у спорах цієї категорії, а саме:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку тощо.

Отже, вказаними нормами встановлений шестимісячний строк звернення до суду з позовом у вказаних правовідносинах.

Вирішуючи ж питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами ПФУ, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу ПФУ відповіді на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів, на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок. Отже, в цьому випадку початок перебігу строку звернення до адміністративного суду слід пов`язувати з датою отримання листа-відповіді, листа-роз`яснення від органу ПФУ на запит особи про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку.

При цьому, поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

У постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 наголошено й на тому, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Верховний Суд у справі № 240/12017/19 вказав, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами. За висновком Суду, чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи, а для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідач у 2018 року під час перерахунку пенсії на підставі Постанови № 103 зменшив відсоток грошового забезпечення при обрахунку пенсії до 70 % з 01.01.2016.

Позивач звернувся із даним позовом 18.05.2023, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду з позовом, що встановлений статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач, як на поважність причин пропуску строку звернення до суду посилається на те, що про порушення свого права позивач дізнався з листа відповідача від 09.02.2022, при цьому позивачем не наведено та в матеріалах справи відсутні докази щодо вчинення позивачем будь-яких дій з метою отримання інформації щодо обрахунку розміру його пенсії, отримуваної ним після проведення такого перерахунку.

Суд зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, не реалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 27.01.2020 року у справі № 420/3001/19, від 25.02.2020 року у справі № 360/1870/19, від 12 квітня 2023 року у справі № 380/14933/22, від 27 серпня 2021 року у справі № 1.380.2019.000974, від 21 грудня 2022 року у справі № 0440/6992/18, від 30 березня 2023 року у справі № 420/1640/19, від 05 липня 2023 року у справі № 826/13146/18, від 13 липня 2023 року у справі №200/10431/21.

Разом з цим, як зазначалось, позивач у листопаді 2022 року звернулась до суду з позовом у справі №200/5038/22 в якому просила: визнати протиправною бездіяльності щодо нездійснення перерахунку пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення № 33/25-4026 від 23.12.2021 року, зобов`язати здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб на підставі довідки про розмір грошового забезпечення № 33/25-4026 від 23.12.2021 року, обчисливши пенсію у розмірі 82 % грошового забезпечення, починаючи з 01.12.2019 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

Отже, позивач звертаючись з позовом у листопаді 2022 року оскаржувала дії відповідача щодо зменшення відсоткового розміру пенсії після перерахунку пенсії на підставі довідки від 23.12.2021 саме з 01.12.2019.

Як вже зазначалось Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23.12.2022 у справі №200/5038/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років з урахуванням довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області від 23.12.2021 року № 33/25-4026 про розмір грошового забезпечення з урахуванням відомостей про розміри всіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, у розмірі 82% грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум пенсії, починаючи з 01.12.2019.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 29.03.2023 року змінено рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2022 р. у справі № 200/5038/22.

Абзаци другий та третій резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2022 р. у справі № 200/5038/22 викладено в наступній редакції:

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії на підставі довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області від 23.12.2021 року № 33/25-4026 про розмір грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років з урахуванням довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області від 23.12.2021 року № 33/25-4026 про розмір грошового забезпечення з урахуванням відомостей про розміри всіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, з урахуванням виплачених сум пенсії, починаючи з 01.12.2019 року.

В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2022 р. у справі № 200/5038/22 - залишено без змін.

У вказаному рішенні суд, зокрема, зазначив, що питання відсоткового розміру оскаржуваним рішенням пенсійного органу не вирішувалося, оскільки відповідний перерахунок ще не проводився, а отже, суд вважає передчасними вимоги позивача в частині визначення відсоткового розміру для обрахунку суми пенсії та є заявленими на майбутнє.

На виконання рішення суду від 23.12.2022 Головне управління здійснило перерахунок пенсії позивачу з 01 грудня 2019 року відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення, виданої ДУ Територіального медичного об`єднання МВС України по Донецькій області, який проведено в квітні 2023 року.

Таким чином, з урахування предмету судового оскарження у справі № 200/5038/22, висновків суду у цій справі щодо передчасності таких вимог, та здійсненного перерахунку пенсії позивачу на виконання цього рішення суду, колегія суддів вважає, що позивачем не пропущений строк звернення до суду в частині позовних вимог щодо зменшення розміру пенсії у відсотковому значенні з 82 % до 70% з 01.12.2019.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що пропущений строк звернення до суду з позовом може бути поновлений за наявністю поважних причин, проте позивач не зазначив об`єктивно непереборних обставин, які б не залежали від його волевиявлення або пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, що позбавили позивача можливості звернутися до адміністративного суду з даним позовом у встановлений процесуальним законодавством строк в частині вимог з 01.01.2016 до 30.11.2019.

Отже, зазначені обставини не є поважними причинами пропуску строку звернення до суду в частині позовних вимог з 01.01.2016 до 30.11.2019. Тобто, позивач пропустив строк звернення до суду в цій частині з причин, які не є поважними.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що суд першої інстанції передчасно дійшов до висновку про залишення позовної заяви без розгляду щодо усього періоду, що є підставою для часткового скасування ухвали суду першої інстанції з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Керуючись ст. 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 20 червня 2023 р. у справі № 200/2164/23 задовольнити частково.

Скасувати ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 20 червня 2023 р. у справі № 200/2164/23 щодо залишення без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області в частині позовних вимог про визнання протиправними дії щодо зменшення з 01.12.2019 розміру пенсії у відсотковому значенні з 82 % до 70% та зобов`язання поновити починаючи з 01.12.2019 виплату пенсії у розмірі 82% грошового забезпечення, виплатити заборгованість з недоплачених сум пенсії.

Направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду у цій частині.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового суду протягом тридцяти днів з дати складення повного судового рішення.

Повний текст складений та підписаний 07 березня 2024 року.

Суддя-доповідач: Е.Г. Казначеєв

Судді: І.В. Геращенко

Т.Г. Гаврищук