Справа № 592/19577/23
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2024-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 р. Справа № 592/19577/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Чалого І.С.

суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання Юсіфової Г.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.01.2024 (суддя Котенко О.А., м. Суми, повний текст складено 30.01.24) по справі № 592/19577/23

за позовом ОСОБА_1

до Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови серія ЕНА № 1104041 від 11.12.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовом до Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції в якому просив суд скасувати постанову серії ЕНА № 1104041 від 11.12.2023, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.01.24 відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕНА № 1104041 від 11.12.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності.

Не погоджуючись із судовим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що відносно позивача не виносилась постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України. Тому позивач вважає, що вимога працівників поліції про пред`явлення документів (посвідчення водія та полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів) слід вважати неправомірною, позивач вважає, що він не зобов`язаний виконувати дану вимогу і тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП. Зазначає, що відповідачем не надано до суду першої інстанції доказів, які відповідно до вимог ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" слугували б підставою законної вимоги для пред`явлення документів (посвідчення водія на право керування відповідної категорії, а також полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів), а саме факт порушення останнім Правил дорожнього руху.

Відповідачем надано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначає, що рішення суду першої інстанції ухвалене у відповідності до норм матеріального та процесуального права. Також відповідач підтвердив всі обставини, що були встановлені судом першої інстанції. Окрім іншого звернув увагу на те, що зупинка транспортного засобу MITSUBISHI OUTLANDER, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням Позивача була законно та цілком обгрунтованою, оскільки була здійснена ОСОБА_2 відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію", а саме якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення. В даному випадку інформацією, що свідчила про причетність водія транспортного засобу до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами були відомості отримані за результатами перевірки транспортного засобу MITSUBISHI OUTLANDER, державний номерний знак НОМЕР_1 через інформаційно-комунікаційну систему "Інформаційний портал Національної поліції України".

Учасники справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що постановою серії ЕНА № 1104041 від 11.12.2023 року, винесеною інспектором взводу № 1 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Колесник Анжелою Володимирівною на ОСОБА_1 як водія транспортного засобу MITSUBISHI OUTLANDER, номерний знак НОМЕР_1 , накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності слугувало те, що 03.12.2023 року о 12 год. 37 хв. в м. Суми просп. М. Лушпи, 41, після зупинки на підставі п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» на вимогу поліцейського не пред`явив посвідчення водія на право керування транспортним засобом, реєстраційні документи на транспортний засіб та чинний страховий поліс чи документи, що звільняють від страхування, чим порушив п. 2.4. а) Правил дорожнього руху України. Правопорушення зафіксовано на відеореєстратор Хіаоmі моделі Yi Car PVR, 471505, 471130 (а.с.11).

Вважаючи постанову про притягнення до адміністративної відповідальності протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що доводи позивача, викладені в адміністративному позові, не спростовують факту вчиненого правопорушення та не є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

В силу п.11 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п. 2.4 Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог Правил дорожнього руху, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 Правил дорожнього руху.

Відповідно до вимог п. 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту -технічний талон); г) чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Частиною 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність, за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Посилання позивача на безпідставність зупинки транспортного засобу спростовується наявним у справі відеозаписом, яким встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом MITSUBISHI OUTLANDER, номерний знак НОМЕР_1 , на законну вимогу інспектора поліції ОСОБА_2 не пред`явив для перевірки посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, чинний страховий поліс про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що вказує на правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення на підставі ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Підставою для зупинки транспортного засобу MITSUBISHI OUTLANDER, номерний знак НОМЕР_1 , яка також була повідомлена ОСОБА_1 , стало те, що під час перевірки вищезазначеного транспортного засобу через інформаційно-комунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України» поліцейськими було встановлено, що водій автомобіля MITSUBISHI OUTLANDER, номерний знак НОМЕР_1 , постановами Зарічного районного суду м.Суми від 19.08.2022 року, від 27.06.2023 року був позбавлений права керування транспортними засобами відповідно строком на 01 рік та на 03 роки. З метою перевірки інформації, що могла свідчити про причетність водія транспортного засобу MITSUBISHI OUTLANDER, номерний знак НОМЕР_1 до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, екіпажем патрульної поліції було прослідувано за вищевказаним транспортним засобом.

З огляду на зазначене, судова колегія дійшла висновку, що зупинка позивача працівниками поліції здійснена за наявності на те законних підстав.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано відмовив у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.01.24 по справі № 592/19577/23 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин справи.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.01.2024 по справі № 592/19577/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді В.В. Катунов І.М. Ральченко