Справа № 347/1403/23
Суддя: Микитин Н.М.
Дата ухвалення: 2024-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" березня 2024 р. справа № 347/1403/23
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Микитин Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Косівського відділу державної виконавчої служби у Косівському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправними дій та скасування постанов про відкриття виконавчих проваджень щодо стягнення виконавчого збору та мінімальних витрат виконавчих проваджень ВП №71755395, ВП №71755577, ВП №71755694, ВП №71755858 від 08.05.2023, -
ВСТАНОВИВ:
06.06.2023 ОСОБА_1 звернулася зі скаргою на дії держаного виконавця до Косівського районного суду Івано-Франківської області про визнання протиправними дій та скасування постанов про відкриття виконавчих проваджень щодо стягнення виконавчого збору та мінімальних витрат з померлого боржника ОСОБА_2 по виконавчих провадженнях ВП №71755395, ВП №71755577, ВП №71755694, ВП №71755858 від 08.05.2023.
В обґрунтування позовних вимог зазначено те, що про існування кредитних зобов`язань свого чоловіка ОСОБА_2 вона дізналась після його сметрі, коли виникла необхідність в оформленні спадкового майна, що стало неможливим через накладення на нього арешту. Оскільки виконавчі провадження № 36426701, 44780424, 50921500, 56067626 про стягнення зі ОСОБА_2 боргу закінчені за пунктом 3 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», то відповідно підстав до відкриття виконавчого провадження щодо стягнення виконавчого збору та мінімальних витрат з померлого боржника ОСОБА_2 відсутні .
Ухвалою Косівського районного суду від 26.06.2023 скаргу ОСОБА_1 задоволено. Визнано неправомірними та скасовано постанови головного державного виконавця Косівського відділу державної виконавчої служби у Косівському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ганущак Р. І. про відкриття виконавчих проваджень щодо стягнення з померлого боржника виконавчого збору та мінімальних витрат виконавчого провадження ВП №71755395 від 08.05.2023, ВП №71755577 від 08.05.2023, ВП №71755694 від 08.05.2023, ВП №71755858 від 08.05.2023(а.с. 53-55).
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 10.10.2023 апеляційну скаргу головного державного виконавця Косівського відділу державної виконавчої служби в Косівському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ганущак Р. І. задоволено частково. Ухвалу Косівського районного суду від 26.06.2023 скасовано. Закрито провадження у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Косівського відділу державної виконавчої служби у Косівському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ганущак Р.І.(а.с. 108-110).
Згідно, ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 30.10.2023, справу за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Косівського відділу державної виконавчої служби у Косівському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ганущак Роксолани Іванівни передано до Івано-Франківського окружного адміністративного суду, як суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд справи(а.с. 116).
30.10.2023 матеріали справи 347/1403/23 супровідним листом від 30.10.2023 надійшли до Івано-Франківського окружного адміністративного суду(а.с. 119).
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.10.2023, справу 347/1403/23 розподілено для розгляду судді Микитин Н.М.(а.с. 120).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.11.2023 дану позовну заяву залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам статей 5, 160, 161, 287 Кодексу адміністративного судочинства України та надано десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліків.
Вищевказану ухвалу суду вручено позивачу 11.11.2023 відповідно до відмітки на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення(а.с. 126).
20.11.2023 позивачем зазначені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху недоліки усунуто(а.с. 130-161).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.11.2023 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи та призначено судовий розгляд на 12.12.2023 о 14:00 год(а.с. 162-163).
01.12.2023 представник відповідача електронною поштою подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому просив в задоволенні позову відмовити повністю, а справу слухати без їх участі, зазначивши при цьому, що ОСОБА_3 не є стороною виконавчого провадження та не надала підтверджуючі документи про те, що Вона має право представляти інтереси у виконавчому провадженні.
Так, у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії. вчинені до його вступу у виконавче провадження обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Таким чином, можна зробити висновок, що для виконання зобов`язання заінтересована особа має право звернутися до спадкоємців (правонаступників) з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця за рахунок майна боржника та в межах його вартості. У разі відсутності спадкоємців, кредитор має право пред`явити вимоги до територіальної громади, якій перейшло у власність майно боржника. (а.с.171-173).
В судове засідання 12.12.2023 сторони не з`явилися.
25.12.2023 на адресу суду надійшла заява позивача у якій вона підтримала заявлені вимоги та просила проводити розгляд справи без її участі.
Враховуючи наявність в матеріалах справи достатньої кількості доказів, необхідних для вирішення справи по суті, оскільки згідно положень ч.3 ст.268 Кодексу адміністративного судочинства (надалі - КАС) України неприбуття в судове засідання учасників справи, повідомлених відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи в суді першої інстанції, а також прохання сторін про розгляд справи без їх участі, суд визнав можливим розглянути дану адміністративну справу на підставі наявних у ній доказів в порядку письмового провадження.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.
На виконанні у Косівському відділі державної виконавчої служби у Косівському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебували виконавчі провадження про стягнення боргу із ОСОБА_2 , а саме:
- ВП 50921500 щодо примусового виконання виконавчого листа № 347/1904/13-ц від 13.08.2013, виданого Косівським районним судом про стягнення боргу на користь ПАТ "Дельта Банк" в сумі 459752,56 грн;
- ВП 44780424 щодо примусового виконання виконавчого листа № 347/1904/13-ц від 20.11.2013 виданого Косівським районним судом про стягнення судового збору на користь ПАТ "Дельта Банк' в сумі 3441,00 грн;
- ВП 36426701 щодо примусового виконання постанови № АД № 1 від 11.01.2013 виданої управлінням ПФУ в Косівському районі про стягнення штрафу на користь держави в розмірі 3400,00 грн.
Цього ж дня , 08.05.2023, державним виконавцем відкрито виконавці провадження, про стягнення виконавчого збору та мінімальних витрат виконавчого провадження із ОСОБА_2 , а саме:
- ВП 71755395 щодо виконання постанови № 44780424 від 04.05.2023 виданої Косівським відділом державної виконавчої служби у Косівському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення виконавчого збору в розмірі 344,10 грн та мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 220 грн(а.с. 198, 199);
- ВП 71755694 щодо виконання постанови № 56067626 від 04.05.2023 виданої Косівським відділом державної виконавчої служби у Косівському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення виконавчого збору в розмірі 1049,86 грн та мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 220 грн(а.с. 200,201)
- ВП 71755858 щодо виконання постанови № 36426701 від 15.02.2013 виданої Косівським відділом державної виконавчої служби у Косівському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення виконавчого збору в розмірі 340,00 грн та мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі 220 грн(а.с. 202,203).
Позивач, вважаючи спірні постанови про відкриття виконавчих проваджень щодо стягнення з боржника ОСОБА_2 виконавчого збору та мінімальних витрат виконавчого провадження АСВП №№ 717155395, 71755577, 71755694, 71755858 протиправними, звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.
Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України Про виконавче провадження від 02.06.2016 №1404-VIII (надалі Закон №1404-VIII).
Згідно статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до частини другої статті 74 Закону № 1404-VIIІ рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.
Пунктом 5 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII передбачено, що примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору.
Приписами статті 5 Закону № 1404-VIII визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та, у передбачених цим Законом випадках, на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.
Частиною першою статті 13 Закону № 1404-VIII встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (ч. 1 ст. 26 Закону № 1404-VIII).
Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.
Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів (ч. 2 ст. 27 Закону № 1404-VIII).
Аналіз наведених норм свідчить, що виконавчий збір стягується при відкритті виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору.
Як вбачається з постанов про відкриття виконавчих проваджень від 08.05.2023 щодо стягнення з боржника ОСОБА_2 виконавчого збору АСВП №№ 717155395, 71755577, 71755694, 71755858 такі постанови були складені державним виконавцем у АСВП 36426701, 44780424, 50921500, 56067626 тільки 04.05.2023 та після повідомлення ОСОБА_1 листом від 21.04.2023 про смерть боржника ОСОБА_2 .
Пунктом 3 частини 1 статті 39 Закону № 1404-VIII, на підставі якої державний виконавець прийняв постанови від 08.05.2023 про закінчення виконавчих проваджень № 36426701, 44780424, 50921500, 56067626, визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі: припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.
При цьому, ч. 3 ст. 40 Закону № 1404-VIII визначає, що у разі закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня закінчення виконавчого провадження виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.
Дана норма кореспондує з п. 8 розділу III Загальні умови та порядок здійснення виконавчого провадження Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5.
Таким чином, серед умов, визначених ч. 3 ст. 40 Закону № 1404-VIII та п. 8 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, можливість для здійснення примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору у разі закінчення виконавчого провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 Закону № 1404-VIII відсутня.
Водночас суд звертає увагу на те, що смерть боржника є підставою до закінчення виконавчого провадження, натомість відповідач, будучи обізнаним про таку обставину, протиправно постановляє оскаржувані постанови від 08.05.2023 про відкриття виконавчих проваджень АСВП 717155395, 71755577, 71755694, 71755858, де боржником є померлий ОСОБА_2 .
Суд зазначає, що вичерпний перелік обов`язків і прав виконавців встановлено статтею 18 Закону № 1404-VIII, відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 якого, зокрема, встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Таким чином, державний виконавець під час здійснення виконавчих дій зобов`язаний діяти на підставі, у спосіб та в порядку, які встановлені Законом. Разом з тим, приймаючи спірні постанови про відкриття виконавчих проваджень щодо стягнення виконавчого збору і, як наслідок постанов про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження АСВП 717155395, 71755577, 71755694, 71755858, державний виконавець діяв не на підставі приписів Закону № 1404-VIII, оскільки ними не встановлено обов`язку чи права державного виконавця стягувати виконавчий збір у випадку закінчення виконавчого провадження з підстав п. 3 ч. 1 ст. 40 Закону № 1404-VIII. Суд зазначає, що у спірних правовідносинах державний виконавець не наділений повноваженнями діяти на власний розсуд та зобов`язаний діяти на підставі, у спосіб та в порядку, встановлених Законом № 1404-VIII.
З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що у державного виконавця відсутні підстави для винесення оскаржуваних постанов про відкриття виконавчих проваджень щодо стягнення виконавчого збору і мінімальних витрат де боржником є померлий ОСОБА_2 та у зв`язку із закінченням виконавчого провадження згідно з пунктом 3 частини 1 статті 39 Закону № 1404-VIII. Наведене свідчить про протиправність дій головного державного виконавця Косівського відділу державної виконавчої служби у Косівському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ганущак Роксолани Іванівни, які полягають у винесенні постанов про відкриття виконавчих проваджень щодо стягнення з померлого боржника ОСОБА_2 виконавчого збору та мінімальних витрат виконавчого провадження ВП № проваджень №71755395, № 71755577, №71755694 № 71755858.
Щодо доводів відповідача про те, що позивач не є стороною виконавчого провадження або його представником, тому не може оскаржити вказані постанови, то суд зазначає таке.
Згідно із частиною другою статті 74 Закону № 1404-VIIІ рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.
Так, позивач, ОСОБА_1 , як інша особа - дружина померлого боржника ОСОБА_2 , наділена правом оскаржити постанови відповідача про відкриття виконавчих проваджень щодо стягнення з боржника ОСОБА_2 виконавчого збору та мінімальних витрат виконавчого провадження АСВП №№ 717155395, 71755577, 71755694, 71755858. Водночас позивачем обґрунтовано наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень її прав, свобод або законних інтересів на момент звернення до суду, а саме вказано, на неможливість оформлення спадкового майна спадкодавця ОСОБА_2 через накладення арешту на нього в межах здійснення примусового виконання постанов про стягнення виконавчого збору. Такі доводи відповідачем не спростовано.
Згідно до частини 1 статті 5 КАС України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 р. у справі Пантелеєнко проти України зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
У рішенні від 31.07.2003 р. у справі Дорани проти Ірландії Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
Отже, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.
Таким чином, враховуючи вищенаведене, належним способом відновлення порушеного права позивача є визнання протиправним та скасування постанов відповідача про відкриття виконавчих проваджень щодо стягнення виконавчого збору та мінімальних витрат з померлого боржника ОСОБА_2 по виконавчих провадженнях ВП №71755395, ВП №71755577, ВП №71755694, ВП №71755858 від 08.05.2023.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, у зв`язку із чим адміністративний позов належить задовольнити.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.
Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як наслідок, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 1073,60 грн.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії головного державного виконавця Косівського відділу державної виконавчої служби у Косівському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ганущак Роксолани Іванівни, які полягають у винесенні постанов про відкриття виконавчих проваджень щодо стягнення з померлого боржника ОСОБА_2 виконавчого збору та мінімальних витрат виконавчого провадження ВП № проваджень №71755395, № 71755577, №71755694 № 71755858.
Визнати протиправними та скасувати постанови головного державного виконавця Косівського відділу державної виконавчої служби у Косівському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ганущак Роксолани Іванівни про відкриття виконавчих проваджень №71755395, № 71755577, №71755694 № 71755858 від 08.05.2023 року.
Визнати протиправними та скасувати постанови головного державного виконавця Косівського відділу державної виконавчої служби у Косівському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ганущак Роксолани Іванівни про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №71755395, № 71755577, №71755694 № 71755858 від 08.05.2023 року.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Косівського відділу державної виконавчої служби у Косівському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 287, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду у справах, визначених статтею 287 КАС України, подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 );

Відповідач Косівський відділ державної виконавчої служби у Косівському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (, вул. Незалежності, 85, м. Косів, Івано-Франківська область, 78601).

Суддя Микитин Н.М.