Справа № 280/10653/23
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-03-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 березня 2024 року Справа № 280/10653/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання Тетерюк Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.158-Б; ),

Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м.Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов.; ),

Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, м. Луцьк, вул. Кравчука, 22-В; )

про визнання протиправними рішень, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач 1, ГУ ПФУ в Запорізькій області), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі відповідач 2, ГУ ПФУ в Харківській області), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі відповідач 3, ГУ ПФУ у Волинській області), в якій позивач, з урахуванням уточненого адміністративного позову, просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Харківській області від 14.07.2023 № 89 про відмову у призначенні пенсії позивачу;

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 25.07.2023 № 71 про відмову у призначенні пенсії позивачу;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області зарахувати до спеціального (пільгового) трудового стажу позивача періоди його роботи з 31.01.1989 року по 20.03.2013 року, із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, в ПАТ «Запорізький сталепрокатний завод», згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або записів у ній від 23.06.2023 року за №06/41, виданої ПАТ «Запорізький сталепрокатний завод»;

- зобов`язати ГУ ПФУ у Волинській області зарахувати до спеціального (пільгового) трудового стажу позивача періоди його роботи з 21.08.1992 по 20.03.2013 року із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, в ПАТ «Запорізький сталепрокатний завод», згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або записів у ній від 23.06.2023 року за №06/41, виданої ПАТ «Запорізький сталепрокатний завод»;

- зобов`язати ГУ ПФУ у Волинській області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції згідно із Рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020, ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи із дня звернення за пенсією 06.07.2023 року;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Запорізькій області виплатити позивачу призначену з 06.07.2023 року пенсію за віком на пільгових умовах на підставі п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позовна заява подана представником позивача адвокатом Харьковим В.О., який діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги серія АР № 1134801 від 14.12.2023.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що позивач неодноразово звертався до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявами про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 на підставі п.2 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV), які за принципом екстериторіальності розглядалися відповідачами, однак у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах було відмовлено через відсутність необхідного пільгового стажу на посадах, передбачених Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Позивач не погоджується з такими відмовами, оскільки вважає, що стаж його роботи на момент звернення із заявою про призначення пенсії підтверджується записами у трудовій книжці і довідкою підприємства, отже відповідачами протиправно не враховано оскаржуваний період до його пільгового стажу. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 25.12.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 10.01.2024 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи; витребувано від ГУ ПФУ в Запорізькій області належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи позивача, на підставі яких приймались оскаржувані рішення.

17.01.2024 ГУ ПФУ в Запорізькій області, на виконання ухвали суду від 10.01.2024, подало копії матеріалів пенсійної справи позивача.

29.01.2024 ГУ ПФУ у Волинській області подало відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що 18.07.2023 позивач звернувся до територіальних органів ПФУ в Запорізькій області щодо призначення пенсії на пільгових умовах. За принципом екстериторіальності заяву позивача та додані до неї документи розглянуто ГУ ПФУ у Волинській області. Згідно з наданими документами страховий стаж позивача становить 38 років 06 місяців 21 день, в тому числі, стаж роботи за Списком №2 3 роки 06 місяців 21 день. Рішенням № 71 від 25.07.2023 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи за Списком №2. До пільгового стажу за Списком №2 не зараховано періоди роботи з 21.08.1992 по 20.03.2013, згідно з довідкою від 23.06.2023 №06/41, яка підтверджує спеціальний трудовий стаж на роботах із шкідливими та важкими умовами праці, оскільки надані копії наказів про результати атестації робочих місць (наказ №88 від 27.03.1995, наказ №6 від 25.01.2002, наказ №11 від 25.01.2008) та перелік атестаційних посад не завірені належним чином у вищезазначеній довідці не вірно зазначено посилання на Постанову Кабінету Міністрів України «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад, і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах». Таким чином, позовна заява є безпідставною та необґрунтованою, а дії відповідачів не можна вважати протиправними, оскільки вони діяли виключно в межах, визначених нормами чинного законодавства. Просить відмовити у задоволенні позову.

30.01.2024 ГУ ПФУ в Запорізькій області подало відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що 06.07.2023 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Запорізькій області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Розглянувши заяву та надані документи за принципом екстериторіальності, ГУ ПФУ в Харківській області встановлено, що страховий стаж позивача складає 38 років 06 місяців 11 днів, пільговий стаж за Списком № 2 відсутній. Відповідачем 2 було прийнято рішення відмовити заявнику в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку із відсутністю пільгового періоду роботи. До пільгового стажу роботи не зараховано періоди роботи з 31.01.1989 по 20.03.2013, згідно довідки про підтвердження трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 06/41 від 23.06.2023, оскільки копії наказів про результати атестацій (наказ №88 від 27.03.1995, наказ №06 від 25.01.2002, наказ №11 від 25.01.2008) та перелік атестаційних посад не завірені. 18.07.2023 позивач повторно звернувся із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Розглянувши заяву за принципом екстериторіальності, ГУ ПФУ у Волинській області встановлено, що страховий стаж позивача складає 38 років 6 місяців 11 днів, пільговий стаж роботи за Списком №2 становить 3 роки 6 місяців 21 день. До пільгового стажу за Списком №2 не зараховано періоди роботи з 21.08.1992 по 20.03.2013, згідно з довідки від 23.06.2023 №06/41, яка підтверджує спеціальний трудовий стаж на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, оскільки надані копії наказів про результати атестації робочих місць (наказ №88 від 27.03.1995, наказ №6 від 25.01.2002, наказ №11 від 25.01.2008) та перелік атестаційних посад не завірені належним чином. Відповідачем 3 було прийнято рішення відмовити заявнику в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового періоду роботи. Оскільки, ГУ ПФУ в Запорізькій області заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах не розглядало та рішення щодо неї не приймало, отже не вчиняло протиправних дій щодо позивача, воно не має відповідати в частині позовних вимог про зобов`язання здійснити обчислення, призначення та виплату пенсії за віком на пільгових умовах із включенням до страхового стажу спірних періодів. Втім, вважає, що дії відповідачів не суперечать чинному законодавству України, тому підстави для задоволення вимог позивача повністю відсутні. Просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 01.02.2024 поновлено пропущений процесуальний строк для подання доказів у справі; прийнято до розгляду докази, подані представником позивача.

05.02.2024 представник позивача подав до суду відповідь на відзив відповідача 1, в якій зазначив, що незважаючи на те, що повноваження щодо призначення позивачу пенсії були делеговані за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ в Харківській області та ГУ ПФУ у Волинській області, обов`язок виплати пенсії у випадку її призначення залишається у територіального органу Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонера, тобто у ГУ ПФУ в Запорізькій області. Крім того, записи у трудовій книжці позивача скріплені підписом уповноваженої особи роботодавця із зазначенням відповідного протоколу/наказу, на основі якого здійснені записи, що свідчить про те, що трудова книжка позивача містить усі необхідні записи та підтверджує перебування на займаних посадах робітників, передбачених Списком № 2, а отже й наявність спеціального трудового стажу позивача на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, що надає йому право для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2. Також, звертає увагу суду що згідно довідки № 6/148 від 23.06.2023 та довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або записів в ній від 23.06.2023 № 06/41, зазначено, що ОСОБА_1 працював повний робочий день в Публічному акціонерному товаристві «Запорізький сталепрокатний завод» починаючи з 31.01.1989 р. по 20.03.2013 р. на посадах, що передбачені Списком № 2 (розділ VІ, підрозділ 1, позиція 6.1а, код КП 11486). Отже, враховуючи, що зайнятість позивача повний робочий день на роботі, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення, у період з 31.01.1989 р. по 20.03.2013 р. підтверджується як записами у його трудовій книжці, так і довідкою підприємства, відповідачами 2 та 3 протиправно не враховано даний період до пільгового стажу позивача.

07.02.2024 представник позивача подав до суду відповідь на відзив відповідача 3, в якій зазначив, що відповідачем не доведено та не обґрунтовано, на яких саме правових підставах відмовлено врахувати періоди роботи позивача, з 21.08.1992 року по 20.03.2013 року із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, в ПАТ «Запорізький сталепрокатний завод».

15.02.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву від ГУ ПФУ в Харківській області, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що 06.07.2023 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2. За принципом екстериторіальності заяву позивача та додані до неї документи було розглянуто ГУ ПФУ в Харківській області та прийнято рішення від 14.07.2023 №89, яким відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно пп. 2 п. 2 ст. 114 Закону №1058-IV, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи. Аналіз наданих позивачем документів показав, що вік позивача на час звернення становить 55 років, страховий стаж становить 38 роки 06 місяць 11 дні, пільговий стаж роботи за Списком №2 0 років 0 місяців 0 дні, що є недостатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. За результатом розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу зараховано всі періоди роботи, до пільгового стажу не зараховано період з 31.01.1989 по 20.03.2013,згідно довідки про підтвердження трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №06/41 від 23.06.2023, оскільки копії наказів про результати атестації (наказ №88 від 27.03.1995, наказ №06 від 25.01.2002, наказ №11 від 25.01.2008) та перелік атестаційних посад не завірені. Довідка не відповідає вимогам Додатку 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637). Також у довідці не вірно зазначено посилання на Постанову Кабінету Міністрів України відповідно до якої застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. Зважаючи на вищенаведене, рішення відповідача 2 є правомірним, законним та ґрунтується на положеннях чинного законодавства. Просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Ухвалою суду від 19.02.2024 поновлено пропущений процесуальний строк для подання доказів у справі; прийнято до розгляду докази, подані представником позивача).

19.02.2024 представник позивача подав до суду відповідь на відзиви відповідача 2, в якій зазначив, що викладені заперечення проти позову, надані відповідачем 2, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються фактичними обставинами справи, наданими доказами та нормами чинного законодавства України, а також судовою практикою у подібних справах. Просить позов задовольнити.

На підставі матеріалів справи суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 06.07.2023 звернувся до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

У відповідності до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою управління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (із подальшими змінами та доповненнями) (далі-Порядок 22-1) передбачено, що з 01 квітня 2021 року органи Пенсійного фонду України застосовують принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення/перерахунки пенсій в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає пенсіонер.

Враховуючи наведене, заява позивача від 06.07.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 в порядку екстериторіальності розглянута ГУ ПФУ в Харківській області.

За результатами розгляду заяви позивача від 06.07.2023 ГУ ПФУ в Харківській області прийнято рішення № 89 від 14.07.2023 про відмову в призначенні пенсії.

За змістом вказаного рішення зазначено, що вік заявника 55 років 01 день, страховий стаж особи становить 38 років 06 місяць 11 днів, пільговий стаж заявника відсутній. До пільгового стажу роботи не зараховано періоди роботи з 31.01.1989 по 20.03.2013, згідно довідки про підтвердження трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 06/41 від 23.06.2023, оскільки копії наказів про результати атестацій (наказ №88 від 27.03.1995, наказ №06 від 25.01.2002, наказ №11 від 25.01.08) та перелік атестаційних посад не завірені. Також довідка не відповідає вимогам додатку 5 Порядку №637. Результати розгляду документів, доданих до заяви: до загального страхового стажу зараховано всі періоди роботи згідно трудової книжки та індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб. Відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV у зв`язку із відсутнім пільговим стажем передбаченим пп. 2 п. 2 ст. 114 Закону №1058-IV (а.с.95-96).

18.07.2023 позивач повторно звернувся до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

За принципом екстериторіальності заява позивача від 18.07.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 розглянута ГУ ПФУ у Волинській області.

За результатами розгляду заяви позивача ГУ ПФУ у Волинській області прийнято рішення №71 від 25.07.2023 про відмову у призначенні пенсії.

За змістом вказаного рішення зазначено, що згідно наданих до заяви документів про стаж, що визначені Порядком №637 (трудова книжка, військовий квиток, диплом, довідка про підтвердження стажу) страховий стаж становить 38 років 6 місяців 11 днів; пільговий стаж роботи за Списком №2 становить 3 роки 6 місяців 21 день. До страхового стажу згідно наданих документів зараховано всі періоди. До пільгового стажу за Списком №2 не зараховано періоди роботи з 21.08.1992 по 20.03.2013, згідно довідки від 23.06.2023 №06/41, яка підтверджує спеціальний трудовий стаж на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, оскільки надані копії наказів про результати атестації робочих місць (наказ №88 від 27.03.1995, наказ №6 від 25.01.2002, наказ №11 від 25.01.2008) та перелік атестаційних посад не завірені належним чином. Також, в довідці не вірно зазначено посилання на Постанову Кабінету Міністрів України «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, осад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах». Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 (далі - Порядок №383) передбачено, визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу згідно ст. 114 Закону №1058-IV (а.с.103).

Не погодившись з рішеннями про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списом №2 та діями відповідачів щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із такого.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Отже, конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Підпунктами 4, 23 частини 1 Європейської соціальної хартії від 03 травня 1996 року, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Європейської соціальної хартії (переглянутої) №137-V 14 вересня 2006 року, визначено, що всі працівники мають право на справедливу винагороду, яка забезпечить достатній життєвий рівень для них самих та їхніх сімей та кожна особа похилого віку має право на соціальний захист.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон №1058-IV.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

За змістом частини 4 статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Частиною 1 статті 44 Закону №1058-IV передбачено, що звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Відповідно до п. «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі Закон №1788-XII), в редакції згідно з Рішенням Конституційного Суду № 1-р/2020 від 23.01.2020, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінкам.

Згідно з частиною 1 статті 114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до абзацу 1 пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців у чоловіків і не менше 24 років 6 місяців у жінок (абзац 3 пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV).

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи (абзац 4 пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV).

Згідно зі статтею 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує наявний трудовий стаж для призначення пенсій, є трудова книжка.

Згідно з пунктом 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно із пунктом 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Водночас пільговий стаж, роботи обчислюється з урахуванням Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 (далі - Порядок №383).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Відповідно до пункту 10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку №637.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Надання інших додаткових документів, у тому числі уточнюючої довідки підприємства, установи або організації, наказу про проведення атестації на відповідному робочому місці, необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Зазначене відповідає усталеній правовій позиції Верховного Суду, яка викладено, зокрема, у постановах від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17, від 31 березня 2020 року у справі № 678/65/17, від 02 грудня 2021 року у справі №263/9464/16-а тощо.

Як слідує зі змісту спірних рішень, підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №2 стала недостатність пільгового стажу, визначеного законом.

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до записів №№5-14 у трудовій книжці НОМЕР_2 від 21.07.1986 ОСОБА_1 , позивач у період з 31.01.1989 по 20.03.2013 працював у на Публічному акціонерному товаристві «Запорізький сталепрокатний завод».

Зазначене також підтверджується довідкою від 23.06.2023 №6/148 яка була долучена до заяви про призначення пенсії та надана до суду.

Також до заяви про призначення пенсії і до суду позивачем надано довідку від 23.06.2023 року № 06/41, видану Публічним акціонерним товариством «Запорізький сталепрокатний завод», у якій наявна інформація про пільговий стаж позивача за Списком №2 та про проведену атестацію робочих місць:

- за період з 31.01.1989 по 25.05.1989, наказ №2295 від 31.01.1989 виконував роботу в сталедротовому цеху по виробництву металевих канатів,сіток, пружин, щіток та ланцюгів за професією, посадою учень волочильника дроту 1 розряду;

- з 26.05.1989 по 14.12.1992, наказ №413 від 26.05.1989 виконував роботу в сталедротовому цеху по виробництву металевих канатів, сіток, пружин, щіток та ланцюгів за професією,посадою волочильник дроту 3 розряду;

- з 15.12.1992 по 02.10.1995, наказ №916 від 15.12.1992 виконував роботу в сталедротовому цеху по виробництву металевих канатів, сіток, пружин, щіток та ланцюгів за професією, посадою волочильник дроту 4 розряду;

- з 03.10.1995 по 06.08.2006, наказ №67 від 03.10.1995 виконував роботу в сталедротовому цеху по виробництву металевих канатів, сіток, пружин, щіток та ланцюгів за професією, посадою волочильник дроту 5 розряду;

- з 07.08.2006 по 20.03.2013, наказ №817 від 07.08.2006 виконував роботу в виробництві метизів по виробництву металевих канатів, сіток, пружин, щіток та ланцюгів за професією, посадою волочильник дроту 5 розряду;

- з 20.03.2013 звільнений, наказ №185к від 20.03.2013

що передбачена Списком 2 розділ VІ підрозділ 1 позиція 6.1а код КП 11486 підстава Закон про пенсійне забезпечення громадян у СРСР №1481-1 від 15.05.1990, постанова КМ СРСР 310 від 26.01.1991, постанова КМУ №442 від 01.08.1992, наказ №351 від 07.06.1993, наказ №88 від 27.03.1995, наказ №06 від 25.01.2002, наказ №146 від 13.12.2005, лист Головного управління праці та соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації №06/1-89 від 10.08.2007, наказ №11 від 25.01.2008, лист Головного управління праці та соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації №05/1/1-130 від 05.12.2012;

за період з 31.01.1989 по 20.03.2013 24р.1м.21дн.

Зазначена довідка також містить усі необхідні відомості, визначені Порядком №637.

Слід зауважити, що атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 (далі - Порядок №442), та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими Постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно з п. 4 Порядку № 442 та пп. 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку 1 або Списку № 2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

На переконання суду, на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом, не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах.

Відповідний правозастосовний підхід є усталеним у національній судовій практиці у відповідній сфері правовідносин та відображений, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі № 520/15025/16-а, а також постановах Верховного Суду від 23.01.2018 по справі № 732/2003/14 та від 05.03.2019 по справі №679/774/16-а.

Так само не може мати вирішального впливу на право позивача на пільгове пенсійне забезпечення подання ним наказів про результати атестації робочих місць та переліку атестаційних посад, не засвідчених належним чином, а також зазначення у довідці про підтвердження пільгового стажу невірного посилання на постанову Кабінету Міністрів України «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, осад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах».

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово звертався до керуючого санацією ПАТ «Запорізький сталепрокатний завод» із заявами, в яких просив видати йому належним чином оформлену довідку для підтвердження пільгового стажу та належним чином засвідчені копії наказів про атестацію робочих місць та переліку атестаційних посад.

Водночас, відповідні звернення позивача залишені без відповіді, внаслідок чого позивачем ініційовано провадження щодо оскарження відповідної бездіяльності арбітражного керуючого в адміністративному порядку.

Суд вважає, що право позивача на пенсійне забезпечення, гарантоване Конституцією України, не може бути поставлено у залежність від дій чи бездіяльності осіб, уповноважених на видачу уточнюючої довідки та документів, необхідних для підтвердження пільгового стажу.

Крім того, у разі незгоди з відомостями, зазначеними в документах позивача, пенсійний орган мав право на реалізацію повноважень, наданих йому частиною третьою статті 44 Закону № 1058-IV, а саме: вимагати відповідні документи від підприємства, перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню тощо, проте таким правом суб`єкт владних повноважень не скористався.

Також слід зазначити, що відповідно до пункту 8 Порядку №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (1788-12) застосовуються "Список № 1 производств, цехов, профессий и должностей на подземных работах, на работах с вредными условиями труда и в горячих цехах, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах" і "Список № 2 производств, цехов, профессий и должностей, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах", затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.56 № 1173 (v1173400-56)/

Відповідний "Список № 2 производств, цехов, профессий и должностей, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах", затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.56 № 1173, а також Список №2, затверджений постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10, Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 р. № 162, Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 р. № 36, включать професію волочильника дроту у виробництві метизів (розділ 6).

Позивач надавав до органів ПФУ уточнюючі довідки про пільговий характер роботи у ПАТ «Запорізький сталепрокатний завод» з 31.01.1989 по 20.03.2013, які підтверджують наявність у нього пільгового стажу за період з 31.01.1989 по 20.03.2013 у розмірі 24 роки 1 місяць 21день. При цьому, недоліки та неточності у поданих позивачем уточнюючих довідках не можуть впливати на право позивача на пенсійне забезпечення, оскільки відповідальним за зміст відповідних довідок та правильність їх складення є роботодавець, а не пенсіонер, отже позивач не може зазнавати негативних наслідків у вигляді відмови у врахуванні відповідних періодів роботи до пільгового стажу, якщо складені роботодавцем довідки мають недоліки.

Щодо посилання на невідповідність довідки додатку 5 Постанови №637, суд зауважує, що відповідачами не було надано належних обґрунтувань з цього приводу та не зазначено, у чому саме наявна невідповідність.

Отже, суд вважає, що весь спірний період роботи позивача з 31.01.1989 по 20.03.2013 у Публічному акціонерному товаристві «Запорізький сталепрокатний завод» підлягав зарахуванню до пільгового стажу позивача за Списком №2, а відмова в його врахуванні є протиправною.

Враховуючи вищенаведене у сукупності, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення № 89 від 14.07.2023, №71 від 25.07.2023 прийняті без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), наведені у таких рішеннях підстави не зарахування до пільгового стажу позивача спірних періодів роботи є необґрунтованими, що в свою чергу свідчить про їх невідповідність критеріям, визначеним частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), вказує на їх протиправність та є підставою для скасування спірних рішень.

Водночас, відсутні підстави для зобов`язання ГУ ПФУ в Харківській області зарахувати до спеціального (пільгового) трудового стажу ОСОБА_1 періоди його роботи з 31.01.1989 року по 20.03.2013 року, із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, оскільки зазначений період переглядався рішенням ГУ ПФУ у Волинській області та був частково зарахований.

У свою чергу, відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, на час розгляду справи по суті є самостійною і достатньою підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Отже, в цій частині позовних вимог необхідно відмовити.

Разом із тим, наявні підстави для зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області зарахувати до пільгового стажу позивача за Списком №2 безпідставно незарахований період роботи з 21.08.1992 по 20.03.2013 в ПАТ «Запорізький сталепрокатний завод».

Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд виходить з того, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Європейський суд з прав людини у пункті 75 рішення від квітня 2005 року у справі «Афанасьєв проти України» (заява № 38722/02) зазначив, що обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Для ефективного поновлення порушеного права необхідною умовою є існування чіткого зв`язку між правопорушенням та способом захисту права, тобто метою заявлених позовних вимог має бути усунення перешкод у здійсненні права, а її досягненням - визначений спосіб захисту права, який би вичерпував себе. Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

За встановленими обставинами справи, на дату звернення із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах позивач мав необхідний страховий стаж, а його пільговий стаж, підтверджений відомостями трудової книжки та довідкою про підтвердження трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 06/41 від 23.06.2023, виданою роботодавцем, безпідставно не врахований відповідачами, був достатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до умов призначення пенсії встановлених п. «б» ст.13 Закону №1788-XII та п.2 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV.

Враховуючи наведене, у даному випадку вирішення питання про призначення позивачу пенсії на пільгових умовах за Списком №2 не потребує встановлення додаткових обставин чи дослідження будь-яких документів, що відноситься до повноважень пенсійного органу, а тому належним та ефективним способом захисту порушеного права у спірних правовідносинах є зобов`язання органу Пенсійного фонду призначити та виплатити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад, показників з шкідливими та важкими умовами праці.

При цьому, необхідно врахувати, що з урахуванням положень частині 1 статті 45 Закону №1058-IV, пенсія позивачу підлягає призначенню з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку з 06.07.2023, оскільки позивач звернувся за пенсією не пізніше трьох місяців з дня досягнення пенсійного віку, і за наслідками розгляду такої заяви позивача було безпідставно відмовлено в призначенні пенсії.

Відповідний обов`язок щодо призначення пенсії необхідно покласти на орган пенсійного Фонду, який був компетентним щодо вирішення відповідного питання за принципом екстериторіальності у відповідності до Порядку №22-1 ГУ ПФУ у Волинській області.

Водночас, оскільки виплата пенсії здійснюється органом Пенсійного фонду за місцем проживання пенсіонера, обов`язок щодо виплати пенсії позивача необхідно покласти на ГУ ПФУ в Запорізькій області.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження поданими до матеріалів справи письмовими доказами, є частково обґрунтованими, а тому позов підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

За приписами частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачений судовий збір у розмірі 2576,64 грн.

Враховуючи висновок суду про наявність підстав для часткового задоволенні позовних вимог, понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів, якими прийнято рішення, що зумовили порушення прав позивача у спірних правовідносинах, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме: з ГУ ПФУ в Харківській області в сумі 858,88 грн, з ГУ ПФУ у Волинській області в сумі 858,88 грн.

Щодо заявлених витрат на професійну правничу допомогу, слід зазначити, що у відповіді на відзив від 07.02.2024, представник позивача заявив про надання доказів понесення відповідних витрат після ухвалення рішення по суті позовних вимог, що відповідає положенням частини 3 статті 143 КАС України, у зв`язку з чим, питання про судові витрати в цій частині буде вирішено після ухвалення рішення у справі за умови подання позивачем відповідних доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Керуючись ст.ст.2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 14 липня 2023 року № 89 про відмову в призначенні пенсії, прийняте за результатами розгляду зави ОСОБА_1 від 06 липня 2023 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 25 липня 2023 № 71 про відмову в призначенні пенсії, прийняте за результатами розгляду зави ОСОБА_1 від 18 липня 2023 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 , який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, періоди роботи з 21.08.1992 по 20.03.2013 у Публічному акціонерному товаристві «Запорізький сталепрокатний завод», згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або записів у ній від 23.06.2023 року за № 06/41.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, починаючи із дня звернення за пенсією 06.07.2023.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області виплатити ОСОБА_1 призначену з 06.07.2023 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 858,88 грн (вісімсот п`ятдесят вісім гривень 88 коп.).

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 858,88 грн (вісімсот п`ятдесят вісім гривень 88 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач 1 Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, місцезнаходження: 69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.158-Б; ,

Відповідач 2 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, місцезнаходження: 61022, м.Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов.; ,

Відповідач 3 - Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області, місцезнаходження: 43026, Волинська область, м. Луцьк, вул. Кравчука, 22-В; .

Повне судове рішення складено 08.03.2024.

Суддя М.О. Семененко