Справа № 160/18597/23
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2024-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 березня 2024 року м. Дніпросправа № 160/18597/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання: Бендес А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.11.2023 року (суддя Сліпець Н.Є., м. Дніпро, повний текст рішення складено 30.11.2023 року) в справі №160/18597/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідросенд» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

в с т а н о в и в:

25.07.2023 року ТОВ «Гідросенд» (далі по тексту позивач) звернулось до суду з позовом до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі по тексту відповідач), в якому, враховуючи уточнення позовних вимог, просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Форми «В4» №583/32-00-07-03-18 від 13 червня 2023 року, яким було зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 60784 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.11.2023 року позовні вимоги задоволено.

Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків не погодившись з рішенням суду, подало апеляційну скаргу, в якій просило рішення суду скасувати та у задоволенні позовних вимог відмовити. Свої вимоги обґрунтовувало тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначав, що суд при прийнятті рішення не врахував, що суб`єкт господарювання ТОВ «Ковіан Груп», який є контрагентом позивача, у своїй діяльності не створював реальних дій по переданню, постачанню товарів, та метою діяльності якого є проведення фіктивних господарських операцій. Апелянт вказував, що метою діяльності контрагента позивача було формування недійсного від`ємного значення для позивача, оскільки такий не має трудових та виробничих потужностей, не мав у наявності товару по ланцюгу постачання, не має у власності чи орендному користуванні складських приміщень та транспортних засобів. Апелянт вказував, що господарські операції позивача з контрагентом не є фактичними, оскільки не відповідають основній діяльності підприємств, не встановлено дійсність та необхідність отримання послуг перевезення, відсутні наймані працівники для здійснення будь-яких дій по виконанню взятих на себе договірних зобов`язань. Апелянт зазначив, що придбані позивачем послуги не були використані у власній господарській діяльності, відсутня мета їх замовлення. Апелянт вважав, що первинні документи, які повинні підтверджувати факт здійснення господарських операцій, складені з порушеннями, інші первинні документи взагалі відсутні. Відповідач зазначає, що позивачем завищено суму податкового кредиту сформованого у податковій декларації з податку на додану вартість за лютий 2023 року на 60784,00 грн. внаслідок відображення в податковій звітності результатів взаємовідносин за нереальними операціями з ТОВ «Ковіан Груп» при відсутності можливості здійснення операцій.

Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків не погоджується з розподілом судових витрат, зокрема щодо витрат на правничу допомогу, які задоволені судом на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань. Апелянт вказував, що у позивача відсутні підстави для стягнення 5000,00 грн., оскільки сума не є співмірною для справи такої складності, не доведено, що було витрачено багато часу на надання послуг. В акті здачі-приймання виконаних робіт зазначено про надання професійної допомоги з подання позову, не конкретизовано, яка робота проведена, скільки часу витрачено на надання правової допомоги.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга в межах її доводів не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що податковий кредит позивачем сформований на підставі виданих контрагентом податкових накладних, контрагент позивача є платником податків та спроможний здійснювати господарські операції, що підтверджується виконанням договору постачання. Суд першої інстанції дійшов висновку, що взаємовідносини між позивачем та його контрагентом є фактичними, мають ознаки реальних господарських відносин та мають на меті отримання прибутку шляхом здійснення господарсько-договірних операцій. Суд вказав на відсутність доказів, які б ставили під сумнів реальність виконання операцій, невідповідність цих операцій дійсному економічному змісту, або засвідчили б наявність інших обставин, що підтвердили недобросовісність позивача як платника податків та позбавляли його права на податковий кредит та формування у наступному періоді від`ємного значення. Відбулись зміни в структурі активів, зобов`язань та у власному капіталі, що спростовує висновки контролюючого органу про нереальність господарських операцій між позивачем та його контрагентом.

Суд першої інстанції вказував на необхідність відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. Витрати на правову допомогу здійснюються у випадку доведення здійснення витрат пов`язаних з розглядом саме цієї справи та враховуючи принцип співмірності здійснення витрат.

Згідно матеріалів справи, фахівцями Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків у період з 24.04.2023 року по 12.05.2023 року було проведено позапланову документальну невиїзну перевірку ТОВ «Гідросенд» з питань законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис.грн., по декларації з податку на додану вартість за лютий 2023 року (вх. № 7 від 20.03.2023 року) з урахуванням уточнюючих розрахунків (вх. № від 30.03.2023 року, вх. № від 11.04.2023 року), за наслідками якої складено акт №569/32-00-07-03-13/34996776 від 18.05.2023 року. Висновками акту зафіксовано порушення п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.4 ст. 200 ПК України, що призвело до завищення суми від ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 60784 грн.; серед іншого зафіксовано порушення пп. «б» п. 200.4 ст. 200 ПК України та у відповідності до пп. «в» п. 200.14 ст. 200 ПК України у підприємства відсутнє право на бюджетне відшкодування за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки по деклараціях з податку на додану вартість за лютий 2023 року в сумі 16147057 грн. Підставою для визначення таких висновків, на думку податкового органу, є нереальність здійснення господарських відносин зокрема з ТОВ «Ковіан Груп», встановлено відсутність постачання товарів.

На підставі акту перевірки, 13.06.2023 року Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків винесло податкове повідомлення-рішення №583/32-00-07-03-18 за формою «В4», яким зменшено суму від`ємного значення податку на додану вартість за лютий 2023 року у розмірі 60784 грн.

Встановлено, що 06.12.2019 року між ТОВ «Ковіан Груп» (постачальник) та ТОВ «Гідросенд» (покупець) було укладено договір поставки № 06121902, за умовами якого постачальник зобов`язувався поставити покупцю пневматичну апаратуру, покупець приймає та оплачує здійснену поставку. Сторонами договору узгоджено постачання товару шляхом підписання специфікації № 13 від 26.01.2023 року, відповідно до якої узгодили поставку ЕМ111F00ABA0A0NNV000AMKG0 кран кульовий у кількості 6 шт. загальною вартістю 364702,82 грн.

ТОВ «Ковіан Груп» виписало рахунок на оплату № 58 від 26.01.2023 року щодо постачання ЕМ111F00ABA0A0NNV000AMKG0 кран кульовий 6 шт.

ТОВ «Гідросенд» здійснило оплату за отримані товари, що підтверджується платіжним дорученням № 5782 від 02.02.2023 року на суму 364702,82 грн.

ТОВ «Ковіан Груп» та ТОВ «Гідросенд» підписали видаткову накладну № 91 від 20.03.2023 року.

Згідно наявної в матеріалах справи копії товаро-транспортної накладної № 1 від 20.03.2023 року, перевезення крану кульового здійснювалось автомобільним перевізником ТОВ «Ковіан Груп», замовник перевезення ТОВ «Ковіан Груп», вантажовідправник ТОВ «Ковіан Груп», вантажоодержувач ТОВ «Гідросенд», пункт навантаження: м. Дніпро, вул. Автотранспортна, б.2, оф. 202, пункт розвантаження: Кіровоградська область, м. Світловодськ, смт Власівка, вул. Молодіжна, будинок 65.

Згідно витягу по рахунку 631 за лютий 2023 року ТОВ «Гідросенд» отримані запчастини показало у бухгалтерському обліку.

ТОВ «Ковіан Груп» за результатами виконання договору, сформувало податкову накладну № 5 від 02.02.2023 року, яка має необхідні реквізити та яка зареєстрована у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Листом ТОВ «Ковіан Груп» на запити ТОВ «Гідросенд» від 29.06.2023 року та від 04.07.2023 року повідомило про дійсність постачання у січні 2023 року кранів кульових у кількості 6 штук, вказує, що за результатами постачання сформувало податкову накладну № реєстрації , зареєстрованою у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до підпункту 5 пункту 4 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість (із змінами та доповненнями), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 року №21 , у рядку 16 відображається від`ємне значення, що включаються до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду. У рядок 16.1 переносяться значення рядка 21 декларації за попередній звітний (податковий) період.

Згідно зі ст.ст. 1, 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтується на даних бухгалтерського обліку. На даних бухгалтерського обліку ґрунтується фінансова, податкова, статистична та інші види звітності. Первинні документи по відображенню господарських операцій являються основою і для податкового обліку.

Первинний документ згідно з визначенням ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» містить дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення. Господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

За змістом ч. 1, ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Суд вказує, що договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку. Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Отже, договір свідчить лише про намір виконання дій (операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання. Господарська операція пов`язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондується з нормами ПК України.

Відповідно до п. 44.1, п.п. 44.3 44.5 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Згідно з п. 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. Не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що законодавцем визначається поняття первинних документів, як доказів, які підтверджують реальність здійснення економічної господарської операції, здійснення договірних відносин за результатами яких відбулась зміна майнового стану платника податків та змінились показники податкового зобов`язання такого платника. Первинні документи повинні підтвердити укладання договору між платником податку, у даному випадку позивачем, його виконання, тобто отримання товарів для власної діяльності, здійснення оплати, що передбачає передачу коштів від замовника на рахунок виконавця. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричинити реальні зміни майнового стану платника податків. Позивачем підтверджені витрати, як засіб оплати за отримані від контрагента товари (насіння соняшника), наявні докази руху коштів, зміна майнового стану та активів позивачем доведена.

Згідно п. 198.2, п. 198.3, 198.6 ст. 198, п.п. 200.1 - 200.4 ст. 200 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу. Не дає права на віднесення сум податку до податкового кредиту податкова накладна, складена платником, звільненим від сплати податку за рішенням суду, після набрання чинності таким рішенням суду.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду. Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 статті 200, має від`ємне значення, тому бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від`ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг, або залишок від`ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що контрагент позивача на момент виконання договору був зареєстрований як платник податку на додану вартість, мав право виписувати податкові накладні. Господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Колегія суддів враховує, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що договір, який був укладений між позивачем та його контрагентом щодо постачання кранів кульових визнаний судом недійсним або розірваний з ініціативи сторін. Податковий орган не наділений правом визначати які договори є нікчемними, і відповідно до цього не має права створювати певні наслідки з своїх припущень.

Колегія суддів зазначає, що від`ємне значення сформоване за результатами взаємовідносин з контрагентом, визначене вірно у частині, враховуючи правомірність формування сум податкового кредиту та підтвердження його виникнення. Від`ємне значення суми ПДВ виникає у разі, коли податковий кредит платника більший за податкове зобов`язання, враховуючи, що податковий кредит позивачем сформовано вірно, його формування підтверджено всіма первинними документами, сума від`ємного значення не потребує коригування.

Переглядаючи в апеляційному порядку рішення суду у частині розподілу судових витрат, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 132, ч. 1 ст. 139 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Передбачено повернення судових витрат, здійснених особою у разі задоволення позову повністю або частково. Суд повинен враховувати понесені стороною судові витрати під час розгляду позову.

Згідно ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно частин 1 3 ст. 132, частин 1 5 ст. 134 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У якості доказу понесених витрат на правничу допомогу, ТОВ «Гідросенд» надано договір про надання правничої допомоги від 27.06.2023 року, укладений з адвокатом Кириленко Ю.Г., відповідно до якого сторони домовились про представництво інтересів клієнта, надання йому правової допомоги (юридичних послуг), зокрема, надання юридичної допомоги по консультуванню, вивченню та аналізу документів, складання та подання позовної заяви.

Згідно додатку № 1 від 27.06.2023 року до договору, сторони узгодили, що гонорар адвоката складає 8000,00 грн., сторони узгодили, що гонорар адвокату становить 700 гривень за 1 годину роботи. Згідно додатку № 1 від 27.06.2023 року до договору, сторони узгодили, що адвокатом надано послуги з ознайомлення з актом податкової перевірки та його аналіз, на що витрачено 1 годину часу та оцінено у 700,00 грн., з ознайомлення з наявними первинними бухгалтерськими документами, збір додаткових доказів, складання адвокатського запиту, на що витрачено 6 годин часу та оцінено у 4200,00 грн., з складання позовної заяви з формуванням додатків до неї, що оцінено у 3100,00 грн.

Згідно акту від 01.06.2023 року (датований раніше договору) про виконання робіт (прийняття послуг), ТОВ «Гідросенд» отримало від адвоката Кириленка Ю.Г. правову допомогу, виконано роботу узгоджену у додатку до договору, та надану правничу допомогу оцінено у 8000,00 грн.

Згідно частин 2, 3, ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Витрати на правову допомогу, отриману стороною по справі не суб`єктом владних повноважень, підлягають розподілу разом з всіма витратами за правилами загального відшкодування понесених судових витрат.

Нормами КАС України визначено, що витратами на професійну правничу допомогу є витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, витрати понесені стороною як оплата на правничу допомогу адвоката, в тому гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, оплата за підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, оплата вартості послуг помічника адвоката, сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Позивач на виконання вимог ст. 134 КАС України повинен надати детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, наявний акт прийому-передачі виконаних робіт не вказує скільки часу адвокатом була витрачено на надання правової допомоги позивачу та які спеціальні уміння застосовано. Надані послуги «консультування уповноважених представників клієнта щодо можливих шляхів судового захисту порушеного права, стратегії ведення такої справи у суді, обсягу доказів та джерел їх збирання, аналіз норм чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, аналізу судової практики судів України із застосування норм чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, з метою виявлення обставин, що підлягають встановленню та дослідженню у ході розгляду такої справи, аналіз судової практики вищих судових інстанцій в ієрархії судової влади України з метою виявлення правових позицій таких судових інстанції з розгляду даної категорії справ, аналіз судової практики розгляду подібних справ Дніпропетровським окружним адміністративним судом» є загальними, не конкретизовано яку ж роботу у сфері права справді проведено, охоплюють послуги з підготовки позовної заяви, відповіді на відзив, які пов`язані з оскарженням рішення.

Встановлено, що адвокатом Кириленком Ю.Г., діючим від імені ТОВ «Гідросенд» згідно ордеру, було підготовлено та подано до суду позов з додатками. 18.09.2023 року було подано уточнений позов.

Встановлено, що адвокатом Кириленком Ю.Г. було подано 03.11.2023 року від імені ТОВ «Гідросенд» клопотання/заяву про долучення до матеріалів справи додаткових документів.

Встановлено, що адвокат Кириленко Ю.Г. приймав участь у судовому засіданні у суді першої інстанції у режимі відеоконференція.

Нормами КАС України передбачено співмірність гонорару адвоката, тобто заявлена адвокатом ціна своїх послуг повинна відповідати складності спору та об`єму робіт, часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт.

Згідно висновку Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії», відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. «Суд висловлює сумнів щодо існування об`єктивної необхідності здійснення деяких витрат, зазначених у цих рахунках-фактурах». Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Данілов проти України», заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що нормами КАС України передбачено співмірність гонорару адвоката, тобто заявлена адвокатом ціна своїх послуг повинна відповідати складності спору та об`єму робіт, часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт. Витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн. є співмірними з огляду на виконану адвокатом правничу допомогу.

При розподілі судових витрат витрат на правову допомогу необхідно враховувати складність справи.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Отже, суд першої інстанції вірно визначив, що стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь ТОВ «Гідросенд», з урахуванням доведеності надання послуг та затраченого адвокатом часу, підлягають кошти у розмірі 5000,00 грн., що є витратами на правничу допомогу (підготовка, складання позовної заяви, заяв до суду, участь у судовому засіданні), які у зв`язку з задоволення вимог позивача, підлягають відшкодуванню і таке стягнення слід проводити за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Заявником апеляційної скарги при її поданні було сплачено судовий збір. Не передбачено повернення судових витрат здійснених суб`єктом владних повноважень, крім пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.

ТОВ «Гідросенд» заявлено до суду апеляційної інстанції клопотання про розподіл судових витрат у частині витрат на правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн.

У якості доказу понесених витрат на правничу допомогу, ТОВ «Гідросенд» надано договір про надання правничої допомоги від 10.01.2024 року, укладений з адвокатом Кириленко Ю.Г., відповідно до якого сторони домовились про представництво інтересів клієнта, надання йому правової допомоги (юридичних послуг), зокрема, надання юридичної допомоги по консультуванню, вивченню та аналізу документів, представництво інтересів у суді апеляційної інстанції. Згідно додатку № 1 від 10.01.2024 року до договору, сторони узгодили, що гонорар адвоката складає 4000,00 грн., сторони узгодили, що гонорар адвокату становить 700 гривень за 1 годину роботи. Згідно додатку, сторони узгодили, що адвокатом надано послуги з ознайомлення з рішенням суду першої інстанції та його аналіз, на витрачено 1 годину часу та оцінено у 700,00 грн., ознайомлення з матеріалами апеляційної скарги та їх аналіз, на що витрачено 1 годину часу та оцінено у 700,00 грн., з складання відзиву на апеляційну скаргу, що оцінено у 2600,00 грн.

Згідно акту від 15.01.2024 року про виконання робіт (прийняття послуг), ТОВ «Гідросенд» отримало від адвоката Кириленка Ю.Г. правову допомогу, виконано роботу узгоджену у додатку до договору, та надану правничу допомогу оцінено у 4000,00 грн.

Як вже вказувалось судом, згідно частин 2, 3, ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Витрати на правову допомогу, отриману стороною по справі не суб`єктом владних повноважень, підлягають розподілу разом з всіма витратами за правилами загального відшкодування понесених судових витрат.

Нормами КАС України визначено, що витратами на професійну правничу допомогу є витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, витрати понесені стороною як оплата на правничу допомогу адвоката, в тому гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, оплата за підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, оплата вартості послуг помічника адвоката, сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Встановлено, що від ТОВ «Гідросенд» надійшов відзив на апеляційну скаргу. Відзив не є обов`язковим процесуальним документом, подається за бажанням сторони, не заявника апеляційної скарги. Відзив не містить нових обґрунтувань щодо взаємовідносин з контрагентом, містить загальні положення.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що нормами КАС України передбачено співмірність гонорару адвоката, тобто заявлена адвокатським об`єднанням ціна своїх послуг повинна відповідати складності спору та об`єму робіт, часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт. Предмет спору не є значно важким, не потребує значних правових знань чи інших умінь.

Позивач не виконав вимоги ст. 134 КАС України, не надав детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, проте наявний акт з їх описом. Перелік тих послуг, про надання яких йдеться мова у акті надання послуг, є загальними послугам, не вказано, яку роботу провів адвокат, які докази зібрав для подання відзиву на апеляційну скаргу.

При розподілі судових витрат витрат на правову допомогу, необхідно враховувати складність справи.

При розгляді питання щодо зменшення суми витрат на правову допомогу, суд апеляційної інстанції керується правовими позиціями Верховного Суду, висловленим у постановах від 22.12.2020 року у справі №520/8489/19, від 14.12.2020 року у справі №320/4885/20, від 11.12.2019 року у справі №545/2432/16-а.

Отже, стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача з урахуванням складності справи, доведеності надання послуг (участь адвоката у судовому засіданні), підлягають кошти у розмірі 1000,00 грн., що є витратами на правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 134, 139, 242, 308, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.11.2023 року в справі №160/18597/23 залишити без змін.

Стягнути з Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків () за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідросенд» () у якості відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суму у розмірі 1000,00 грн. (одна тисяча гривень 00 копійок).

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, відповідно до ст., ст. 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова