Справа № 757/27723/23-а
Суддя: Новак Р. В.
Дата ухвалення: 2024-03-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.03.2024 Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Новака Р.В.,

при секретарі судових засідань - Бурячок А.І.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження з повідомленням учасників справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та постанови про відкриття виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И В:

В червні 2023 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Департаменту патрульної поліції та центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просив скасувати постанову Управління патрульної поліції у м. Києві серії ЕАР № 6022704 від 14.10.2022 про накладення адміністративного стягнення не ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, скасувати постанову державного виконавця Солом`янського відділу ДВС у Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 08.02.2023 про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 про стягнення ОСОБА_1 штрафу у подвійному розмірі в сумі 680,00 грн. та виконавчий збір, закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно постанови Управління патрульної поліції у м. Києві серії ЕАР № 6022704 від 14.10.2022 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що постановою серії ЕАР № 6022704 від 14.10.2022 встановлено, що 14.10.2022 в м. Києві по площі Т. Шевченка, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34. «Зупинку заборонено», чим порушив п. 8.4. (в) ПДР України.

Вказані обставини пояснив тим, що внаслідок поганого самопочуття, а саме головокружіння та болю у серпі, змушений був зупинитися. Позивач є інвалідом внаслідок війни 2 групи. При екстренній зупинці будь-яких перешкод для інших учасників дорожнього руху та пішоходів не вчиняв.

Позивач не заперечує, що дійсно здійснив екстрену зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 П,ПР в стані крайньої необхідності, яка передбачена ст. 18 КУпАП, однак згідно з висновком Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 545/3654/16-а, здійснена позивачем зупинка транспортного засобу, яким він керував, була екстреною, вчиненою у стані крайньої необхідності, а, отже, особа не може нести адміністративну відповідальність за це.

Позивач зазначає, що не маючи сил та бажання в цей час доводити свою невинуватість, ОСОБА_1 погодився з інспектором поліції та підписав оскаржуваний протокол, однак сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності відповідно до висновку Верховного Суду у постанові від 15.05.2019 у справі № 537/2088/17.

На виконання постанови Управління патрульної поліції у м. Києві від 14.10.2022 позивачем сплачено штраф 15.10.2022 у розмірі 170,00 грн. із врахуванням норми ст.. 300-1 КУпАП. Разом з тим, позивачем було встановлено, що Солом`янським відділом ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 на підставі постанови Управління патрульної поліції у м. Києві серії ЕАР № 6022704 від 14.10.2022 року.

Вважає зазначені постанови необґрунтованими, та такими, що не відповідають вимогам закону, винесені з порушенням процесуальних норм, у зв`язку з чим був змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Ухвалою суду від 06.07.2023 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

08.08.2023 на адресу суду надійшов відзив на позов, у якому представник ДПП - Ірина ОЛІЙНИК заперечила щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки позивач 14.10.202 порушив вимоги п. 8.4 (в). Правил дорожнього руху, а відповідач, діючи виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством України, виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності. Під час розгляду справи від позивача не поступало жодних заяв чи клопотань. Крім того, позивач не повідомляв інспекторів, що останній погано почувається та здійснив вимушену зупинку.

21.08.2023 на адресу суду надійшов відзив на позов, у якому представник Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції - Усенко Ю.Ю. заперечила щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції не є належним відповідачем у справі.

22.08.2023 на адресу суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву в якій ОСОБА_1 просив задовольнити вимоги останнього в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві.

Позивач в судовому засіданні вважав можливим продовжити розгляд справи в Печерському районному суду м. Києва.

Представник відповідача в судовомк засіданні підтримала думку позивача.

Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

У статті 20 КАС України міститься чітке розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів. Зокрема у ч. 1 ст. 20 КАС України міститься вичерпний перелік адміністративних справ, що підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам, а саме:

1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо:

оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій;

уточнення списку виборців;

оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум;

оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб;

3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо:

примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства;

примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України;

затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;

продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;

затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні;

затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті;

5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років».

За нормою ч. 2 ст. 20 КАС України окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Також, відповідно до ч. 5 ст. 287 КАС України адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Керуючись ч. 2 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Враховуючи, що виконавче провадження № НОМЕР_1 було відкрите 08.02.2023 на підставі постанови Управління патрульної поліції у м. Києві серії ЕАР № 6022704 від 14.10.2022, дана вимога підлягає розгляду окружним адміністративним судом.

Крім того, частиною третьою ст.. 21 КАС України передбачено, що якщо справа щодо однієї з вимог підсудна окружному адміністративному суду, а щодо іншої вимоги (вимог) - місцевому загальному суду, як адміністративному суду, таку справу розглядає окружний адміністративний суд

А тому, приймаючи до уваги положення ст. 20, 21 КАС України, суд вважає, що дана справа не належить до предметної юрисдикції місцевого загального суду, як адміністративного суду, зокрема Печерського районного суду м. Києва.

Дотримання правил підсудності є гарантією права на справедливий суд, тобто на суд, встановлений законом. Адже «суд, встановлений законом» (законний суд), є необхідним інституційним елементом справедливого правосуддя в тому розумінні, яке цьому поняттю надає стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Лише такий суд, керуючись правовими засадами та за встановленою законом процедурою, є компетентним здійснювати правосуддя.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративний суд - суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ.

За нормою п. 2 ч. 1 ст. 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо: при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

В той же час, главою ІІ КАС України не врегульовано порядок передачі адміністративної справи на розгляд до окружного адміністративного суду, якщо справа не належить до предметної юрисдикції місцевого загального суду, як адміністративного суду.

За змістом ч. 6 ст. 7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Як вбачається з позовної заяви місцем проживання позивача є АДРЕСА_1 . Місцезнаходження відповідача ДПП є м. Київ, вул.. Федора Ернста, 3, а місцезнаходження відповідача центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) є м. Київ, пров. Музейний, 2-д.

За таких обставин, беручи до уваги, що інститут предметної юрисдикції розмежовує компетенцію адміністративних судів, із застосуванням аналогії закону суд дійшов висновку, що адміністративну справу необхідно передати за предметною та територіальною підсудністю до Окружного адміністративного суду м. Києва, оскільки дана справа не належить до юрисдикції Печерського районного суду м. Києва.

Разом з цим, відповідно до Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022, Окружний адміністративний суд міста Києва припинив здійснення правосуддя з 15.12.2022.

Згідно з п. 2 розділу II вказаного вище закону, до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Таким чином заявлені позивачем вимоги не підлягають розгляду Печерським районним судом міста Києва, а відносяться до компетенції Київського окружного адміністративного суду.

За даних обставин, суд вважає за необхідне матеріали даної позовної заяви передати до Київського окружного адміністративного суду, оскільки дана справа не належить до юрисдикції Печерського районного суду м. Києва.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 7, 20, 25, 29 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та постанови про відкриття виконавчого провадження, передати на розгляд до Київського окружного адміністративного суду (01133, Київ, бульвар Лесі Українки, 26).

Передача адміністративної справи з одного суду до іншого на підставі відповідної ухвали, яка підлягає оскарженню, здійснюється не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження такої ухвали, а в разі подання апеляційної скарги після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Р.В.Новак