Справа № 560/1760/24
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2024-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/1760/24
РІШЕННЯ

іменем України

07 березня 2024 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Петричковича А.І. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області , Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом від 02.02.2024, в якому просить: 1) визнати протиправними дії головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , періодів роботи згідно копії трудової книжки серії НОМЕР_1 ; 2) скасувати рішення головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 16.11.2023 №25 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 3) зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 07.01.2024; 4) зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , періоди роботи згідно копії трудової книжки серії НОМЕР_1 , зокрема з 05.11.1991 по 10.06.1992 на шахті «Центросоюз» виробничого об`єднання «Свердловантрацит», з 24.06.1992 по 17.03.1994 служба в ЗСУ, з 13.06.1994 по 29.08.1994 - на шахті «Центроспілка», з 12.09.1994 по 08.07.1995 на шахті ім. Я.М.Свердлова, з 02.09.1997 по 12.05.1998 ЗАТ «РЕСБУД», з 02.12.1998 по 06.02.2002 ДВАТ «Червоний партизан»; 5) зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до пільгового стажу на роботах з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці за списком №1, визначеного п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , періоди роботи згідно копії трудової книжки серії НОМЕР_1 , зокрема з 05.11.1991 по 10.06.1992 на шахті «Центросоюз» виробничого об`єднання «Свердловантрацит», з 24.06.1992 по 17.03.1994 служба в ЗСУ, з 13.06.1994 по 29.08.1994 - на шахті «Центроспілка», з 12.09.1994 по 08.07.1995 на шахті ім. Я.М.Свердлова, з 02.09.1997 по 12.05.1998 ЗАТ «РЕСБУД», з 02.12.1998 по 06.02.2002 ДВАТ «Червоний партизан».

В обґрунтування позовних вимог вказує, що пенсійний орган протиправно відмовив у призначенні пенсії, оскільки має необхідний пільговий стаж за Списком № 1 для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Ухвалою суду від 12.02.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

06.03.2024 до суду поступив відзив на позовну заяву, в якому Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №25 від 16.11.2023 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-ІV (за Списком № 1), у зв`язку з відсутністю необхідного страхового (25 років) та пільгового стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 (10 років). За результатами розгляду доданих до заяви документів встановлено, що заявником надано копію (замість оригіналу) трудової книжки НОМЕР_2 . Згідно наявних документів та даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, загальний страховий та пільговий стаж роботи згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-VI відсутні.

Також, провести розгляд справи в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін та повідомити про час та місце розгляду справи з метою участі в судовому засіданні представника управління.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до ч. 2 ст. 263 КАС України, справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з п. 1 ч. 6 ст. 262 КАС України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу.

З урахуванням п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України, характеру спірних правовідносин та предмету доказування у цій справі суд приходить до висновку про відсутність підстав для проведення судового засідання з повідомленням сторін, а тому в задоволенні клопотання представника відповідача слід відмовити.

З`ясувавши обставини на які сторони покликаються, як на підставу своїх вимог так і заперечень, оцінивши надані учасниками справи докази, суд прийшов до таких висновків, враховуючи наступне.

Копією трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 від 05.11.1991 стверджено наступні періоди роботи:

з 05.11.1991 по 10.06.1992 на шахті «Центросоюз» виробничого об`єднання «Свердловантрацит» на посаді слюсаря чергового з ремонту устаткування на поверхні, що передбачена розділом І Списку № 2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10;

з 24.06.1992 по 17.03.1994 служба в ЗСУ;

з 13.06.1994 по 29.08.1994 - на шахті «Центроспілка» на посаді слюсаря чергового з ремонту устаткування на поверхні, що передбачена розділом І Списку № 2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 11.03.1994 № 162;

з 12.09.1994 по 24.10.1994 - на шахті ім. Свердлова на посаді учня гірника;

з 25.10.1994 по 27.12.1994 на посаді гірника, що передбачена пунктом «а» розділом І Списку № 1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 11.03.1994 № 162;

з 28.12.1994 по 08.07.1995 в шахті ім. Свердлова на посаді машиніста підземних установок, що передбачена пунктом «а» розділу І Списку № 1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 11.03.1994 № 162;

з 02.09.1997 по 12.05.1998 ЗАТ «РЕМБУД»;

з 02.12.1998 по 06.02.2002 на шахті ДВАТ «Червоний партизан» на посаді гірника, що передбачена пунктом «а» розділу І Списку № 1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 11.03.1994 № 162 (арк. спр. 14-15).

13.11.2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п.1 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-IV.

Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №25 від 16.11.2023 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-ІV (за Списком № 1), у зв`язку з відсутністю необхідного страхового (25 років) та пільгового стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 (10 років).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Призначення та перерахунок пенсій в органах Пенсійного фонду України проводиться у відповідності до вимог Закону України № 1058-IV від 09.07.2003 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 в редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1 (далі Порядок № 22-1).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 розділу XIV-1 Закону № 1058-ІV право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, які зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності 25 років стажу, при зверненні за пенсією у період з 01.04.2023 по 31.03.2024 пенсія на пільгових умовах за Списком №1 призначається за наявності у чоловіків страхового стажу не менше 24 років 6 місяців.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці (5 років), за наявності передбаченого страхового стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» чоловікам на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Відповідно до ст. 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом (до 01.01.2004).

Згідно статті ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. Згідно п. д ст. 56 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Відповідно до ч. 1 ст. 62 Закону №1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 1-2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

У пункті 3 Порядку №637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Таким чином, лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 (далі - Порядок №442), та Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 №41, передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

За змістом пунктів 8 та 9 Порядку №442 відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінсоцполітики разом з МОЗ. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Зміст наведених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №1, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку №442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Так, на працівника, зайнятого на роботах із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Тобто, можна зробити висновок, що особи, які зайняті на роботах з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці за Списком №1, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця та/чи порушено норми законодавства при її проведенні, у тому числі, але не виключно, оформленні документів щодо неї, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком №1.

Аналогічні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі 520/15025/16-а.

Також, суд вважає, що посилання відповідачів на неможливість включення до пільгового стажу спірних періодів праці позивача в зв`язку з відсутністю уточнюючих довідок є безпідставними, оскільки наявний трудовий стаж позивача повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, підтверджено записами в трудовій книжці, яка є основним документом.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд і у постанові від 23 вересня 2021 року № 227/4273/16-а, зазначивши, що "(…) уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати лише в разі коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці".

Таким чином, вказані відповідачами підстави для не зарахування до пільгового стажу за Списком №1 періодів роботи позивача у спірному випадку не можуть бути визначальними обставинами, які обумовлюють право позивача на пільгову пенсію.

Щодо твердження відповідачів про ненадання позивачем оригіналу трудової книжки, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 2.23 розділу ІІ Порядку № 22-1 при поданні особою заяви в паперовій формі документи можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію.

Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах.

До заяви, поданої в електронній формі через вебпортал або засобами Порталу Дія, додаються скановані копії оригіналів документів. На створені електронні копії заявник накладає електронний підпис, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису.

До заяви про призначення (поновлення) пенсії особи, які тимчасово проживають за кордоном, додають копії документів, в тому числі документів про отримання тимчасового захисту або статусу біженця та реєстрацію їх місця тимчасового проживання / перебування за кордоном (з перекладом), засвідчені дипломатичним представництвом або консульською установою України або нотаріально.

Отже, Порядком № 22-1 передбачено можливість додавання до заяви про призначення пенсії копії трудової книжки, але лише у випадку подання такої заяви в електронній формі.

Суд зауважує, що позивач мав право і можливість подати заяву про призначення пенсії в електронній формі. Тоді відповідач відповідно до абзацу третього пункту 2.23 розділу ІІ Порядку № 22-1 при розгляді заяви, поданої в електронній формі, зобов`язаний був би врахувати всі подані заявником в електронному вигляді документи, та які завірені його електронним підписом.

Тобто згідно з нормами Порядку № 22-1 заявники, які подають документи у паперовій формі, перебувають у дискримінаційному положенні по відношенню до заявників, які подають документи в електронній формі, оскільки: позбавлені можливості додавати до заяви завірені ними копії документів; порядок приймання і розгляду заяв органами Пенсійного фонду України у паперовій та електронній формі однаковий та врегульований розділом IV Порядку № 22-1.

Відповідно до частини другої статті 24 Конституції України не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Пунктом 2 частини першої статті 1 Закон України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» встановлено, що дискримінація ситуація, за якої особа та/або група осіб за їх ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, віку, інвалідності, етнічного та соціального походження, громадянства, сімейного та майнового стану, місця проживання, мовними або іншими ознаками, які були, є та можуть бути дійсними або припущеними (далі певні ознаки), зазнає обмеження у визнанні, реалізації або користуванні правами і свободами в будь-якій формі, встановленій цим Законом, крім випадків, коли таке обмеження має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.

Водночас положеннями частини 1 статті 2 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» визначено зміст принципу недискримінації у законодавстві України, що передбачає незалежно від певних ознак: (1) забезпечення рівності прав і свобод осіб та/або груп осіб; (2) забезпечення рівності перед законом осіб та/або груп осіб; (3) повагу до гідності кожної людини; (4) забезпечення рівних можливостей осіб та/або груп осіб.

Рівність і недопустимість дискримінації особи є фундаментальними цінностями і сучасного міжнародного правопорядку, про що наголошено в низці міжнародних правових актів з питань захисту прав і свобод людини та громадянина, ратифікованих (приєднаних) Україною, зокрема у статтях 1, 2, 7 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року, у статті 1 Протоколу № 12 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, у статті 26 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права від 16 грудня 1966 року тощо.

З огляду на вище суд прийшов до висновку, що абзац другий пункту 2.23 розділу ІІ Порядку № 22-1 суперечить статті 1 і 2 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні», а тому в спірних правовідносинах органи Пенсійного фонду України повинні були керуватися правовими нормами Закону України, а не підзаконного нормативно-правового акта.

Тобто відповідач зобов`язаний був при розгляді заяви позивача розглянути паперову копію трудової книжки у тому самому порядку, що й копію трудової книжки, яка подана в електронній формі.

Таким чином, неврахування органами Пенсійного фонду України записів копії трудової книжки позивача, яка була подана ним у паперовій формі, є протиправним.

Таким чином, суд вважає, що відповідачами протиправно не зараховано до страхового стажу позивача періоди роботи з 05.11.1991 по 10.06.1992, з 24.06.1992 по 17.03.1994, з 13.06.1994 по 29.08.1994, з 12.09.1994 по 24.10.1994, з 25.10.1994 по 27.12.1994, з 28.12.1994 по 08.07.1995, з 02.09.1997 по 12.05.1998 та з 02.12.1998 по 06.02.2002.

Також, відповідачами протиправно не зараховано до пільгового стажу позивача періоди роботи: з 05.11.1991 по 10.06.1992 за Списком № 2; з 13.06.1994 по 29.08.1994 за Списком № 2; з 25.10.1994 по 27.12.1994 за Списком № 1; з 28.12.1994 по 08.07.1995 за Списком № 1; з 02.12.1998 по 06.02.2002 за Списком № 1;

При цьому, з врахуванням зазначених періодів роботи, пільговий стаж позивача на роботах з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці за списком №1 складає менше 4-х років, чого не достатньо для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п.1 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-IV.

Як наслідок, позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 07.01.2024, задоволенню не підлягають.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, суд, з урахуванням встановлених обставин у справі та вказаних вище висновків Верховного Суду, дійшов висновку, що позивач частково довів позовні вимоги, а суб`єкти владних повноважень також частково довели, що діяли у межах закону при прийнятті оскаржуваного рішення про відмову у призначенні пенсії, що підтверджено доказами, перевіреними в суді, тому позов задовольняється частково.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору, судових витрат, які визначені ст. 132 КАС України і підлягають розподілу, немає.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №25 від 16.11.2023 в частині відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до страхового та пільгового стажу періодів роботи згідно копії трудової книжки НОМЕР_1 від 05.11.1991.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 :

до страхового стажу періоди роботи з 05.11.1991 по 10.06.1992, з 24.06.1992 по 17.03.1994, з 13.06.1994 по 29.08.1994, з 12.09.1994 по 24.10.1994, з 25.10.1994 по 27.12.1994, з 28.12.1994 по 08.07.1995, з 02.09.1997 по 12.05.1998 та з 02.12.1998 по 06.02.2002 згідно копії трудової книжки НОМЕР_1 від 05.11.1991;

до пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи з 25.10.1994 по 27.12.1994, з 28.12.1994 по 08.07.1995 та з 02.12.1998 по 06.02.2002;

до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи з 05.11.1991 по 10.06.1992 та з 13.06.1994 по 29.08.1994.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судових витрат, які визначені ст. 132 КАС України і підлягають розподілу, немає.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 07 березня 2024 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт - НОМЕР_3 )
Відповідачі:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н, 29013 , код ЄДРПОУ - 21318350) Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26,м. Дніпро,Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н,49094 , код ЄДРПОУ - 21910427)
Головуючий суддя А.І. Петричкович