Справа № 420/23902/23
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2024-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/23902/23

Перша інстанція: суддя Хом`якова В.В.,

повний текст судового рішення

складено 21.11.2023, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби в Одеській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області (далі відповідач, ГУ ДПС), в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу ГУ ДПС в Одеській області форми «Ф» від 04.04.2023 року №0-1532.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що податкові повідомлення-рішення про визначення позивачу грошових зобов`язань не були йому надіслані належним чином, він їх не отримав, тому визначені контролюючим органом грошові зобов`язання не набули статусу узгоджених та відповідно статусу податкового боргу.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07.11.2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що ГУ ДПС в Одеській області сформувало три податкових повідомлення-рішення від 12.10.2022 року про визначення ОСОБА_1 податкових зобов`язань по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки:

- №1-1551 на суму 246561,30 грн.;

- №1-1551/2019 на суму 342966,77 грн.;

- №1-1551/2020 на суму 355822,20 грн.,

усього на суму 945350,27 грн..

Податкові повідомлення були надіслані на адресу ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , на підтвердження чого ГУ ДПС надало поштовий конверт з відміткою пошти про повернення «за закінченням терміну зберігання» 22.11.2022 року та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке не містить відмітки про вручення або одержання відправлення позивачем.

ОСОБА_1 не заперечує, що мешкає за адресою АДРЕСА_1 , але стверджує, що не отримував ніякої кореспонденції з податковими повідомленнями-рішеннями.

У зв`язку з несплатою податкової заборгованості відповідачем було винесено податкову вимогу форми «Ф» від 04.04.2023 року №0-1532, якою повідомлено про наявність податкового боргу у сумі 945350,27 грн..

Отримавши вказану вище вимогу та не погоджуючись з нею і вважаючи її передчасною, позивач звернувся до ДПС України з відповідною скаргою.

10.08.2023 року позивачем отримано рішення ДПС України №21033/6/99-00-06-01-02-06, яким оскаржувану вимогу залишено без змін.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що податковим органом було дотримано порядок надсилання податкових повідомлень-рішень позивачу, а недоліки оформлення конверту не є підставою для скасування податкової вимоги.

Колегія суддів при вирішенні даного спору виходить з наступного.

Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України передбачено те, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно пп.пп.14.1.153, 14.1.156, 14.1.157, 14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, під наступними термінами слід розуміти:

податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України;

податкове повідомлення-рішення - це письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності;

податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу;

податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п.54.1 ст.54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 54.5 ст.54 ПК України визначено, що якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність та повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, що встановлений цим Кодексом.

У відповідності до п.59.1 ст.59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Строки сплати податкового зобов`язання встановлені ст.57 ПК України, відповідно до п.57.2 якої регламентовано, що у разі коли відповідно до цього Кодексу або ж інших законів України контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов`язання платника податків із причин, не пов`язаних з порушенням податкового законодавства, та надсилає (вручає) податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум платнику податку, такий платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму податкового зобов`язання у строки, визначені в цьому Кодексі та в ст.297 МК України, а якщо такі строки не визначено, - протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення про таке нарахування.

У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, що зазначені у пп.54.3.1-54.3.6 п.54.3 ст.54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу (п.57.3 згаданої статті).

При зверненні платника податків до суду з позовом стосовно визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Таким чином, якщо рішення контролюючого органу про нарахування грошових зобов`язань не оскаржено або за результатами судового оскарження не скасовано і фактично є чинним, такі грошові зобов`язання при їх несплаті у встановлені строки набувають статусу податкового боргу, що є підставою формування та надсилання платнику податків податкової вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач має протягом тривалого часу у власності певне нерухоме майно і є платником податку на нерухоме майно.

Положеннями ст.266 ПК України встановлено, що платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості. Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка. Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку. Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, разом з детальним розрахунком суми/сум податку, та відповідні платіжні реквізити, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Пунктом 42.2 ст.42 ПК України передбачено, що податкові повідомлення-рішення вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно п.42.5 ст.42 ПК України у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику). У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Порядок надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 року №1204, передбачає, що податкове повідомлення-рішення вважається належним чином надісланим (врученим) платнику податків, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 Кодексу. Якщо пошта (поштова служба) не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти податкове повідомлення-рішення, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштою (поштовою службою) в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення. (п.п.2, 4 розділу ІІІ Порядку)

Отже, з наведеного вбачається та вірно зазначено судом першої інстанції, що факт отримання податкового повідомлення-рішення платником податків має важливе значення, оскільки з цим моментом законодавство пов`язує відлік певних строків. Вважається, що податкове повідомлення-рішення належним чином вручене, якщо вони надіслані за адресою платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові. Під адресою платника слід розуміти його місце проживання або податкову адресу.

Як вбачається з наданих податковим органом суду доказів надіслання позивачу податкових повідомлення-рішення від 12.10.2022 року про визначення ОСОБА_1 податкових зобов`язань по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки: №1-1551 на суму 246561,30 грн.; №1-1551/2019 на суму 342966,77 грн.; №1-1551/2020 на суму 355822,20 грн., а саме, сканкопій конверту та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, вказані податкові повідомлення-рішення були надіслані на адресу АДРЕСА_1 .

Вказана адреса відповідає адресі, вказаній у позовній заяві позивача, та позивач не заперечує, що мешкає за вказаною адресою.

Також зі сканкопії конверту вбачається, що конверт містить відмітку співробітника пошти про повернення відправлення «за закінченням терміну зберігання» 22.11.2022 року.

Такі доводи свідчать про належне виконання податковим органом порядку надіслання податкового повідомлення-рішення, відповідно до ст.42 ПК України, а тому зазначені вище податкові повідомлення-рішення вважаються такими, що вручені належним чином.

Щодо доводів позивача в позовній заяві та в апеляційній скарзі, про те, що поштовий конверт не містить реєстраційних індексів документів, що надсилались в такому конверті, що є порушенням Типової інструкції з діловодства в міністерствах, інших центральних та місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.2018 року №55 «Деякі питання документування управлінської діяльності», колегія суддів вважає, що така обставина не є беззаперечною підставою вважати, що контролюючий орган порушив порядок надсилання позивачу податкових повідомлень-рішень, визначений ст.42 ПК України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що така обставина, як відсутність на конверті реєстраційних номерів вкладених в нього документів, є недоліком відправлення вихідної кореспонденції, та не може бути достатньою підставою вважати, що позивачу відправлялись не податкові повідомлення-рішення, а будь-які інші документи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що податкова вимога ГУ ДПС в Одеській області форми «Ф» від 04.04.2023 року №0-1532 є правомірною, а вимоги позивача є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2023 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Суддя-доповідач К.В. Кравченко
Судді О.В. Джабурія Н.В. Вербицька