Справа № 300/8799/23
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2024-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" березня 2024 р. справа № 300/8799/23
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Тимощук О.Л., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовною заявою ОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення певних дій,
ОСОБА_2 (надалі, також представник позивача), який діє в інтересах ОСОБА_1 (надалі, також позивач, ОСОБА_1 ) 21.12.2023 звернувся в суд з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі, також відповідач, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, орган пенсійного фонду), у якій просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 16.12.1981 по 27.06.1987 на посаді консультанта кабінету політосвіти Рогатинського райкому Компартії України до стажу державної служби та перевести на пенсію державного службовця з 09.03.2023, відповідно до пункту 12 розділу ХІ Закону №889-VІІІ та статті 37 Закону №3723-ХІІ, здійснивши нарахування і виплату пенсії (з урахуванням виплачених сум) у розмірі 60% заробітної плати, зазначених у довідках за №79 та №80 виданих 07.03.2023 Головним управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.12.2023 відкрито провадження в цій адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку, визначеному статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с. 45-46).
Пунктом 5 резолютивної частини цієї ухвали витребувано у ГУ ПФУ в Івано-Франківській області належним чином засвідчені копії всіх документів позивача, які долучені до заяви від 09.03.2023 про переведення позивача з пенсії за віком на пенсію державного службовця.
Представник ГУ ПФУ в Івано-Франківській області 12.01.2024 подала до суду відзив на позовну заяву №0900-0902-7/1517 від 09.01.2024 (а.с.51-58), в якому заперечила щодо задоволення позовних вимог. На підтвердження своєї позиції зазначила, що пунктом 4-7 Прикінцевих положень Закону №1058-IV передбачено, що особам, пенсії/щомісячне довічне грошове утримання яким призначені відповідно до Закону України Про державну службу", розмір яких з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4-3 цього розділу, розрахований за нормами цього Закону, буде більший, проводиться автоматично, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійних справ. Зауважила, що ОСОБА_1 з 12.06.2011 по 01.05.2020 отримував пенсію державного службовця, у відповідності до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ при стажі державної служби 24 роки 11 днів, до якого було зараховано період роботи з 16.12.1981 по 27.06.1987 на посаді консультанта кабінету політосвіти Рогатинського райкому Компартії України. У зв`язку з набуттям чинності нового Закону №889-VIII втратив чинність і «Порядок обчислення стажу державної служби», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283, яким було передбачено, зарахування до стажу державної служби періодів роботи на посадах в партійних, профспілкових і комсомольських організаціях до припинення статті 6 Конституції УРСР, тобто 24.10.1990, а тому правових підстав для зарахування до стажу державної служби періоду роботи з 16.12.1981 по 27.06.1987 на посаді консультанта кабінету політосвіти Рогатинського райкому Компартії України немає. Вказана посада не відноситься до категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723 та актами Кабінету Міністрів України, відповідно стаж державної служби становить 19 років 7 місяців 17 днів. Станом на день набрання чинності Законом №889-VIII (01.05.2016) ОСОБА_1 не займав посади державної служби (звільнений 11.06.2011 з посади начальника управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі). Зазначила, що спірним рішенням ОСОБА_1 відмовлено в переведенні з пенсії за віком, призначеній відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу, оскільки ним було використано право на призначення та отримання пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" з 12.06.2011 до 01.05.2020. Також вказала на відсутність підстав для врахування довідки №80 від 09.03.2023 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше 20 років стажу роботи на посадах державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посаду державної служби, оскільки стаж державної служби складає менше 20 років. Враховуючи викладене, відсутні підстави для переведення позивача на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу. Таким чином, просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Разом з відзивом представник відповідача долучила копії документів пенсійної справи ОСОБА_1 (а.с. 51-58).
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив такі обставини.
Відповідно до записів №№10,11 трудової книжки ОСОБА_1 від 10.08.1977 та вкладки до неї, позивач з 16.12.1981 по 27.06.1987 перебував на посаді консультанта кабінету політосвіти Рогатинського райкому Компартії України (а.с. 64-75).
ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Івано-Франківській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV (а.с. 76).
Із метою переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу, позивач 09.03.2023 звернувся до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області із відповідною заявою та довідками про складові заробітної плати від 07.03.2023 №№79,80 (а.с. 60).
Вважаючи таку відмову протиправною, з метою захисту своїх порушених прав та інтересів, позивач через уповноваженого представника звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з таких підстав та мотивів.
Відповідно до частин 1 і 2 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Приписами частини 3 статті 46 Конституції України передбачено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом визначає Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV (як зазначено вище - Закон №1058-IV).
Відповідно до частини першої статті 9, частини першої статті 10 вказаного Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника. Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Положеннями частини 3 статті 45 Закону №1058-IV передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Питання пенсійного забезпечення державних службовців до 01.05.2016 врегульовувалося Законом України Про державну службу від 16.12.1993 за №3723-XII (надалі, також - Закон №3723-ХІІ).
З 01.05.2016 набрав чинності Закон України Про державну службу від 10.12.2015 за №889-VIII (надалі, також - Закон №889-VІІІ), відповідно до статті 90 якого встановлено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Відповідно до пункту 2 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII з 01.05.2016 втратив чинність Закон №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Згідно із пунктом 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VІІІ державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України Про державну службу та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу від 16.12.1993 №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Пункт 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VІІІ визначає, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України Про державну службу та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Статтею 37 Закону №3723-ХІІ встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Отже, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, стаття 37 Закону № 3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.
Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на пенсію відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 Закону № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Відтак, як вже зазначалось, після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом №889-VIII) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №889-VIII, та мають передбачені частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ вік і страховий стаж.
Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена у постанові Верховного Суду від 10.07.2018 у справі № 591/6970/16-а, від 19.03.2019 у справі № 466/5138/17, від 10.04.2019 у справі №607/2474/17.
Виходячи з системного аналізу положень Закону №889-VIII та статті 37 Закону № 3723-ХІІ, із набранням чинності Законом №889-VIII державні службовці втратили право на призначення спеціальних пенсії та отримали право на призначення пенсій на загальних підставах, тобто відповідно до положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Разом із цим, законодавцем передбачено виключення для тих осіб, які станом на 01.05.2016 мають не менш як 20 років стажу на посадах державної служби, незалежно від того, чи займали такі особи станом на 01.05.2016 посади державної служби. Для такої категорії осіб збережено право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ у розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок (страхові внески).
У свою чергу, вимоги щодо віку для призначення пенсій визначає стаття 26 Закону №1058-ІV. За загальним правилом особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років (абзац 1 частини 1 статті 26 Закону №1058-ІV). Як обумовлено абзацом 2 частини 1 цієї статті, починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.
Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 28 Закону №1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.
Також суд звертає увагу, що частина 1 статті 37-1 Закону № 3723-ХІІ у редакції, чинній до 01.01.2015, передбачала, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв`язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.
Законом України від 28.12.2014 № 76-VIII Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України статтю 37-1 Закону України Про державну службу № 3723-ХІІ викладено у новій редакції, згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.
Пунктами 4, 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 №865 Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України Про державну службу № 3723-ХІІ, визначається в такому порядку:
1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;
2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.
Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням ПФУ за погодженням з Мінсоцполітики.
Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 №865 Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії, який передбачав перерахунок пенсій у разі зміни розміру заробітної плати працюючого державного службовця, виключено, а пункт 5 викладено в такій редакції: форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.
У подальшому, 10.12.2015 прийнято новий закон, який регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, - Закон України Про державну службу №889-VIII.
У зв`язку з набранням з 01.05.2016 чинності Законом України Про державну службу №889-VIII, положення Закону України Про державну службу №3723-XII втратили чинність, в тому числі норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців (крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону №889-VIII).
Відповідно до статті 90 Закону №889-VIII, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-IV.
Відповідач у цій справі заперечує, серед іншого, наявність у позивача права на переведення з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", у зв`язку з тим, що позивачем було використано право на призначення та отримання пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу " з 12.06.2011 до 01.05.2020 та через те, що позивач не займав посади державної служби станом на 01.05.2016, маючи стаж державної служби 19 років 7 місяців 17 днів. Також вирішено не враховувати довідку №80 від 09.03.2023, видану ОСОБА_1 ГУ ПФУ в Івано-Франківській області про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше 20 років стажу роботи на посадах державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посаду державної служби, оскільки стаж державної служби складає менше 20 років. Надаючи оцінку наведеним мотивам відповідача, суд зазначає таке.
При розгляді цієї справи суди першої та апеляційної інстанції надали оцінку такому мотиву відповідача та, відхиливши його, з`ясували, що оскільки Закон №889-VIII не пов`язує нарахування пенсії за віком з отриманням раніше пенсії за Законом №3723-ХІІ, то право на пенсію одержують зазначені в пунктах 10 та 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII громадяни, які мають необхідний стаж державної служби, страховий стаж та відповідний вік.
Таким чином, суд не вважає за необхідне повторно надавати оцінку мотиву відмови позивачу в переведенні на інший вид пенсії, використаному ГУ ПФУ в Івано-Франківській області при повторному розгляді заяви ОСОБА_1 від 09.03.2023, аналогічну тому мотиву, який наводився ГУ ПФУ в Одеській області при первинному розгляді заяви від 09.03.2023 та помилковість якого встановлена судом.
Приписами пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII визначено, що стаж державної служби за період роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, встановлених на той час законодавством.
Отже, в даному випадку слід керуватися Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (надалі, також - Порядок №283).
Відповідно до пункту 1 Порядку №283, цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби.
Згідно із пунктом 3 Порядку №283 до стажу державної служби включається час роботи в організаціях, передбачених абзацом четвертим пункту 3 Положення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1993 року №1049, а саме: стаж роботи в організаціях (крім роботи у кооперативних та інших громадських організаціях), передбачених статтею 118 Кодексу законів про працю України.
За змістом статті 118 КЗпП України працівникам, звільненим від роботи внаслідок обрання їх на виборні посади в державних органах, а також у партійних, профспілкових, комсомольських, кооперативних та інших громадських організаціях, надається після закінчення їх повноважень за виборною посадою попередня робота (посада), а при її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою працівника, на іншому підприємстві, в установі, організації.
Згідно з роз`ясненням Міністерства юстиції України від 03.06.1994 №4-5-1156, погодженими з Кабінетом Міністрів України, до стажу державної служби зараховують період роботи в цих органах лише на виборних та відповідальних посадах до припинення дії статті 6 Конституції УРСР і внесення змін до статті 7 Конституції УРСР (до 24 жовтня 1990 року). Відповідальною вважається посада, прийняття на яку здійснювалось колегіальним органом (рішення, бюро, комітету, постановою конференції, зборів) партійних, профспілкових, комсомольських організацій.
Таким чином, вищезазначеним законодавством передбачено зарахування стажу роботи в партійних організаціях до стажу державного службовця, особам які працювали на виборних та відповідальних посадах в органах до 24.10.1990.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13.05.2020 у справі №2240/2515/18.
Отже, період роботи позивача на посаді консультанта кабінету політосвіти Рогатинського райкому Компартії України є таким, що підлягає зарахуванню до стажу державної служби.
Відповідно до запису №9 трудової книжки ОСОБА_1 від 10.08.1977 та вкладки до неї, позивач 16.12.1981 звільнений з посади відповідального секретаря правління Рогатинської районної організації товариства «Знання» в зв`язку з переходом на партійну роботу. Тобто 16.12.1981 останній робочий день на попередній посаді (відповідального секретаря правління Рогатинської районної організації товариства «Знання»). Відповідно до записів №№10, 11 цієї трудової книжки, позивач з 16.12.1981 по 27.06.1987 перебував на посаді консультанта кабінету політосвіти Рогатинського райкому Компартії України (а.с. 64-75).
Таким чином, оскільки 16.12.1981 був останнім робочим днем на попередній посаді, наступний період роботи (на посаді консультанта кабінету політосвіти Рогатинського райкому Компартії України) підлягає зарахуванню з 17.12.1981 по 27.06.1987.
При цьому, відповідача слід зобов`язати зарахувати позивачу до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця період роботи з 17.12.1981 по 27.06.1987 на посаді консультанта кабінету політосвіти Рогатинського райкому Компартії України.
Стосовно позовної вимоги щодо зобов`язання відповідача перевести ОСОБА_1 на пенсію державного службовця з 09.03.2023, суд зазначає таке.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.
При цьому, адміністративний суд з урахуванням фактичних обставин зобов`язаний здійснити ефективний захист порушених прав, а не лише констатувати факт наявності неправомірних дій. Для цього адміністративний суд наділений відповідними повноваженнями, зокрема, частиною 4 статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
Аналіз зазначених норм у їх взаємозв`язку зі статтями 2, 5 КАС України свідчить про те, що такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав, свобод чи інтересів позивача, що зумовлює необхідність їх відновлення належним способом у тій мірі, у якій вони порушені. Зміст вимог адміністративного позову, як і, відповідно, зміст постанови, має виходити з потреби захисту саме порушених прав, свобод та інтересів у цій сфері.
Розглядаючи питання зобов`язання перевести позивача на пенсію згідно іншого закону, суд повинен перевірити усі умови, за яких відповідач зобов`язаний здійснити таке переведення.
Відповідно до абзацу 1 пункту 4-7 розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-IV особам, пенсії/щомісячне довічне грошове утримання яким призначені відповідно до законів України "Про Кабінет Міністрів України", "Про державну службу", "Про Національний банк України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про судоустрій і статус суддів", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, розмір яких з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4-3 цього розділу, розрахований за нормами цього Закону, буде більший, проводиться автоматично, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійних справ.
Водночас, відповідно до абзацу 2 пункту 4-7 розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-IV, особи, пенсію яким переведено на пенсію на умовах цього Закону, у будь-який час можуть звернутися до органів Пенсійного фонду для переведення на пенсію/щомісячне довічне грошове утримання за нормами, зокрема, Закону України Про державну службу, із встановленням розміру пенсії, отримуваного до такого переведення, з 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому надійшла така заява.
Тобто, встановлені судом обставини у справі вказують на те, що позивач досяг необхідного віку (62 роки), має необхідний страховий стаж, в тому числі понад 20 років на посадах державних службовців. Отже, з урахуванням положень пункту 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII ОСОБА_1 має право на пенсію за віком на підставі статті 37 Закону №3723-XII.
При цьому, як встановлено судом вище право на переведення на пенсію державного службовця позивач має з 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому надійшла така заява, тобто з 01.04.2023.
Відтак, з метою забезпечення належного та ефективного відновлення порушених прав позивача на відповідне пенсійне забезпечення, слід зобов`язати ГУ ПФУ в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 17.12.1981 по 27.06.1987 на посаді консультанта кабінету політосвіти Рогатинського райкому Компартії України до стажу державної служби та перевести його з 01.04.2023 на пенсію за віком відповідно до пункту 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про державну службу від 10.12.2015 за №889-VIII та статті 37 Закону України Про державну службу від 16.12.1993 за №3723-XII.
Щодо позовної вимоги в частині зобов`язання ГУ ПФУ в Івано-Франківській області здійснити нарахування і виплату пенсії (з урахуванням виплачених сум) у розмірі 60% заробітної плати, зазначених у довідках за №79 та №80 виданих 07.03.2023 Головним управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, суд зазначає таке.
Як з`ясовано судом вище, відповідно до абзацу 2 пункту 4-7 розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-IV особи, пенсію яким переведено на пенсію на умовах цього Закону переведення на пенсію за нормами Закону України Про державну службу здійснюється на підставі відповідної заяви пенсіонера із встановленням розміру пенсії, отримуваного до такого переведення, з 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому надійшла така заява.
При цьому, вказаною нормою не передбачена зміна розміру пенсії за віком відповідно до Закону №3723-ХІІ, яку особа отримувала до переведення, з урахуванням додатково поданої довідки про заробітну плату.
Із проаналізованих вище норм вбачається, що з 01.12.2015 - початку застосування постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 № 1013 Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів, якою пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії, який передбачав перерахунок пенсій у разі зміни розміру заробітної плати працюючого державного службовця виключено, а її пункт 5 викладено в іншій редакції, та у зв`язку з набранням, у подальшому, чинності Законом №889-VIII, яким по-іншому врегульовані правовідносини, пов`язані із пенсійним забезпеченням державних службовців, пенсії, призначені за статтею 37 Закону №3723-XII, не підлягають перерахунку з урахуванням заробітку працюючих державних службовців.
Аналогічного висновку щодо відсутності правових підстав для перерахунку пенсій державних службовців у зв`язку з підвищенням пенсій працюючих державних службовців дійшов Верховний Суд у постанові від 29.09.2022 у справі №234/6967/17.
Також суд бере до уваги Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_3 щодо відповідності Конституції України (конституційності) підпункту 1 пункту 2 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII (щодо гарантій соціального захисту державних службовців) від 23.12.2022 №3-р/2022 у справі №3-132/2018 (5462/17).
У цьому рішенні Конституційний Суд України вказав, що виявлене в підпункті 1 пункту 2 розділу XI „Прикінцеві та перехідні положення Закону №889 законодавче упущення вказує на невиконання державою позитивних обов`язків з унормування в законі певного сегмента пенсійних відносин, є дискримінаційним щодо суб`єкта права на конституційну скаргу та інших осіб, яким надано право на призначення пенсії на підставі статті 37 Закону №3723, не забезпечує дотримання юридичної рівності як одного зі складників принципу верховенства права (правовладдя) та порушує конституційні гарантії права на соціальний захист.
На підставі наведеного Конституційний Суд України дійшов висновку, що підпункт 1 пункту 2 розділу XI „Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII у тім, що він унеможливив перерахунок розмірів пенсій, призначених на підставі статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ зі змінами, не відповідає Конституції України (є неконституційним).
Водночас, відповідно до пункту 2 резолютивної частини зазначеного рішення ухвалено, що підпункт 1 пункту 2 розділу XI „Прикінцеві та перехідні положення Закону України „Про державну службу від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, визнаний неконституційним у зазначеному аспекті, втрачає чинність через три місяці з дня припинення чи скасування в Україні воєнного стану, введеного Указом Президента України „Про введення воєнного стану в Україні від 24 лютого 2022 року № 64/2022 зі змінами.
Також Конституційний Суд України звернув увагу на обов`язок Верховної Ради України внормувати перерахунок розмірів пенсій осіб, яким надано право на призначення пенсії на підставі статті 37 Закону № 3723-ХІІ зі змінами, з урахуванням приписів Конституції України та цього Рішення.
Таким чином, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України 23.12.2022 №3-р/2022, правове регулювання перерахунку пенсій державних службовців у майбутньому зазнає змін. Однак до врегулювання Верховною Радою України питання перерахунку пенсій, призначених на підставі статті 37 Закону №3723-ХІІ, підстав для такого перерахунку немає, що узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 28.02.2023 у справі №520/6418/21.
Оскільки позивач до 01.05.2020 отримував пенсію за віком згідно норм Закону №3723-ХІІ, а з 01.05.2020 ОСОБА_1 було переведено на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, при поверненні на пенсію за віком згідно Закону №3723-ХІІ відсутні підстави враховувати дані нових довідок про заробітну плату від 07.03.2023 №№79, 80.
Зважаючи на викладене, вимога про зобов`язання відповідача здійснити нарахування і виплату пенсії (з урахуванням виплачених сум) у розмірі 60% заробітної плати, зазначених у довідках за №79 та №80, виданих 07.03.2023 Головним управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області є безпідставною та не підлягає задоволенню.
Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до наявної в матеріалах справи квитанції №6K03-8AP6-MTBC-475X від 16.12.2023 позивач при зверненні до суду з цією позовною заявою сплатив судовий збір в розмірі 1073,60 грн (а.с. 1).
Доказів понесення сторонами будь-яких інших витрат, пов`язаних з розглядом справи суду не надано, відтак, зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача частина сплаченої ним суми судового збору в розмірі 536,80 грн, що пропорційно до задоволених позовних вимог.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статями 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Позов задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 17.12.1981 по 27.06.1987 на посаді консультанта кабінету політосвіти Рогатинського райкому Компартії України до стажу державної служби та перевести його з 01.04.2023 на пенсію за віком відповідно до пункту 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про державну службу від 10.12.2015 за №889-VIII та статті 37 Закону України Про державну службу від 16.12.1993 за №3723-XII.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ - 20551088) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ;

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, адреса: вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018, код ЄДРПОУ - 20551088.

Суддя /підпис/ Тимощук О.Л.