Справа № 334/10449/23
Суддя: Ісаков Д. О.
Дата ухвалення: 2024-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 18.01.2024
Провадження № 2-а/334/8/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя

у складі: головуючого - судді Ісакова Д.О.,

за участі секретаря - Прийменко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

15 листопада 2023 до Ленінського районного суду м.Запоріжжя надійшла позовна заява представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Стариченко Миколи Петровича до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі ЕАР №6122130 від 04.11.2023 року.

В обґрунтування позову зазначено, що 06.11.2023 при ознайомленні з матеріалами справи № 335/8374/23, що перебувала в провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, представником позивача було виявлено, що відносно ОСОБА_1 старшим лейтенантом поліції Курковським Павлом Валерійовичем була складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР N° 6122130 від 04.11.2022.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 6122130 від 04.11.2022, яка винесена старшим лейтенантом поліції в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Курковським Павлом Валерійовичем «04.11.2022 о 15 год. 09 хв. в АДРЕСА_1 керував транспортним засобом без посвідчення водія на право керування ТЗ відповідної категорії, тобто не отримував взагалі».

Вказаною постановою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400,00 гривень.

З лютого 2022 року ОСОБА_1 проходить військову глужбу у військовій частині НОМЕР_1 (60 механізована Інгулецька бригада) на посаді головного сержанта 3-ї гаубично-самохідної артилерійської батареї, що підтверджується копією військового квитка.

У зв`язку з проходженням військової служби ОСОБА_1 за місцем реєстрації не проживає, в нього відсутній сталий мобільний зв`язок та доступ до Інтернету. Поштові відправлення, що направлялися судом на адресу реєстрації фізично не міг втримувати, оскільки перебував в місцях дислокації військової частини.

Про існування вищезгаданої постанови нічого не знав до 06.11.2023, оскільки не отримував її ні засобами поштового зв`язку ні від співробітників патрульної поліції.

У відповідь на адвокатський запит до полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції щодо надання копії постанови серії ЕАР № 6122130 від 04.11.2022 мені було повідомлено, що "Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у визначений строк, постанова надсилається для примусового виконання до органів державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи та місцезнаходженням його майна в порядку встановленого законом"

Таким чином вказана постанова була надіслана до відділу державної виконавчої служби в м. Запоріжжя за місцем мешкання ОСОБА_1 .

З винесеною постановою позивач не згодний, вважає її необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з неповним з`ясуванням суб`єктом владних повноважень обставин, що мають значення для цієї справи, невідповідністю зроблених ним висновків, а також очевидним порушенням з боку останнього законодавства.

Так, відповідно до оскаржуваної постанови зазначено, що «водій керував транспортним засобом», проте в матеріалах справи відсутні будь-які докази факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Позивач наголошує на тому, що працівники поліції не зупиняли автомобіль. В момент, коли до позивача підійшов поліцейський ОСОБА_1 знаходився у нерухомому припаркованому автомобілі згідно правил дорожнього на узбіччі дороги.

Відео, що наявне в матеріалах справи фіксує лише розмову співробітників поліції з ОСОБА_1 біля непорушного транспортного засобу PEUGEOT 206. Жодних доказів керування автомобілем матеріали справи не містять.

Співробітник поліції, встановивши дані позивача, нехтуючи своїми обов`язками, встановленими КУпАП, склав відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП без жодних належних доказів того, що позивач керував транспортним засобом, а також, що він був позбавлений права керування в минулому.

В матеріалах справи відсутні докази підтвердження того, що ОСОБА_1 не мав права керування транспортним засобом.

Під час винесення постанови, поліцейський повинен був мати доказову інформацію на підтвердження того, що ОСОБА_1 не мав права керування та відповідно в якості доказу долучити цю інформацію до матеріалів справи.

Враховуючи наведене, просить поновити строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №6122130 від 04.11.2022, складену старшим лейтенантом поліції Курковським Павлом Валерійовичем. Судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою № 334/10449/23 від 18.01.2024 справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позо вного провадження з викликом сторін.

11.12.2023 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якій вказав, що під час несення служби, інспектором взводу №3 роти №1 батальйону №2 полк патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції ОСОБА_2 04.11.2022 близько 15 год. зупинив транспортний засіб у м. Кривому Розі, по вул. Чумацький шлях Е/О 161 водій якого. ОСОБА_1 , порушив швидкісний режим, відповідно до чого вказаний транспортний засіб було зупинено на підставі ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» та у подальшому з`ясовано, шо ОСОБА_1 керував транспортним засобом PEUGEO 308 з д.н.з. НОМЕР_2 , не маючи права керування, а саме не отримував посвідчення водія на право керування відповідної категорії, чим порушив п. 2.1 (а) ПДР України». Особу водія було встановлено за посвідченням учасника бойових дій НОМЕР_3 . Також повідомлено, що оскаржувана постанова була отримана позивачем безпосередньо на місці зупинки відразу після розгляду справи 04.11.2022, також враховуючи те, що вона не була ним своєчасно сплачена її було надіслано на примусове виконання окрім того Дніпровським ВДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) було відкрито виконавче провадження та закрито у зв`язку з повним його виконанням. Отже останньому було відомо про неї не 06.11.2023, а 04.11.2022.

Також, згідно інформаційно-телекомунікаційної системи інформаційного порталу Національної поліції України позивач ОСОБА_1 взагалі не отримував посвідчення водія відповідної категорії.

В задоволенні позову просив відмовити.

Представник позивача - адвокат Стариченко М.П. в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити з підстав викладених у позові, розглянути справу без участі позивача та його представника.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив в задоволенні позовних вимог відмовити, розгляд справи провести без його участі.

Відповідно до ч.1, п.2 ч.2 статті 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд приходить до наступних висновків.

абзацом 1 частини 1 статті 25 Кодексу адміністративного судочинства України (підсудність справ за вибором позивача), адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим, справа підсудна Ленінському районному суду м. Запоріжжя.

Відповідно до вимог ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно із п.1 ч.1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За нормою п.1 ч.1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення відповідача у даному випадку - постанова про адміністративне стягнення є правовим актом індивідуальної дії.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Судом встановлено, що 04.11.2022 інспектором взводу №3 роти №1 батальйону №2 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Курковський Павло Валерійович винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАР №6122130, відповідно до якої: 04.11.2022 о 15 год 09 хв. в м. Кривий Ріг, вулиця Чумацткий шлях Е/О 161, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом PEUGEOT 206, державний номерний знак НОМЕР_4 , без посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, тобто не отримував взагалі, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, і накладено штраф у розмірі 3400,00 гривень. Особу водія було встановлено за посвідченням учасника бойових дій НОМЕР_3 .

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов1 язані:знати і неухильно дотримуватись вимor цього Закону. Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до статті 32 Закону Україну «Про Національну поліцію» (зі змінами від 16.02.2021) поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, у таких випадках:

якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи;

якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення;

якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю:

якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або' для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо;

якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо- транспортної пригоди, іншої надзвичайної події;

якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення.

Стаття 16 Закону України «Про дорожній рух» визначає обов`язки водія серед яких:

мати при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат "Зелена картка"), пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія, реєстраційному документі на транспортний засіб, або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії, або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), а також інші документи, передбачені законодавством;

виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, а водії військових транспортних засобів - поліцейського або посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством. Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами. У випадку подання сигналу про зупинку водій зобов`язаний:

зупинити транспортний засіб з дотриманням вимог тримати руки в полі зору поліцейського або посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України і не виходити з транспортного засобу без дозволу;

на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - поліцейського або посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат "Зелена картка") або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на паперовому чи електронному носії або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), інші документи, що визначені законодавством.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2.4 (а) Правил дорожнього руху (затверджених постановою Кабінету Міністрів №1306 від 10.10.2001) України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 ПДР України.

Як передбачено пунктом 2.1 а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 2 статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно інформаційно-телекомунікаційної системи інформаційного порталу Національної поліції України позивач ОСОБА_1 взагалі не отримував посвідчення водія відповідної категорії.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення органу (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються постановою про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне

правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи

Врахувавши ст.222 КУпАП, ст.278 КУпАП, що до його компетенції належить розгляд адміністративної справи за порушення правил дорожнього руху, з`ясувавши всі обставини, які підлягають з`ясуванню під час розгляду адміністративної справи (ст.280 КУпАП), оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП), додержуючись вимог ст.258 КУпАП. наказу 1395 від 07.11.2015 року «Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853, встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, роз`яснивши права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності: ст.ст. 268, 287-289, 307-308 КУпАП, інспектор виніс, на місці вчинення правопорушення, відносно ОСОБА_1 постанову за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Виходячи зі статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», яка визначає, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика ГІалата Верховного Суду у своїй постанові від 25.06.2020 у справі №520/2261/19 вказала, що визначений статтею 77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких грунтуються його вимоги.

Виходячи з чого позивач повинен також довести факти своєї невинуватості.

Щодо скасування постанови через те, що постанова не відповідає вимогам законодавства та ненадання можливості скористатися правами визначеними ст. 268 КУпАП.

Відповідно до п. 5 Розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395 (далі Інструкція), поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення враховує наступні факти:

чи належить до її компетенції розгляд цієї справи;

чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці);

чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи;

чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого. їх законних представників і адвоката.

На підставі ст.283 КУпАГІ постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

По справі про адміністративне правопорушення виноситься одна з таких постанов:

про накладення адміністративного стягнення;

про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 КУпАП;

про закриття справи (пункт 3 Розділу IV Інструкції).

Постанова про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу XIII цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Стосовно невідповідності вимог Постанови Пленуму Верховного суду від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» слід вказати на наступне. Вказані вимоги викладені в п. 24 Пленуму поширюються на судовіпостанови. Вимоги щодо постанов, які виносяться органами!посадовими особами), які є відмінними від суду, як вже було зазначено вище викладені в ст. 283 КУпАП. Більш того технічний опис постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані в неавтоматичному режимі, яка наразі оскаржується, передбачені наказом МВС №1395 від 07.11.2015 року та містять вичерпний перелік відомостей які мають міститися у наведених постановах.

Верховний Суд у постанові по справі №127/19283/17 від 25.09.2019 зазначає: «Верховний Суд наголошує, право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення. Позивач, подавши позов, обґрунтував свою позицію, проте жодного доказу на обґрунтування своєї позиції до суду не надав.

Згідно ч. 1 ст. 33 КУпАП при накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Позивач в адміністративному позові не надав доказів відсутності з його боку порушення Правил дорожнього руху, більш того матеріали справи не містять доказів отримання позивачем посвідчення водія.

За вищевказаних обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки оскаржувана постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та застосувати адміністративне стягнення за вищевказане правопорушення, доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що позов є необґрунтованим, а відтак в задоволенні позову слід відмовити повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Керуючись статтями: 2, 12, 77, 241-246, 257, 262, 286, 295 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ЕАР №6122130 від 04.11.2022.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, , адреса: 03048, м. Київ, вулиця Федора Ернста, буд. 3.

Суддя Ісаков Д.О.