Справа № 240/3077/24
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2024-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

05 березня 2024 року м. Житомир справа № 240/3077/24

категорія 111030000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Семенюк М.М., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач 13.02.2024 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним і скасувати рішення ГУ ДПС у Житомирській області від 14.10.2022 №8/06-30-04-04-20 щодо можливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку, залишене без змін рішенням про результати розгляду скарги Державної податкової служби України від 16.12.2022 № 16856/6/99-00-06-02-01-06, тобто з пропуском встановленого ч. 4 ст. 122 КАС України тримісячного строку звернення до суду.

Ухвалою від 19.02.2024, копію якої позивач отримав 19.02.2024, суд залишив позов без руху для подання заяви про поновлення строку із зазначенням причин пропуску строку.

На виконання вказаної ухвали, позивач подав заяву (вх. від 27.02.2024) про поновлення строку звернення до суду, в якій зазначив, що спірне рішення отримав 21.12.2022; з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, діяльність товариства була призупинена і почалась відновлюватися лише у 4 кварталі 2022 року; строк адміністративного оскарження становить 1095 днів.

Вирішуючи питання щодо строків звернення до суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень..

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися, не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Як стверджує у заяві позивач, рішення Державної податкової служби України від 16.12.2022 № 16856/6/99-00-06-02-01-06 про результати розгляду в досудовому порядку скарги на рішення ГУ ДПС у Житомирській області від 14.10.2022 №8/06-30-04-04-20 він отримав 21.12.2022.

Отже, відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України, позивач мав звернутися до суду з позовом в період з 21.12.2022 по 21.03.2023.

Щодо твердження, що діяльність товариства була призупинена і почалась відновлюватися лише у 4 кварталі 2022 року, то суд зазначає, воно не є свідченням того, що позивач не міг вчасно звернутися до суду з позовом, враховуючи, що позивачем ніяких доказів того, що з 21.12.2022, отримавши рішення Державної податкової служби України від 16.12.2022 № 16856/6/99-00-06-02-01-06.

Суд звертає увагу, що відповідно до постанови Верховного Суду від 29 вересня 2022 року по справі № 500/1912/22, сам факт запровадження воєнного стану в Україні, без обґрунтування неможливості звернення до суду саме позивачем у встановлені строки у зв`язку із запровадженням такого, не може безумовно вважатися поважною причиною для безумовного поновлення цих строків.

В своїй заяві позивач ніяким чином не обґрунтовує, як воєнний стан унеможливив йому вчасно звернутися до суду з позовом, враховуючи, що військовий стан на територій України діяв і на день звернення позивача до суду 13.02.2024, однак це ніяким чином не перешкодило зверненню з позовом.

Щодо твердження позивача, що строк на оскарження рішення становить 1095 днів, суд зазначає наступне.

Відносини у сфері оподаткування, права та обов`язки платників податків і зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження та обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Спеціальною нормою, яка встановлює порядок оскарження рішень контролюючих органів, є стаття 58 ПК України. З її змісту вбачається, що у платника податків є право розсуду в обранні адміністративного та/або судового порядку оскарження такого рішення після його отримання. Обрання платником податків в першу чергу адміністративного порядку оскарження рішення не виключає можливості надалі звернутися до суду з відповідним позовом, що визнається досудовим порядком вирішення спору. Водночас якщо після отримання рішення контролюючого органу платник податків звертається до суду з позовом, його право на адміністративне оскарження такого рішення втрачається.

Пунктом 56.18 статті 56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Верховний Суд у постанові від 26.11.2020 у справі №500/2486/19 сформував правовий висновок, відповідно до якого норма пункту 56.18 статті 56 ПК України не визначає процесуального строку звернення до суду і, відповідно, не є спеціальною щодо норми пункту 56.19 статті 56 ПК України. Водночас норма пункту 56.19 статті 56 ПК України є спеціальною щодо норми частини четвертої статті 122 КАС України, має перевагу в застосуванні у податкових спорах і регулює визначену її предметом групу правовідносин - оскарження в судовому порядку податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 ПК України). Вона встановлює строк для їх оскарження протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Відтак, для забезпечення узгодженості судової практики з висновком, викладеним у постанові від 26.11.2020 у справі №500/2486/19, Верховний Суд зазначив, що під час вирішення тотожних спорів повинні враховуватися наведені висновки щодо застосування норм права.

Одночасно Верховний Суд зазначив, що відступає від висновку про застосування норми права щодо строку звернення до суду в частині того, що положення пункту 56.18 статті 56 ПК України є спеціальними щодо приписів статті 122 КАС України, а тому незалежно від використання платником податків права на адміністративне оскарження такий строк становить 1095 днів.

Також Верховний Суд зробив висновок, що пунктом 56.18 статті 56 ПК України встановлено лише спеціальний строк у податкових правовідносинах (строк давності), протягом якого у платника податків за загальним правилом існує право ініціювати в суді спір щодо правомірності податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу.

Водночас правового висновку про те, що пунктом 56.18 статті 56 ПК України встановлено процесуальний строк звернення до суду, а так само і про те, що він становить 1095 днів, постанова Верховного Суду не містить.

У розвиток наведеного правозастосування, з урахуванням змін, що відбулися в суспільних відносинах, а також практичних результатів існування тривалий час судової практики, відповідно до якої процесуальний строк звернення до суду в податкових спорах становить 1095 днів, Верховний Суд у складі судової палати вважає за необхідне змінити попередні підходи до застосування норм права, які регулюють питання строку звернення до суду в податкових правовідносинах.

Верховний Суд вказав, що граматичне тлумачення змісту пункту 56.18 статті 56 ПК України дає підстави для висновку, що вказана норма не встановлює процесуальних строків звернення до суду. Абзац перший цієї норми презюмує право платника податків використати судовий порядок оскарження відповідного рішення контролюючого органу та встановлює момент виникнення права на відповідне оскарження - з моменту отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу. Також він передбачає, що при реалізації такого права необхідно враховувати строки давності, установлені статтею 102 ПК України. При цьому мова йде не тільки про строки, згадані в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті.

Отже, Верховний Суд у складі судової палати дійшов висновку, що зазначений у пункті 102.1 статті 102 ПК України строк є саме строком давності, який має матеріально-правову природу, а тому не може бути одночасно і процесуальним строком звернення до суду. Між правовою природою матеріально-правового строку давності в податкових правовідносинах та процесуального строку звернення до адміністративного суду є сутнісна різниця, а тому помилковим є ототожнення їх призначення при використанні.

Таким чином, у випадку досудового вирішення спору, тобто оскарження рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в адміністративному порядку, встановлюється тримісячний строк звернення до суду, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження. У разі, якщо процедура адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення не застосовувалась, для оскарження податкового повідомлення-рішення застосовується шестимісячний строк звернення до суду, передбачений абзацом першим частини другої статті 122 КАС України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач скористався досудовим порядком врегулювання спору, звернувшись зі скаргою до ДПС України, за результатом розгляду якої було прийнято рішення № 16856/6/99-00-06-02-01-06 від 16.12.2022, яким було залишено без змін рішення ГУ ДПС у Житомирській області від 14.10.2022 №8/06-30-04-04-20.

Отже, з урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що в даному випадку спірне рішення контролюючого органу має бути оскаржено у судовому порядку із застосуванням загальної норми передбаченої ч. 4 ст. 122 КАС України, а тому посилання позивача на норми пп.56.18 ст.56 та ст. 102 ПК України суд не приймає.

При цьому слід зазначити, що зміна судової практики щодо строків звернення до суду з позовами, предметом яких є податковий спір, відбулась до 21.12.2022 - дата початку строку звернення до суду з даним позовом.

Позивачем у заяві про поновлення строку для звернення до суду не вказуються обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від його волевиявлення, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду.

Таким чином, враховуючи, що позивачем пропущений строк звернення до суду, в заяві не зазначені підстави пропуску звернення до суду, які можуть бути визнані судом поважними, приписи ч. 2 ст. 123, п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України, позов належить повернути позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 169, 243, 248 КАС України,

ухвалив:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Суддя М.М. Семенюк