Справа № 529/40/24
Суддя: Петренко Л. Є.
Дата ухвалення: 2024-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 529/40/24
Провадження № 2-а/529/1/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Петренко Л.Є.,

секретаря Звягольської В.А.,

з участю представника позивача Лазоренко О.М.,

представника відповідача Бодак М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Мороз С.В. 12.01.2024 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 51 000 грн. за ч.2 ст.132-1 КУпАП.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 12.12.2023 начальником відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Державної служби України з безпеки на транспорті Сидоренко А.В. було прийнято постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України, за вчинення адміністративного правопорушення за ч.2 ст.132-1 КУпАП України, серії АА № 00015838, якою позивача піддано штрафу в розмірі 51 000 грн., за те що він 07.12.2023 о 20 год. 12 хв., за адресою М-03, км 348+870, Полтавська область керуючи транспортним засобом Renault Premium державний номерний знак НОМЕР_1 допустив порушення перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України у вигляді: перевищення загальної маси транспортного засобу на 50,525% (20.21 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 28,191% (3,242 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11,5 тон, навантаження на строєні осі транспортного засобу на 38,95% (9,348 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на строєні осі 24 тони та відстані між осями понад 1,3 м до 1,4 м. При цьому вказане адміністративне правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі технічним засобом WIM 53, Q-Free HI-TRAC TMU4 WIM, 053*001.

Із вказаною постановою позивач не погоджується, оскільки відсутні будь-які докази вчинення цього адміністративного правопорушення, дії позивача не містять будь-яких ознак скоєння вказаного адміністративного правопорушення, зокрема вини ОСОБА_1 , а до постанови внесено спотворену інформацію, яка не відповідає дійсності.

Тому, як 07.12.2023, згідно з товарно-транспортною накладною №ДП-014, автомобільним перевізником фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , здійснювалось перевезення вантажу, а саме насіння соняшника 2023 року з пункту навантаження - селища Скороходове, Чутівського району, Полтавської області до пункту розвантаження - м.Полтава, вул. Маршала Бірюзова, 17. Замовником -вантажовідправником перевезення насіння соняшника було ТОВ Вілєна Профіт, вантажоодержувач ПрАТ ПОЕЗ Кернел-Груп.

Відповідно до даних вказаної Товарно-транспортної накладної на момент вибуття вантажу з пункту навантаження загальна маса транспортного засобу з вантажем становила - 38 160 тон. Згідно з даними зважування на пункті розвантажування (ПрАТ ПОЕЗ Кернел-Груп, м. Полтава, вул. Маршала Бірюзова, 17), загальна маса транспортного засобу з вантажем становила - 38 300 тон.

Представник позивача просить визнати оскаржувану постанову протиправною та скасувати її, при цьому закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях позивача складу та події адміністративного правопорушення.

02.02.2024 у справі відкрито провадження за вказаним позовом з призначенням судового засідання з розгляду справи по суті.

19.02.2024, до суду надійшов відзив на позов від представника відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті адвоката Бодак М.В., в якому вказано, що постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА №00015838 від 12.12.2023 встановлено, що 07.12.2023 о 20 год 12 хв., за адресою М-03, км 348+870, Полтавська область, зафіксовано транспортний засіб RENAULT PREMIUM, державний номерний знак НОМЕР_2 , відповідальна НОМЕР_3 допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, визначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 50.525% (20.21 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 28.191% (3.242 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11.5 тон, навантаження на строєні осі транспортного засобу на 38.95% (9.348 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на строєні осі 24 тони та відстані між осями понад 1,3м до 1,4м, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 1321 КУпАП.

Вищевказане правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки WIM 53, Q-Free HI-TRAC TMU4WI M, 053*001, сертифікат перевірки типу №UA.TR.001 62-21 Rev.0, чинний до 16.06.2031; свідоцтво про повірку: №2841 від 31.08.2023, чинне до 31.08.2024 (підсистема вагового контролю) та сертифікат перевірки типу № UA.TR.001 100-21 Rev.0, чинний до 27.09.2031; свідоцтво про повірку №23-21/000205 від 28.09.2023, чинне до 25.09.2024 (підсистема габаритного контролю).

Вказаний представник відповідача вважає безпідставні доводи позивача, щодо відсутності в постанові інформації про сертифікат відповідності приладу вимірювання, адже згідно встановлених законодавством вимог до змісту постанови остання має містити відомості саме щодо серії, номера свідоцтва про повірку технічного засобу та строку його дії та вказані відомості зазначено безпосередньо тексті оскаржуваної постанови в розділі Інформація про технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення.

Натомість, сертифікат відповідності відповідно до чинного законодавства про метрологію та метрологічну діяльність видається на обладнання, що вводиться в експлуатацію вперше, та після закінчення строку дії сертифіката відповідності вимірювальні прилади підлягають періодичній повірці.

Відповідачем в повній мірі дотримано вимог встановленого порядку повідомлення позивача про винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Відповідно до абзацу 10 пункту 8 Інструкції №512 постанова серії АА №00015838 від 12.12.2023 набрала законної сили.

Оскаржувана постанова містить всі передбачені законодавством відомості щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, що підтверджується, зокрема: 1) фотографіями транспортного засобу, здійсненими в момент проїзду через автоматичний пункт; 2) інформаційною карткою автоматичного пункту габаритно-вагового контролю, сформованою автоматичним пунктом при фіксації адміністративного правопорушення, вчиненого Позивачем; 3) витягом з програми АРМ-аудиту щодо виявленого правопорушення.

Перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великоваговим транспортним засобом позивача підтверджується загальними результатами зважування, які, у випадку, якщо вони не перевищують нормативні габаритно-вагові параметри, не підлягають зазначенню у постанові.

Зміст постанови АА №0015838 від 12.12.2023 відображає усі істотні ознаки складу правопорушення, усі відомості, які містяться в оскаржуваній постанові, відповідають вимогам чинного законодавства, відповідає усім критеріям та містить усю необхідну інформацію, передбачену КУпАП та пунктом 17 Порядку №1174, а отже зміст оскаржуваної постанови відображає ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 132-1 КУпАП (перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами).

Також, представник відповідача зазначила, що відповідно, внесенню до ЄДРТЗ підлягають лише власники транспортних засобів (фізичні та юридичні особи) або належні користувачі транспортних засобів, які несуть відповідальність, згідно правил встановлених статтею 14-3 КУпАП, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП лише у випадку такого їх внесення до ЄДРТЗ.

Саме зазначені відомості надаються уповноваженій посадовій особі відповідача на її запит при розгляді нею справи про адміністративне правопорушення.

За відсутності відомостей про належного користувача у ЄДРТЗ, уповноваженій посадовій особі відповідача, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, надаються відомості про особу, за якою зареєстрований транспортний засіб.

При цьому, невнесення відомостей до ЄДРТЗ щодо належного користувача транспортного засобу, незалежно від підстав такого невнесення викликає автоматичне визначення відповідальною особою за вчинення адміністративних правопорушень саме особу, за якою зареєстрований транспортний засіб або ж керівника юридичної особи, за якою він зареєстрований (Позивача).

Таким чином, з аналізу зазначених вище положень законодавства вбачається, що особою, за якою зареєстровано транспортний засіб, вважається власник даного транспортного засобу та саме на таку особу відповідно до статті 14-3 КУпАП покладається адміністративна відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною 2 статті 132-1 цього Кодексу, за умови відсутності в ЄДРТЗ відомостей про належного користувача даного транспортного засобу.

У вказаних спірних правовідносинах засобами автоматичної фіксації було виявлено 3 окремих порушення габаритно-вагових норм під час руху одного транспортного засобу (перевищення загальної маси та перевищення навантаження на осі), кожне з яких є окремою та самостійною підставою для притягнення відповідальної особи до адміністративної відповідальності та застосування штрафу.

Наявними матеріалами автоматичної фіксації чітко підтверджується факт перевищення транспортним засобом позивача нормативних вагових параметрів під час руху в межах однієї смуги руху, натомість відповідні доводи позивача про визначення маси транспортного засобу двічі з огляду на проїзд вагових платформ на різних смугах руху та подальше додавання отриманих результатів не відповідають дійсності, спростовуються наявними у справі матеріалами та є цілком надуманими позивачем виключно з метою сформувати у суду викривлене уявлення про фактичні обставини справи та уникнути відповідальності за допущене порушення

У зв`язку з чим представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі у зв`язку із їх безпідставністю та необгрунтованістю.

Представник позивача адвокат Лазоренко О.М. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги позивача з підстав викладених у позовній заяві та просила їх задовольнити. Також вказала, що позивач не є суб`єктом вказаного правопорушення, оскільки автомобіль Рено переданий в оренду згідно договору оренди транспортного засобу, а причіп належить іншій особі та також перебуває в оренді. Крім того відповідно до практики Верховного Суду по аналогічним спорам суб`єктом таких правопорушень є вантажовідправник, а не власник транспортного засобу. Також вказує, що згідно товарно-транспортної накладної загальна вага транспортного засобу становила 38160 кг і ніяк не могло бути перевищення вагових параметрів на 50 %. Вважає, що транспортний засіб, проїзжаючи ваги, рухався по двох смугах руху, тому і були зафіксовані подвійні показники.

Представник відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті адвокат Бодак М.В. в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі. Зазначила, що правовідносини в даному випадку регулюються Порядком № 1174 та Інструкцією № 512. За відсутності відомостей про належного користувача у ЄДРТЗ, уповноваженій посадовій особі відповідача, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, надаються відомості про особу, за якою зареєстрований транспортний засіб. У даному випадку відомості про належного користувача не внесені в ЄДРТЗ, тому відповідальною особою є саме власник транспортного засобу, що передбачено ст.14-3 КУпАП. Що стосується практики Верховного суду, то такі висновки на які посилається представник позивача стосуються розгляду спорів щодо проведення рейдових перевірок, які регулюються Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті №1567. Також вказує, що ТТН не є первинним документом, тому не може підтверджувати дійсну вагу транспортного засобу.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що заступником директора Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Сидоренко А.В. винесено постанову серії АА № 00015838 від 12.12.2023, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за приписами ч.2 ст.132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 000 грн.

Із зазначеної постанови вбачається, що підставою для її винесення та застосування до позивача адміністративного стягнення стало те, що позивач, як відповідальна особа, 07.12.2023 о 20 год 12 хв на ділянці дороги М-03, км 348+870, Полтавська область, допустив рух транспортного засобу Renault Premium, номерний знак НОМЕР_4 , із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п.22.5 ПДР, а саме: перевищення загальної маси транспортного засобу на 50.525% (20.21 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 28.191% (3.242 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на вісь 11,5 тон, навантаження на строєні осі транспортного засобу на 38,95% (9,348 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на строєні осі 24тони та відстані між осями понад 1,3м до 1,4м, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.132-1 КУпАП.

Фіксація адміністративного правопорушення здійснена вимірювальним обладнанням автоматичного пункту ваго-габаритного контролю у русі типу WIM 53, Q-Free HI-TRAC TMU4 WIM.053*001, сертифікат відповідності № 2841; 23-21/000205 чинний до 31.08.2024.

Вирішуючи питання про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст.14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з ч. 2 ст. 29 Закону України "Про дорожній рух", з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" до великовагових та великогабаритних транспортних засобів відносяться транспортні засоби вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 ПДР.

Положеннями п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 (далі - Правила № 30) встановлено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 ПДР України на 2% (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Згідно з пунктом 22.5 ПДР України рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують: фактичної маси (для автомобільних доріг державного значення): вантажні автомобілі: двовісний автомобіль (тягач) з трьовісним напівпричепом - 40 тон; на одинарну вісь 11,5 тон, на строєні осі 24 тони.

Таким чином, пунктом 22.5 ПДР передбачені обмеження як вагових, так і габаритних параметрів транспортних засобів та їх составів.

Згідно з ч.2 ст. 132-1 КУпАП перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу в розмірі: двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%.

Згідно з п.11 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою КМУ від 27.12.2019 № 1174 (далі - Порядок №1174) автоматичними пунктами фіксуються правопорушення, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Положенням п.7 Порядку № 1174 передбачено, що фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку.

Відповідно до положень п.12 Порядку № 1174 автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно- телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

У постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги (п.17 Порядку).

Допустима похибка вимірювання вагового комплексу складає 10 % щодо визначення загальної маси транспортного засобу, та 16% щодо навантаження на осі, що передбачено ДСТУ OIML R 134-1:2010 «Прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь. Загальні технічні вимоги та методи випробування»

Тобто, основним доказом вчинення зазначеного вище правопорушення є показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, працюючими в автоматичному режимі, внесені до автоматично сформованої постанови.

В даному випадку, вчинене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі технічним засобами WIM 53, Q-Free HI-TRAC TMU4 WIM.053*001, сертифікат відповідності № 2841; 23-21/000205 чинний до 31.08.2024, що відображено в оскаржуваній постанові та жодним чином не спростовано позивачем.

Отже, фіксація правопорушення відбулась у визначений законодавством спосіб за допомогою використання автоматизованої системи зважування транспортних засобів у русі, якою зафіксовано перевищення вагових обмежень, а саме загальної маси транспортного засобу, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу та навантаження на строєні осі транспортного засобу.

При цьому технічні засоби фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі відповідають вимогам Технічним регламентам засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2016 № 94, на підтвердження чого відповідачем надано копії сертифікатів перевірки типу, копії сертифікатів про повірку (а.с.75-77).

Постанова, яка оскаржується містить передбачені законодавством відомості щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, що підтверджується, зокрема: 1) фотографіями та відеозаписом транспортного засобу, здійсненими в момент проїзду через автоматичним пункт; 2) інформаційною карткою автоматичного пункту габаритно-вагового контролю, сформованою автоматичним пунктом при фіксації адміністративного правопорушення, вчиненого позивачем; 3) витягом з програми АРМ-аудиту щодо виявленого правопорушення.

Фотографії та відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт також містяться на офіційному веб-сайті Укртрансбезпеки у мережі Інтернет за посиланнями, які є у в оспорюваній постанові відповідача.

Оспорювана постанова відповідача містить інформацію про перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритним транспортним засобом.

Зміст постанови відповідача відображає ознаки складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, а відомості, які містяться в цій постанові відповідають вимогам чинного законодавства.

Як підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, власником автомобіля Renault Premium, номерний знак НОМЕР_4 є позивач ОСОБА_1 (а.с. 8).

Посилання представника позивача на факт того, що належним користувачем зазначеного транспортного засобу Renault Premium, номерний знак НОМЕР_4 є ПП «Трівія» на підставі наданого договору оренди транспортного засобу від 21.06.2023, суд не приймає до уваги виходячи з наступного.

Постановою КМУ від 14.11.2018 № 1197 затверджено Порядок внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, відповідно до якого підставами для внесення до Реєстру відомостей про належного користувача, зокрема, є визначення керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, свого працівника належним користувачем.

Оскільки до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомостей про зміну користувача вказаних у постановах транспортних засобах не вносились, адміністративну відповідальність повинна нести особа, за якою зареєстровано транспортний засіб, що передбачено ст.14-3 КУпАП. В даному випадку позивач не заперечує, що транспортний засіб зареєстровано саме за ним.

Поряд з цим ст. 279-3 КУпАП передбачено, що відповідальна особа, зазначена у ч.1 ст.14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили: ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Отже, під час розгляду справи посадова особа Укртрансбезпеки використовує, зокрема, відомості з Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

У зв`язку з цим позивачем не доведено, що він не є суб`єктом адміністративного правопорушення та не має нести відповідальність за рух транспортного засобу з перевищенням встановлених законом параметрів, оскільки ОСОБА_1 належним чином не зареєстрував право користування транспортним засобом за іншим суб`єктом господарювання.

Також суд відхиляє доводи представника позивача про необхідність врахування відомостей, зазначених у товарно-транспортній накладній, як доказу відповідності нормативно-вагових параметрів транспортного засобу, оскільки згідно абзацу 27 глави 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну масу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких цінностей в аспекті підтвердження факту.

Тому сам факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає перевезення одночасно і інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в ТТН, що впливає на загальну масу транспортного засобу.

Крім того товарно-транспортна накладна датована 07.12.2023, контрольне зважування на ТОВ «Кернел» пройдено 10.12.2023, тоді як адміністративне правопорушення зафіксовано 07.12.2023 о 20:12 год. Тому достеменно встановити, що зазначена загальна маса у ТТН відповідає вазі транспортного засобу на момент фіксування правопорушення в автоматичному режимі не представляється можливим.

Також судом відхилено доводи представника позивача про необхідність врахування висновків Верховного Суду щодо неналежного суб`єкта адміністративної відповідальності, оскільки такі правові висновки сформовані при розгляді інших правових відносин, а саме які регулюються Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідні машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого Постановою КМУ № 879 від 27.06.2007, тоді як до спірних правовідносин не застосовуються норми Порядку № 879, оскільки, як передбачено у п. 1 дія цього Порядку не застосовується під час габаритно-вагового контролю на автоматичних пунктах.

Здійснивши аналіз доказів у справі, суд дійшов висновку, що відповідачем з дотриманням вимог чинного законодавства, в межах наданих повноважень винесено оскаржувану постанову, яка направлена на адресу позивача засобами поштового зв`язку.

Згідно з ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, оскільки в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, то правові підстави для скасування постанови відсутні.

Керуючись ст. ст. 244-246 КАС України, суд

вирішив:

Відмовити у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду в 10-денний термін з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 06.03.2024

Головуюча Л.Є. Петренко