Справа № 160/21780/23
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2024-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 березня 2024 року м. Дніпросправа № 160/21780/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2023 року (суддя 1-ї інстанції Луніна О.С.) в адміністративній справі №160/21780/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

28.08.2023 позивачка звернулась до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо:

не видачі на ім?я її чоловіка, ОСОБА_2 , довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) у зв`язку із отриманим ним бойовим пораненням;

не здійснення нарахування і не виплати належної чоловіку позивача, ОСОБА_2 , додаткової грошової винагороди у розмірі 100000грн за перебування на лікуванні в лікарняних закладах з 07.03.2022 по 12.05.2022;

не здійснення нарахування і виплати належного чоловіку позивача, ОСОБА_2 , додаткової грошової винагороди у розмірі 100000грн за період перебування у відпустці для лікування у зв`язку із хворобою з 13.05.2022 по 12.06.2022;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 вчинити певні дії, а саме:

видати на ім?я чоловіка позивача, ОСОБА_2 , довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) у зв`язку із отриманим ним бойовим пораненням;

нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , законному отримувачу належної її, безвісти зниклому чоловіку, військовослужбовцю, ОСОБА_2 , додаткової грошової винагороди у розмірі 100000грн за період його перебування на стаціонарному лікуванні з 07 березня 2022 року по 12 травня 2022 року;

нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , законному отримувачу належної її, безвісти зниклому чоловіку, військовослужбовцю, ОСОБА_2 , додаткової грошової винагороди у розмірі 100000грн за період його перебування у відпустці для лікування у зв`язку із хворобою з 13 травня 2022 року по 12 червня 2022 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 02.03.2022 року її чоловіка, призвано за мобілізацією, зараховано до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 та поставлено на всі види забезпечення. З 07.03.2022 по 13.05.2022 чоловік позивачки перебував на стаціонарному лікуванні внаслідок отримання поранення, при виконанні службових обов?язків під час обстрілу в зоні бойових дій, що відповідає одній з умов отримання додаткової грошової винагороди в цей період. З 13.05.2022 по 12.06.2022 чоловік позивача перебував у відпустці для лікування тяжкого поранення за висновком військо-лікарської комісії, що також відповідає одній із умов отримання додаткової винагороди. 26.11.2022 року ОСОБА_2 під час проходження військової служби при виконанні службових обов?язків зник безвісти за особливих обставин. Зникнення чоловіка, на переконання позивача, надає їй право на отримання належних йому виплат грошового забезпечення (зокрема і грошової винагороди). Бездіяльність військової частини щодо ненадання їй довідки про обставини травми позивача, не нарахування та невиплати додаткової грошової винагороди у розмірі 1000000 грн за період з 07.03.2022 по 12.05.02та з 13.05.2022 по 12.06.2022 позивач вважає протиправною.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивачем на вказане рішення суду подана апеляційна скарга, в якій зазначено на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким задовольнити позов.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що судом першої інстанції невірно застосовано норми матеріального права, а саме суд невірно не застосував абз. 3, 4 п. 6 Порядку №884

Відповідач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів п.3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що наказом командира Військової частини НОМЕР_1 № 63 від 02.03.2022 року зараховано до списків особового складу військової частини молодшого сержанта ОСОБА_2 та на всі види забезпечення.

Згідно з наказом командира Військової частини НОМЕР_1 № 69 від 08.03.2022 вважати таким, що вибув до лікувальному закладу з 08 березня 2022 року до ЦРЛ м. Покровськ, молодший сержант ОСОБА_2 , старший водій ІНФОРМАЦІЯ_2 Військової частин НОМЕР_1 .

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 № 126 від 04.05.2022 року відповідно до підпункту 15 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (якщо військовослужбовці перебувають на тривалому лікуванні у зв?зку з отриманим пораненням або хворобою, отриманою в особливий період, чи у полоні, як заручники або інтерновані особи, - до їх повернення) молодшого сержанта ОСОБА_2 , старшого водія ІНФОРМАЦІЯ_2 виведено в розпорядження з 08.03.202 та залишено на усіх видах забезпечення.

Згідно з наказом командира Військової частини НОМЕР_1 № 165 від 12.06.2022 вважати таким, що прибув і приступив до виконання службових обов?язків з лікувального закладу з 12 червня 2022 року з "Хмельницької обласної лікарні" м. Хмельницький молодший сержант ОСОБА_2 , який знаходиться у розпорядженні командира Військової частини НОМЕР_1 .

Згідно з наказом командира Військової частини НОМЕР_1 № 170 від 17.06.2022 року повернуто з розпорядження та призначено молодшого сержанта ОСОБА_2 , командира ІНФОРМАЦІЯ_1 Військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 № 188 від 05.07.2022 року з 05 липня 2022 року вибув у відрядження до Військової частини НОМЕР_2 для проходження "Фахової підготовки" молодший сержант ОСОБА_2 , командир ІНФОРМАЦІЯ_1 Військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 № 206 від 23.07.2022 року вважати таким, що прибув і приступив до виконання службових обов?язків з відрядження з 23 липня 2022 року з Військової частини НОМЕР_2 після проходження "Фахової підготовки", молодший сержант ОСОБА_2 , командир ІНФОРМАЦІЯ_1 Військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 № 274 від 26.09.2022 року увільнено із займаної посади і призначено молодшого сержанта ОСОБА_2 на посаду заступника командира бойової машини - навідника-оператора 3 механізованого взводу 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 , вважати таким, що з 26 вересня 2022 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов?язків за посадою.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 № 339 від 30.11.2022 року відповідно до підпункту 14 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (якщо військовослужбовці відсутні понад десять діб, - до повернення військовослужбовців у військову частину (у разі неприйняття іншого рішення про подальше проходження ними військової служби) або до набрання чинності рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми чи оголошення померлими) увільнено від займаної посади та зараховано у розпорядження командира Військової частини НОМЕР_1 , з 30.1.2022 року молодшого сержанта ОСОБА_2 , заступника командира бойової машини - навідника-оператора 3 механізованого відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 Військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 № 46 від 15.02.2023 року визначено виплачувати грошове забезпечення та додаткову винагороду передбачену постановою Кабінету міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року з розрахунку 10000 грн на місяць близьким родичам безвісно відсутніх військовослужбовців Військової частини НОМЕР_1 : з 26 листопада 2022 року молодшого сержанта ОСОБА_2 , який знаходиться у розпорядженні командира Військової частини НОМЕР_1 , дружині ОСОБА_1 .

27.07.2023 року адвокат ОСОБА_1 - Яремчук Л. В. звернувся до командира Військової частини НОМЕР_1 із запитом про надання вичерпної інформації, а саме, що стосується причин невиплати ОСОБА_2 додаткової винагороди у зв`язку з перебуванням останнього на стаціонарному лікуванні в закладах здоров?я з дня отримання ним поранення (включаючи час переміщення до лікарняного закладу), пов?язаного із захистом Батьківщини (період з 07.03.2022 по 12.05.2022); надання довідки про обставини травми; причин невиплати ОСОБА_2 додаткової винагороди у зв`язку х перебуванням у відпустці для лікування після отримання ним поранення, пов?язаного із захистом Батьківщини (період з 13.05.2022 по 12.06.2022).

У відповідь на запит адвоката, НОМЕР_3 надала відповідь за № 1/826 від 25.07.2023 року, в якому зазначено перелік наказів щодо переміщення ОСОБА_2 у Військовій частині НОМЕР_1 та надано відомості про розмір нарахованого та виплаченого грошового забезпечення та додаткової грошової винагороди ОСОБА_2 за період з червня 2022 року по липень 2023 року. Вказан, що виплата додаткової грошової винагороди на період дії воєнного стану згідно ПКМУ № 168 від 28.02.2022 року за березень, квітень, травень 2022 року не здійснювалась, у зв`язку з відсутністю військовослужбовця у наказах командира Військової частини НОМЕР_1 від 05.04.2022 № 508, від 05.05.2022 № 816, від 05.06.2022 № 1305.

Позивач вважаючи бездіяльність відповідача щодо невидачі на ім?я її чоловіка довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) у зв`язку із отриманим ним бойовим пораненням, ненарахування та невиплати додаткової грошової винагороди у розмірі 100000грн за період з 07 березня 2022 року по 12 червня 2022 року, протиправною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, звернулась до суду з позовною заявою.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову дійшов висновку, що його вимоги є необґрунтованими, суперечать вимогам Порядку № 260 та Порядку № 884, та не підлягають задоволенню.

Суд апеляційної інстанції переглядаючи судове рішення погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.

Так, спірним у справі є наявність у позивачки права на отримання належних, на її переконання, її чоловіку за час його перебування на лікуванні після отриманого поранення та у відпустці для лікування, додаткових виплат 100000грн, за період з 07.03.2022 по 12.06.2022.

Згідно частини шостої статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011 (далі - Закон № 2011) за військовослужбовцями, (…) безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.(…)

Грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців: (…) особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Виплата грошового забезпечення цим членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців або їх звільнення, або визнання їх у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 № 884 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх (далі - Порядок № 884)

Згідно пункту 2 Порядку № 884 у цьому Порядку під терміном "безвісно відсутній військовослужбовець" слід розуміти зниклого безвісти під час захисту Вітчизни військовослужбовця, щодо якого понад 15 днів відсутні відомості про місце його перебування, крім відомостей про самовільне залишення військової частини або місця служби.

На підставі пункту 3 Порядку № 884 за військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення (далі - грошове забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Як визначено пунктом 4 Порядку № 884 виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації).(…)

Відповідно до пункту 6 Порядку № 884 виплата грошового забезпечення здійснюється щомісяця на підставі наказів командирів (начальників, керівників) військових частин (установ, організацій) членам сімей (…) військовослужбовців, безвісно відсутніх, - до дня набрання законної сили рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими.

Виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, їх інтернування або звільнення, або визнання їх в установленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця із списків особового складу військової частини (установи, організації).

Виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється у разі, коли заява про його виплату надійшла до військової частини (установи, організації) (…) протягом трьох років з дня набрання законної сили рішенням суду про визнання військовослужбовців безвісно відсутніми або оголошення померлими, але не пізніше ніж до дня набрання законної сили рішенням суду про скасування рішення про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими.

Як свідчать встановлені обситавини справи, позивачка на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 № 46 від 15.02.2023 року з 26 листопада 2022 року отримує грошове забезпечення та додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.22 року, з розрахунку 100000 грн., тобто у відповідності до приписів Порядку №884.

Стосовно наявності у позивачки права на отримання належних, на її переконання, її чоловіку за час його перебування на лікуванні після отриманого поранення та у відпустці для лікування сум додаткових виплат грошового забезпечення у розмірі 100000грн, за період з 07.03.2022 по 12.06.2022, слід зазначити наступне.

Порядок №884 не містить приписів що регулює дане питання.

Проте Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року № 260 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 р. за № 745/32197 (далі - Порядок № 260) визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.

Згідно п. 1 розділу ХХХ Порядку № 260 у разі смерті (загибелі) військовослужбовця належне, але не отримане ним до дня смерті (загибелі) грошове забезпечення (у тому числі за весь місяць, у якому військовослужбовець помер (загинув)) виплачується військовою частиною, в якій перебував на грошовому забезпеченні військово-службовець, дружині (чоловіку), а в разі якщо її (його) немає, - повнолітнім дітям, які проживали разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі та не мають дітей.

У разі відсутності зазначених осіб належні суми грошового забезпечення виплачуються іншим спадкоємцям відповідно до чинного законодавства України.

За умовами п. 2 розділу ХХХ Порядку № 260 грошове забезпечення, в тому числі одноразові додаткові види грошового забезпечення, право на які у військовослужбовця виникло включно до дня його загибелі (смерті) або до дня визнання його судом безвісно відсутнім, оголошення померлим, виплачується зазначеним в пункті 1 цього розділу членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - спадкоємцям за їх зверненням на підставі наказу командира військової частини про виплату.

Грошове забезпечення зазначеним особам виплачується, якщо звернення за одержанням надійшло до закінчення трьох років із дня смерті (загибелі) військовослужбовця або з дня набрання законної сили рішенням суду про визнання військовослужбовця безвісно відсутнім, оголошення померлим.

Враховуючи зазначені норми, є вірними висновок суду першої інстанції, що за спірний період, право у позивача виникне на додатковий вид грошового забезпечення, право на яке є військовослужбовця, у разі визнання його судом безвісно відсутнім.

Відтак, доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції, а отже відсутні підстави для скасування оскарженого судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розподіл судового збору не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2023 року в адміністративній справі №160/21780/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник

суддя А.А. Щербак