Справа № 380/30661/23
Суддя: Чаплик Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2024-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 року

справа №380/30661/23

провадження № П/380/30909/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Чаплик І.Д., розглянувши у письмовому провадженні у м. Львові за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом керівника Галицької окружної прокуратури м. Львова в інтересах держави в особі Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в

Керівник Галицької окружної прокуратури м. Львова (адреса місцезнаходження: 79005, м. Львів, вул. Богомольця, 9; ) звернувся до суду із позовом в інтересах держави в особі Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради (місцезнаходження: 79008, м. Львів, вул. Валова, 20; ) до ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ), в якому просить:

зобов`язати власника квартири АДРЕСА_2 , квартири АДРЕСА_2 , нежитлового приміщення площею 56.7 кв. м. ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ) протягом одного місяця з дати набрання рішенням суду законної сили укласти з Управлінням охорони історичного середовища Львівської міської ради (ідентифікаційний код в ) охоронні договори на частини об`єкта культурної спадщини - пам`ятку архітектури місцевого значення, розташовану за адресою: АДРЕСА_4 , на умовах та в порядку, визначеним постановою Кабінету Міністрів України №1768 від 28.12.2001.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що за адресою: АДРЕСА_4 , розташований житловий будинок, який відповідно до рішення виконавчого комітету Львівської обласної ради народних депутатів №44 від 28.01.1986 «Про взяття під охорону держави споруд Львівської області, що мають наукову, історичну, художню і містобудівельну цінність» взято на державний облік та визначено категорію пам`ятки. Вказаний будинок занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, згідно із Наказом Міністерства культури та інформаційної політики України «Про занесення об`єктів культурної спадщини до державного реєстру нерухомих пам`яток України» №314 від 18.01.2021 (охоронний №5461-Лв). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, квартира АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 та нежитлові приміщення площею 56,7 кв.м. у вказаному будинку належать відповідачу на праві власності. Проте відповідач, у порушення вимог статі 23 Закону України «Про охорону культурної спадщини» не уклала охоронний договір з Управлінням охорони історичного середовища Львівської міської ради. Вказане зумовило звернення прокуратури до суду з цим позовом в інтересах держави.

01 січня 2024 року суд звернувся до Єдиного державного демографічного реєстру за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» щодо місцезнаходження фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ). Згідно з відповіддю з ЄДДР №388574 від 01.01.2024 вказана особа проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвалою від 03.01.2024 відкрито провадження в адміністративній справі за цим позовом та вирішено розглянути таку справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання.

Копію ухвали від 03.01.2024 направлено на адресу позивача рекомендованим листом з відміткою про вручення, проте, таке повідомлення повернуто до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постанові від 28.01.2021 у справі № 820/1400/17 зазначив, що до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «за закінченням терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і т. п., з врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій. Схожу позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 05.10.2023 у справі №9901/218/21 та Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду, зокрема, у постанові від 31.03.2021 у справі № 640/2371/20 та постанові від 29.04.2021 у справі № 826/12038/17.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи те, що суд вжив передбачені Кодексом адміністративного судочинства України заходи щодо належного повідомлення відповідача про відкриття спрощеного позовного провадження у цій адміністративній справі, проте станом на час прийняття рішення у цій справі відзиву на позовну заяву від нього не надходило, суд відповідно до вимог частини шостої статті 162 КАС України вирішує справу за наявними матеріалами.

Представник позивача 11.01.2024 подав клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою від 15.01.2024 відмовлено в задоволенні клопотання позивача про перехід в загальне позовне провадження.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до таких висновків.

Рішенням Львівського облвиконкому №44 від 28.01.1986 будинок за адресою: АДРЕСА_5 було взято на державний облік та визначено категорію пам`ятки за охоронним №640. Вказаний будинок занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, згідно із Наказом Міністерства культури та інформаційної політики України «Про занесення об`єктів культурної спадщини до державного реєстру нерухомих пам`яток України» №314 від 18.01.2021 (охоронний №5461-Лв).

Вказаний об`єкт розташований в межах історичного ареалу м. Львова - території міста, межі якої визначені рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 09.12.2005 № 1311 «Про затвердження меж історичного ареалу та зони регулювання забудови міста Львова».

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №351411264 від 23.10.2023, №351411346 від 23.10.2023 та №357216173 від 06.12.2023 відповідачу на праві приватної власності належать квартири АДРЕСА_2 та

АДРЕСА_6 звернулась до Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради листом від 04.10.2023 №14.50/99-10745ВИХ-23, у якому просила повідомити, зокрема, чи укладались попередні та охоронні договори з власником нежитлового приміщення площею 56,7 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухового майна 1, належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 21.08.2018).

Листом від 20.10.2023 №0004-вих-129838 Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради повідомило прокуратуру, що звернення від ОСОБА_1 власника частини нежитлових приміщень пам`ятки культурної спадщини за адресою: АДРЕСА_4 щодо укладення попередніх чи охоронних договорів не надходили в Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради.

Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради листом від 16.10.2023 №0004-вих-127228 повідомило відповідача по справі про необхідність укласти охоронний договір на нежитлові приміщення в будівлі-пам`ятці за адресою: АДРЕСА_4 .

Галицька окружна прокуратура м. Львова звернулась до Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради листом від 23.10.2023 №14.50/99-11596ВИХ-23, у якому просила повідомити, зокрема, чи укладались попередні та охоронні договори з власником квартир АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101) та АДРЕСА_7 .

Листом від 23.11.2023 №0004-вих-144948 Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради повідомило прокуратуру, що звернення від власника квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_8 щодо укладення попередніх чи охоронних договорів не надходили в Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради.

Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради листом від 22.11.2023 №0004-вих-144254 повідомило відповідача по справі про необхідність укласти охоронний договір на квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_8 в будівлі-пам`ятці за адресою: АДРЕСА_4 .

Галицька окружна прокуратура м. Львова звернулась до Департаменту архітектури та містобудування Львівської обласної державної адміністрації листом від 21.11.2023 №14.50/99-12831ВИХ-23, у якому просила повідомити, зокрема, чи зверталась ОСОБА_1 щодо укладення попереднього та охоронного договору на частину пам`ятки місцевого значення за адресою: АДРЕСА_4 , а саме на нежитлове приміщення загальною площею 56,7 кв. м. та чи укладено охоронний договір.

Листом від 30.11.2023 №9761-23 Департамент архітектури та містобудування Львівської обласної державної адміністрації повідомив прокуратуру, що власники нежитлових приміщень в будинку АДРЕСА_4 , у зазначеній пам`ятці культурної спадщини, до Департаменту не зверталися.

Галицька окружна прокуратура м. Львова звернулась до Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради листом від 21.11.2023 №14.50/99-12829ВИХ-23, у якому просила повідомити, зокрема, чи укладено станом на даний час попередній та охоронний договір на частину пам`ятки місцевого значення за адресою: АДРЕСА_4 , а саме, на нежитлове приміщення загальною площею 56,7 кв. м. ОСОБА_1 .

Листом від 11.12.2023 №0004-вих-151829 Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради повідомило прокуратуру, що звернення від власника нежитлових приміщень ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_4 щодо укладення попередніх чи охоронних договорів не надходили в Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради.

Галицька окружна прокуратура м. Львова звернулась до Департаменту архітектури та містобудування Львівської обласної державної адміністрації листом від 24.11.2023 №14.50/99-12986ВИХ-23, у якому просила повідомити, зокрема, чи укладались попередні та охоронні договори з власником квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_8 .

Листом від 19.12.2023 №10279-23 Департамент архітектури та містобудування Львівської обласної державної адміністрації повідомив прокуратуру, що об`єкт культурної спадщини на АДРЕСА_4 внесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, як пам`ятку архітектури місцевого значення XIX ст. «Житловий будинок», охоронний № 5461-Лв, згідно з наказом Міністерства культури та інформаційної політики України від 18.01.2021 № 14. Стосовно укладення попередніх та охоронних договорів повідомляє, що власники квартир у зазначеній вище пам`ятці культурної спадщини - житловому будинку АДРЕСА_4 , до департаменту не зверталися.

Галицька окружна прокуратура м. Львова звернулась до Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради листом від 15.12.2023 №, у якому просила повідомити, зокрема, чи укладались попередні та охоронні договори з власниками квартири АДРЕСА_9 , АДРЕСА_9 В, АДРЕСА_10 , З, ЗА, АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_12 , 9, 13, АДРЕСА_2 , а також нежитлових приміщень загальною площею 48,9 кв. м, 46,6 кв. м, 56,7 кв.м, будівлі-пам`ятки культурної спадщини за адресою: АДРЕСА_4 .

Листом від 11.12.2023 №0004-вих-151829 Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради повідомило прокуратуру, що звернення від власників житлових приміщень кв. АДРЕСА_9 , 1В, 2, З, ЗА, 6, 8, 8А, 9, 13, 13А, а також нежитлових приміщень загальною площею 48,9 кв. м, 46,6 кв. м, 56,7 кв.м, будівлі-пам`ятки культурної спадщини за адресою: АДРЕСА_4 , щодо укладення попередніх чи охоронних договорів станом на 20.12.2023 не надходили в управління охорони історичного середовища Львівської міської ради.

Вважаючи, що відповідач по справі не вчиняє жодних дій щодо укладення охоронних договорів на об`єкт культурної спадщини, що викликає сумніви у його збереженні без покладення на відповідача законодавчо встановлених обов`язків, прокурор звернувся з позовом до суду в інтересах держави.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано такі обставини справи та норми чинного законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 54 Конституції України, культурна спадщина охороняється законом.

У відповідності до ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь регулює Закон України «Про охорону культурної спадщини» від 08.06.2000 №1805-ІІІ (далі Закон №1805-ІІІ).

Об`єкти культурної спадщини, які знаходяться на території України, у межах її територіального моря та прилеглої зони, охороняються державою.

Охорона об`єктів культурної спадщини є одним із пріоритетних завдань органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 1 Закону №1805-III культурна спадщина - сукупність успадкованих людством від попередніх поколінь об`єктів культурної спадщини; об`єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти (об`єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність; нерухомий об`єкт культурної спадщини - об`єкт культурної спадщини, який не може бути перенесений на інше місце без втрати його цінності з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду та збереження своєї автентичності; пам`ятка культурної спадщини (далі - пам`ятка) - об`єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, або об`єкт культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом, до вирішення питання про включення (невключення) об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України; охорона культурної спадщини - система правових, організаційних, фінансових, матеріально-технічних, містобудівних, інформаційних та інших заходів з обліку (виявлення, наукове вивчення, класифікація, державна реєстрація), запобігання руйнуванню або заподіянню шкоди, забезпечення захисту, збереження, утримання, відповідного використання, консервації, реставрації, ремонту, реабілітації, пристосування та музеєфікації об`єктів культурної спадщини; виявлення об`єкта культурної спадщини - сукупність науково-дослідних, пошукових заходів з метою визначення наявності та культурної цінності об`єкта культурної спадщини; щойно виявлений об`єкт культурної спадщини - об`єкт культурної спадщини, який занесено до Переліку об`єктів культурної спадщини відповідно до цього Закону.

Згідно з пунктом 17 частини першої статті 6 Закону №1805-III до повноважень органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції належить: укладення охоронних договорів на пам`ятки.

Частиною першою статті 13 Закону №1805-ІІІ врегульовано, що об`єкти культурної спадщини незалежно від форм власності відповідно до їхньої археологічної, естетичної, етнологічної, історичної, мистецької, наукової чи художньої цінності підлягають реєстрації шляхом занесення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України (далі - Реєстр) за категоріями національного та місцевого значення пам`ятки. Порядок визначення категорій пам`яток встановлюється Кабінетом Міністрів України. Із занесенням до Реєстру на об`єкт культурної спадщини, на всі його складові елементи, що становлять предмет його охорони, поширюється правовий статус пам`ятки.

Згідно з підпунктом «б» частини першої статті 14 Закону №1805-ІІІ занесення до Реєстру пам`ятки місцевого значення здійснюється рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини, за поданням відповідних органів охорони культурної спадщини або за поданням Українського товариства охорони пам`яток історії та культури, інших громадських організацій, до статутних завдань яких належать питання охорони культурної спадщини, протягом одного місяця з дня одержання подання.

Частиною другою вказаної статті закріплено, що об`єкт культурної спадщини до вирішення питання про його реєстрацію як пам`ятки вноситься до Переліку об`єктів культурної спадщини і набуває правового статусу щойно виявленого об`єкта культурної спадщини, про що відповідний орган охорони культурної спадщини в письмовій формі повідомляє власника цього об`єкта або уповноважений ним орган (особу).

Переліки об`єктів культурної спадщини затверджуються рішеннями відповідних органів охорони культурної спадщини.

Порядок обліку об`єктів культурної спадщини визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини.

Таким чином, об`єкт архітектури включається до Переліку щойно виявленого об`єкта культурної спадщини за умови, що відповідає ознакам та вимогам до об`єкту культурної спадщини для включення об`єкту до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.

Як встановлено судом з матеріалів справи, відповідач є власником квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_13 .

Рішенням Львівського облвиконкому №44 від 28.01.1986 будинок за адресою: 79005, м. Львів, вул. Тершаковців, 4 було взято на державний облік та визначено категорію пам`ятки за охоронним №640. Вказаний будинок занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, згідно із Наказом Міністерства культури та інформаційної політики України «Про занесення об`єктів культурної спадщини до державного реєстру нерухомих пам`яток України» №314 від 18.01.2021 (охоронний №5461-Лв).

Відповідно до частин першої та четвертої статті 23 Закону №1805-III усі власники пам`яток, щойно виявлених об`єктів культурної спадщини чи їх частин або уповноважені ними органи (особи) незалежно від форм власності на ці об`єкти зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір.

Відсутність охоронного договору не звільняє особу від обов`язків, що випливають із цього Закону.

Частиною третьою статті 23 Закону №1805-III встановлено, що порядок укладання охоронних договорів та їхні типові форми затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Закону України "Про охорону культурної спадщини" Кабінет Міністрів України постановою від 28.12.2001 №1768 затвердив Порядок укладення охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини (далі за текстом - Порядок №1768).

Згідно з пунктами 1, 2 Порядку №1768 охоронний договір встановлює режим використання пам`ятки культурної спадщини (далі - пам`ятка) чи її частини, у тому числі території, на якій вона розташована.

Власник пам`ятки чи її частини або уповноважений ним орган (особа) зобов`язаний не пізніше ніж через один місяць з моменту отримання пам`ятки чи її частини у власність або у користування укласти охоронний договір з відповідним органом охорони культурної спадщини.

Пунктом 5 Порядку №1768 встановлено, що в охоронному договорі, складеному за зразком згідно з додатком, зазначаються особливості режиму використання пам`ятки, види і терміни виконання реставраційних, консерваційних, ремонтних робіт, робіт з упорядження її території, інших пам`яткоохоронних заходів, необхідність яких визначається відповідним органом охорони культурної спадщини.

Відповідно до пункту 6 Порядку №1768 до охоронного договору додаються: акт технічного стану пам`ятки (форма якого затверджується центральним органом виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини) на момент укладення охоронного договору. Для ансамблів (комплексів) складається окремий акт на кожний їх об`єкт. Акт технічного стану поновлюється не рідше ніж раз на 5 років. Якщо стан пам`ятки значно змінився (після проведення ремонтних, реставраційних та інших робіт чи внаслідок дії чинників, що призвели до руйнування або пошкодження), - у п`ятиденний термін після його зміни; 2) опис культурних цінностей і предметів, які належать до пам`ятки, знаходяться на її території чи пов`язані з нею і становлять історичну, наукову, художню цінність, з визначенням місця і умов зберігання та використання; 3) план поверхів пам`яток-будівель і споруд (у масштабі 1:100); 4) план інженерних комунікацій та зовнішніх мереж (за наявності); 5) генеральний план земельної ділянки, на якій розташована пам`ятка (у масштабі 1:50, 1:100, 1:500, 1:1000 або 1:2000); 6) паспорт пам`ятки.

Аналіз наведеного правового регулювання свідчить про те, що укладання охоронного договору відбувається замість видання індивідуального акта органу охорони культурної спадщини, яким на власника покладається зобов`язання щодо забезпечення збереження пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини. Укладання охоронних договорів спрямоване на реалізацію державної політики у сфері охорони культурної спадщини. Такими договорами не вирішується питання власності на об`єкт культурної спадщини, а лише встановлюється режим використання пам`яток та відповідальність за порушення такого режиму.

Охоронний договір, що укладений на підставі статті 23 Закону №1805-III, згідно з висновком, сформульованим у постанові Верховного Суду від 23.12.2019 у справі №806/1536/18, є адміністративним договором.

Суд зазначає, що саме юридичні або фізичні особи, у власності або користуванні яких перебувають об`єкти культурної спадщини чи їх частини, зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір встановленого зразка, до якого мають бути додані додаткові документи.

Такий висновок сформульований Верховним Судом у постановах від 13.12.2018 у справі №826/4605/16 та від 19.02.2021 у справі № 826/25854/15.

Суд зазначає, що згідно з матеріалами справи, звернень від відповідача до Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради та до Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації станом на день розгляду справи не надходило.

Отже, відповідач не виконала обов`язок, передбачений статтею 23 Закону №1805-ІІІ щодо необхідності укладення охоронного договору щодо забезпечення збереження пам`ятки.

Зважаючи на вищенаведене, суд доходить висновку про протиправність бездіяльності відповідача щодо укладення охоронного договору щодо забезпечення збереження пам`ятки та зобов`язання відповідача укласти відповідний договір .

Згідно з вимогами ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини першої ст. 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову повністю.

Оскільки у вказаній справі позивачем є суб`єкт владних повноважень, доказів понесення витрат пов`язаних із залученням свідків або проведенням експертиз ним не подано, судові витрати, згідно з вимогами ч. 2 ст. 139 КАС України, розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 19-21, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

в и р і ш и в :

адміністративний позов керівника Галицької окружної прокуратури м. Львова (адреса місцезнаходження: 79005, м. Львів, вул. Богомольця, 9; ) в інтересах держави в особі Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради (місцезнаходження: 79008, м. Львів, вул. Валова, 20; ) до ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) про зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Зобов`язати власника квартири АДРЕСА_2 , квартири АДРЕСА_2 , нежитлового приміщення площею 56.7 кв. м. ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) протягом одного місяця з дати набрання рішенням суду законної сили укласти з Управлінням охорони історичного середовища Львівської міської ради (місцезнаходження: 79008, м. Львів, вул. Валова, 20; ) охоронні договори на частини об`єкта культурної спадщини - пам`ятку архітектури місцевого значення, розташовану за адресою: АДРЕСА_4 , на умовах та в порядку, визначеним постановою Кабінету Міністрів України №1768 від 28.12.2001.

Судові витрати між сторонами не розподіляються.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із урахуванням п.п.15.5 п.15 P.VII Перехідні положення КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Чаплик І.Д.