Справа № 560/9959/22
Суддя: Єресько Л.О.
Дата ухвалення: 2024-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 року

м. Київ

справа № 560/9959/22

адміністративне провадження № К/990/27140/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єресько Л.О.,

суддів: Білак М.В., Соколова В.М.

розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами як суд касаційної інстанції справу № 560/9959/22

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії

за касаційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2023 року, постановлену колегією суддів у складі: головуючого судді Сторчака В.Ю., суддів: Граб Л.С., Полотнянка Ю.П.,

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області (далі - відповідач, ГУ НП в Хмельницькій області), в якому просив:

1.1. визнати протиправним та скасувати пункт 2 наказу начальника ГУ НП в Хмельницькій області від 29.08.2022 № 1235 «Про застосування дисциплінарних стягнень».

2. На обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідач порушив порядок проведення службового розслідування, оскільки останнє проведене за відсутності будь-яких підстав, наказ від 16.07.2022 № 1005 про призначення службового розслідування не містить відомостей про те, що службове розслідування призначене стосовно ОСОБА_1 та з цим наказом його не ознайомлено.

2.1. На переконання позивача висновки відповідача про наявність в діях ОСОБА_1 складу дисциплінарного проступку зроблені без встановлення фактів, які підтверджують порушення ним вимог Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.09.2017 № 757, а твердження про суспільний резонанс та негативну думку населення про поліцію в цілому, в наслідок події, за результатами якої було проведено службове розслідування у цій справі, є перебільшеними. При цьому обираючи вид дисциплінарного стягнення, відповідач не врахував приписи статті 29 Дисциплінарного статуту, якими врегульовано особливості застосування дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану та визначено, що дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

3. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 29.11.2022 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

4. Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції зазначив, що з огляду на встановленні службовим розслідуванням обставини відповідач правильно кваліфікував дії позивача як вчинення дисциплінарного проступку, що виразилося в неналежному виконанні службових обов`язків, а застосоване за результатами проведення службового розслідування дисциплінарне стягнення, з урахуванням раніше застосованих до позивача дисциплінарних стягнень, є обґрунтованим співмірне із тяжкістю вчиненого проступку, а тому оскаржуваний наказ є правомірним та не підлягає скасуванню.

5. Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 06.03.2023 відкрив апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та призначив справу до розгляду в порядку письмового провадження.

6. Від ГУ НП в Хмельницькій області 26.06.2023 на адресу апеляційного суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у справі № 420/11778/22, на обґрунтування якого відповідач вказує, що згідно з ухвалою суду касаційної інстанції від 12.06.2023 у справі № 420/11778/22, касаційне провадження відкрите саме з підстав відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування частини першої, другої статті 29 Статуту, про невірне застосування судом першої інстанції яких посилається апелянт у цій справі.

7. Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.07.2023 на підставі пункту 5 частини другої статті 236 КАС України зупинено апеляційне провадження у справі № 560/9959/22 до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у справі № 420/11778/22, оскільки, на думку суду апеляційної інстанції, формування відповідних правових позицій Верховного Суду у справі № 420/11778/22, може вплинути на наслідки розгляду цієї справи.

Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги

8. Не погодившись із рішенням суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду (далі - Суд) із касаційною скаргою, де позивач посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції процесуального права, просить скасувати ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.07.2023, а справу №560/9959/22 направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

9. У касаційній скарзі касатор стверджує про відсутність підстав для зупинення провадження у цій справі до розгляду справи № 420/11778/22 Верховним Судом, оскільки правовідносини у ній не подібні до правовідносин із цією справою. Так, у справі № 420/11778/22 до поліцейського застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, натомість у справі № 560/9959/22 до поліцейського застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади.

9.1. Водночас Сьомий апеляційний адміністративний суд, постановляючи ухвалу 19.07.2023 у справі № 560/9959/22, взяв до уваги лише одну обставину, яка полягає у формуванні Верховним Судом у справі № 420/11778/22 висновку щодо застосуванні частини першої та другої статті 29 Статуту, однак не навів мотивів щодо подібності правовідносин у справах № 560/9959/22 та №420/11778/22, що є обов`язковою підставою для прийняття рішення про зупинення провадження у справі.

9.2. Разом із тим, як зауважує ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі позивач, окрім неправильного застосування судом першої інстанції положень означеної норми матеріального права, навів і інші підстави незаконності рішення суду першої інстанції, а тому, на його думку, зупинення судом апеляційної інстанції провадження у цій справі тільки на підставі відсутності правового висновку Верховного Суду щодо застосування частин першої, другої статті 29 Статуту свідчить про те, що цей суд без проведення розгляду справи по суті наперед відхилив всі інші твердження апеляційної скарги ОСОБА_1 , які стосувалися неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

10. Ухвалою Верховного Суду від 08.08.2023 відкрите касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

11. Ухвалою Верховного Суду від 05.03.2024 закінчено підготовчі дії у справі та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження у відповідності до вимог пункту 5 частини першої статті 340 та статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Позиція інших учасників справи

12. Від ГУ НП в Хмельницькій області до Суду надійшов відзив на касаційну скаргу позивача, де відповідач, не погоджуючись із доводами останньої, просить відмовити у задоволення її вимог, а оскаржуване судове рішення залишити в силі.

Позиція Верховного Суду

Джерела права, оцінка висновків судів, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи.

13. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, виходить з такого.

14. Положеннями статті 236 КАС України розмежовано підстави, за яких суд має право зупинити провадження, а також, з настанням яких, суд зобов`язаний вчинити таку процесуальну дію.

15. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 236 КАС України суд зупиняє провадження у справі, зокрема, у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі. Суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

16. Під неможливістю розгляду справи до вирішення іншої справи слід розуміти те, що обставини, які розглядаються у такій іншій справі, не можуть бути встановлені адміністративним судом самостійно через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, певної черговості розгляду вимог тощо.

17. Водночас у частині другій вказаної статті процесуального закону визначено перелік підстав, за яких суд має право зупинити провадження у справі.

18. Так, відповідно до пункту 5 частини другої статті 236 КАС України суд має право зупинити провадження у справі в разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.

19. Вирішуючи питання щодо зупинення провадження в адміністративній справі, суд апеляційної інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, зупинив провадження на підставі пункту 5 частини другої статті 236 КАС України, оскільки у провадженні Верховного Суду перебуває справа № 420/11778/22, в якій спірним питанням є, зокрема, застосування частин першої, другої статті 29 Статуту що й у цій справі.

20. Аналіз наведених норм права свідчить про те, що суд вправі зупинити провадження у справі як з підстави перегляду в касаційному порядку судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) саме палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду. Це виключає необґрунтоване зупинення судами провадження у справах, виходячи лише з однієї наявності на розгляді у Верховному Суді подібної справи.

21. Водночас справа № 420/11778/22 на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду не передавалася, що не було взято до уваги судом апеляційної інстанції при зупиненні провадження у цій справі.

22. При цьому колегія суддів погоджується із доводами касаційної скарги позивача, що вирішуючи питання щодо зупинення провадження у справі суд апеляційної інстанції належним чином не обґрунтував наявності зв`язку між очікуваним рішенням Верховного Суду за наслідками розгляду справи №420/11778/22 і предметом цього спору, як не обґрунтував подібності цих справ та не відобразив відповідні висновки у своїй ухвалі.

23. Наведене свідчить, що судом апеляційної інстанції зупинено провадження у справі з неправильним застосуванням пункту 5 частини другої статті 236 КАС України.

24. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 15.02.2024 у справі №640/26225/19, від 28.11.2022 у справі № 260/6712/21, від 09.06.2022 у справі № 560/9259/21.

25. Колегія суддів вважає за необхідне при цьому зазначити, що Верховним Судом у постановах від 23.11.2023 у справі № 420/14443/22 та від 29.04.2024 у справі № 260/5566/22 вже сформовано правовий висновок щодо застосування положень частин першої, другої статті 29 Статуту у цій категорії спорів.

26. Варто також зауважити, що зупинення провадження у справі щодо проходження публічної служби покладає на обох сторін надмірний тягар правової невизначеності. Так, орган, з якого звільнено особу, не може прийняти на цю посаду іншу особу з огляду на можливість поновлення на цій посаді попереднього працівника, а особа, яку звільнено, не розуміє перспективи свого подальшого проходження публічної служби та потреби у працевлаштуванні.

27. У зв`язку з цим, для цієї категорії справ законодавством встановлено стислі процесуальні строки з метою своєчасного та оперативного розгляду, а саме місячний строк для звернення до суду замість загального шестимісячного.

28. Крім того, трудові спори пов`язані з можливістю поновлення особи на роботі. У такому випадку на користь особи підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу, який за рахунок надміру тривалого розгляду справи може сягнути величезних розмірів за відсутності у цьому вини органу.

29. Відповідно до частини першої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

30. Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

31. За таких обставин рішення суду апеляційної інстанцій підлягає скасуванню, а справа направленню до суду цієї інстанції для продовження розгляду.

32. З огляду на результат касаційного розгляду у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

33. Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

2. Ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2023 року у справі № 560/9959/22 скасувати, а справу направити для продовження розгляду до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддіЛ.О. Єресько М.В. Білак
В.М. Соколов