Справа № 320/41694/23
Суддя: Жук Р.В.
Дата ухвалення: 2024-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 лютого 2024 року м. Київ № 320/41694/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Жука Р.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві

третя особа Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»

про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві, в якому просить суд:

- визнати протиправною відмову відповідача у проведенні перереєстрації транспортного засобу Hyundai Sonata VIN НОМЕР_1 на позивача;

- зобов`язати відповідача здійснити перереєстрацію транспортного засобу Hyundai Sonata VIN НОМЕР_1 на позивача з Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на позивача.

ІІ. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що після виконання зобов`язань за договором лізингу звернувся до відповідача з пакетом документів щодо переоформлення автомобіля з лізингодавця на лізингоодержувача, але відповідач протиправно відмовив у такому переоформленні з підстав того, що за лізингодавцем обліковується велика кількість виконавчих проваджень.

На переконання позивача, перереєстрація автомобіля після виконання зобов`язань за договором лізингу не пов`язана з його відчуженням з огляду на характер такого правочину, а тому це є винятковим випадком, коли перереєстрація може здійснюватися незалежно від наявності виконавчих проваджень, де власник (лізингодавець) транспортного засобу є боржником

У відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що відповідний порядок перереєстрації транспортних засобів чітко передбачає заборону на перереєстрацію автомобіля у разі, якщо його власник значиться у Єдиному реєстрі боржників. При цьому жодних винятків у разі укладення договору лізингу у такому порядку не встановлено.

Ураховуючи наведене, відповідач стверджує про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

ІІІ. Заяви (клопотання) учасників справи інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21.11.2023 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

03.01.2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву.

Інших заяв чи клопотань по суті справи учасниками справи до суду не подано.

Частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно частини другої статті 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

З урахуванням викладеного, керуючись положеннями частини другої статті 262 КАС України наявні підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження.

ІV. Обставини встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Розглянувши подані сторонами документи, з`ясувавши зміст спірних правовідносин з урахуванням доказів судом встановлені відповідні обставини.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до договору від 12 червня 2023 року № б/н, укладеного між Акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 , у зв`язку з повним розрахунком за предмет лізингу до дати ухвалення цього договору шляхом виплати покупцем усієї вартості предмету лізингу за договором лізингу, продавець зобов`язується передати у власність покупця предмет лізингу, а покупець зобов`язується прийняти товар автомобіль Hyundai Sonata VIN НОМЕР_1 , рік -2013.

Того ж дня, складено акт звірки взаєморозрахунків та переходу права власності по фінансовому лізингу № KGH0A!00000213, згідно з яким сторони засвідчують, що всі зобов`язання належним чином виконано, претензій та зобов`язань сторони не мають, лізингоодержувач повністю сплатив лізингодавцю всі належні до сплати платежі за договором, а предмет лізингу разом з відповідними документами передано у власність лізингоодержувачу.

Для здійснення перереєстрації транспортного засобу в органах Міністерства внутрішніх справ України Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» видало позивачу наказ від 12.06.2023 та довіреність від 12.06.2023, згідно з якими перереєстрацію автомобіля доручено позивачу.

Пакет документів з відповідною заявою про перереєстрацію транспортного засобу позивач подав 25.07.2023 до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві.

Листом від 24.08.2023 № 31/26-П позивачу відмовлено у здійсненні перереєстрації, оскільки транспортний засіб на момент подання заяви про перереєстрацію обліковується за Акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк», яке значиться боржником у понад 500 виконавчих провадженнях згідно Єдиного реєстру боржників.

Не погоджуючись з такою відмовою, позивач звернувся до суду із цим позовом.

V. Оцінка суду.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості аргументам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (міністерств, інших центральних органів державної виконавчої влади та об`єднань) є Закон України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII.

Відповідно до частини першої статті 29 Закону України «Про дорожній рух» до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Частиною першою статті 34 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, а також відсутності будь-яких обтяжень, у тому числі за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, присвоєнням буквено-числової комбінації номерних знаків з їх видачею або без такої, оформленням і видачею реєстраційних документів та/або їх формуванням в електронному вигляді.

Відповідно до частин четвертої-п`ятої цієї статті державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України.

У разі звернення особи, яка внесена до Єдиного реєстру боржників, для здійснення перереєстрації, зняття з обліку транспортного засобу з метою його відчуження територіальні органи Міністерства внутрішніх справ України зобов`язані відмовити у вчиненні реєстраційної дії, про що не пізніше наступного робочого дня повідомити зазначений у Єдиному реєстрі боржників орган державної виконавчої служби або приватного виконавця із зазначенням відомостей про такий транспортний засіб.

Процедура перереєстрації транспортних засобів встановлена Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388 (далі Порядок № 1388).

Відповідно до абзацу першого пункту 15 Порядку № 1388 державна реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортних засобів здійснюються після проведення уповноваженими особами сервісного центру МВС перевірки відповідних документів та/або відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державному Реєстрі атестованих судових експертів, автоматизованій базі даних про розшукувані транспортні засоби, банку даних Генерального секретаріату Інтерполу, перевірки відомостей про обмеження відчуження з Державного реєстру обтяжень рухомого майна та відомостей про документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також відомостей про задеклароване/зареєстроване місце проживання (перебування), що містяться в Єдиному державному демографічному реєстрі (крім внутрішньо переміщених осіб, інформація щодо яких підтверджується даними Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб), відомостей про особу, що містяться в Єдиному реєстрі боржників, відповідних базах даних та державних реєстрах щодо осіб, які перебувають у розшуку, перевірки дійсності довіреності за Єдиним реєстром довіреностей, дійсності сертифіката відповідності за Державним реєстром сертифікатів відповідності транспортних засобів, виданих уповноваженими органами або органами із сертифікації, та реєстром виданих сертифікатів типу транспортних засобів та обладнання, що формується за повідомленнями уповноважених органів, і сертифікатів відповідності нових транспортних засобів, виданих виробником, документів, що підтверджують правомірність придбання, отримання відомостей щодо митного оформлення транспортних засобів, а також установлення відповідності конструкції вимогам правил та нормативів шляхом отримання відповідних відомостей із таких баз даних і реєстрів. За результатами таких перевірок на заяві власника транспортного засобу робиться відповідний напис про їх проведення, що засвідчується підписом уповноваженої особи сервісного центру МВС із зазначенням прізвища, власного імені, по батькові (за наявності) і дати (крім випадків подання заяви в електронній формі через електронний кабінет водія або засобами Порталу Дія).

Абзацом дев`ятим-чотирнадцятим цього пункту визначено, що у разі надходження до сервісного центру МВС звернення щодо транспортного засобу, відомості про власника якого містяться в Єдиному реєстрі боржників, перереєстрація транспортного засобу не здійснюється, крім випадків, коли:

перереєстрація транспортного засобу не пов`язана з його відчуженням;

транспортний засіб придбано на електронному аукціоні в порядку, установленому статтею 61 Закону України «Про виконавче провадження»

транспортний засіб отримано в рахунок погашення боргу в порядку, установленому статтею 61 Закону України Про виконавче провадження;

транспортний засіб придбано в порядку, установленому статтею 30 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень;

транспортний засіб безоплатно отримано відповідно до пункту 14 Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2002 р. № 985.

Спір у цій справі виник з підстав того, що відповідач, отримавши від позивача документи для перереєстрації транспортного засобу на підставі завершеного договору лізингу, встановив наявність відомостей про лізингодавця (АТ КБ «Приватбанк») в Єдиному реєстрі боржників, що, на думку відповідача, є підставою для відмови у здійснення перереєстрації.

У свою чергу, позивач не погоджується з такою відмовою, оскільки, на його думку, у такому випадку він стає заручником ситуації, коли він ніколи не зможе здійснити перереєстрацію транспортних засобів з огляду на те, що банківська установа, в силу великого обсягу операцій та діяльності, є боржником у багатьох виконавчих провадженнях, а ситуація, коли банк не буде фігурувати в жодному виконавчому провадженні як боржник є нереальною.

У цьому випадку, матеріалами справи підтверджується, що спірні правовідносини пов`язані із відчуженням транспортного засобу, а саме у результаті укладеного договору купівлі-продажу предмету договору фінансового лізингу між власником транспортного засобу (лізингодавцем) та позивачем (лізингоодержувачем).

Таким чином твердження позивача про те, що перереєстрація транспортного засобу не пов`язана із відчуженням суперечить матеріалами справи, оскільки відчуження майна це є перехід право власності від одної особи до іншої, зокрема у зв`язку із укладенням - договору купівлі-продажу, а отже цей випадок не підпадає під перелік виняткових, при яких не беруться до уваги вимоги Єдиного реєстру боржників.

Відповідно до отриманої відповідачем інформації з Єдиного реєстру боржників, станом на час звернення позивача із відповідною заявою про перереєстрацію транспортного засобу, відносно власника транспортного засобу АТ КБ «Приватбанк» наявні відомості як боржника по виконавчим провадженням.

Таким чином у відповідача в силу приписів пункту 15 Порядку № 1388, не було правових підстав для проведення перереєстрації транспортного засобу і зв`язку із чим у суду відсутні підстави для визнання незаконної відмови у проведенні реєстрації та зобов`язання відповідача здійснити перереєстрацію транспортних засобів.

При цьому відповідно до абзацу другого пункту 27 Порядку № 1388 після виконання договору фінансового лізингу транспортні засоби перереєстровуються за лізингоодержувачем на підставі зазначеного договору після повного розрахунку або зазначеного в договорі фінансового лізингу окремого договору купівлі-продажу (викупу) предмета лізингу або іншого договору, визначеного договором фінансового лізингу.

Але жодних положень, які б визначали окрему процедуру, за якої б положення щодо перевірки відомостей Єдиного реєстру боржників не застосовувалися при проведення перереєстрації транспортного засобу, відчуженого за договором лізингу, у Порядку № 1388 не зазначено.

Окрім цього, виходячи з системного аналізу підстав поданого позову у взаємозв`язку з обставинами справи та обраним позивачем способом захисту порушеного права, суд дійшов висновку, що предметом судового розгляду в цій справі є не стільки дії та рішення відповідача як суб`єкта, наділеного владно-управлінськими функціями, скільки право власності спірним автомобілем після виконання договору фінансового лізингу, яке не визнається відповідачем, що свідчить про приватноправовий, а не публічно-правовий характер спірних правовідносин.

При цьому, відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За правилами цієї статті позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Позивачем, за вимогами про визнання права власності є власник - особа, яка має право власності на майно (тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через пред`явлення позову).

Отже, враховуючи, що відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, саме у порядку цивільного (господарського) судочинства шляхом у справі щодо визнання права власності необхідно встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 Цивільного кодексу України.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

VI. Судові витрати.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до статті 139 КАС України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову, підстав для відшкодування позивачу понесених при подачі позову судових витрат немає.

Керуючись статтями 132, 139, 143, 242-246, 255, 260-263, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Суддя Жук Р.В.