Справа № 260/436/24
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2024-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

07 березня 2024 року м. Ужгород№ 260/436/24
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаврилка С.Є., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

30 січня 2024 року до Закарпатського окружного адміністративного суду звернулася з позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ), яким просить суд: "1. Прошу суд визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про відмову у призначенні позивачці ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , одноразової грошової допомоги за померлим сином ОСОБА_2 №8 від 07.09.2023 р та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області призначити та виплатити таку допомогу.".

05 лютого 2024 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду було прийнято вищевказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, якою розгляд справи постановлено провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та (або) викликом учасників справи.

Позивач також звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Однак рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області їй було відмовлено у виплаті допомоги у зв`язку з розбіжностями у зазначені дати народження померлого ОСОБА_2 .. Позивач вважає таку відмову протиправною, що стало підставою для звернення до суду з даною позовною заявою.

Відповідач скористався правом подання відзиву на позовну заяву. Щодо заявлених позовних вимог заперечив, зокрема зазначив, що у наданих позивачем документах було виявлено розбіжності у зазначені дати народження померлого ОСОБА_2 , а саме у копії свідоцтва про народження ОСОБА_2 дана народження ІНФОРМАЦІЯ_1 відмінна від дати народження зазначеної в його паспорті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Питання виплати одноразової грошової допомоги буде розглянуто після приведення документів у відповідність.

З гідно зі статтею 262 частиною 5 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до статті 4 частини 1 пункту 10 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши подані сторонами докази, (заслухавши сторони та їх представників) всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 19 червня 2023 року, позивач звернулася до Головного управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17 липня 1992 року "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за померлим сином ОСОБА_2 .. До заяви було подано свідоцтво про смерть, копію свідоцтва про народження, копію довідки про присвоєння РНОКПП та оригінал довідки про перебування на утриманні.

Рішенням Головного Управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області № 8 від 07 вересня 2023 року позивачу було відмовлено у призначенні одноразової допомоги за померлим сином, у зв`язку із не виконанням пункту 10 розділу ІІ "Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших категорій осіб" затвердженого постановою Правління ПФУ №3-1 від 30 січня 2007 року. Відповідач зазначив, що у наданих позивачем документах було виявлено розбіжності у зазначені дати народження померлого ОСОБА_2 , а саме у копії свідоцтва про народження ОСОБА_2 дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 відмінна від дати народження зазначеної в його паспорті ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с. 12).

Вирішуючи справу по суті позовних вимог, суд зазначає, що відповідно до статті 19 частини 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 1-1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Відповідно до абзацу першого пункту 12 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб" членам сім`ї померлих пенсіонерів із числа військовослужбовців, осіб, зазначених у пунктах "б"-"д", "ж" і "з" статті 1-2 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", незалежно від призначення пенсії в разі втрати годувальника виплачується одноразова грошова допомога: дружині/ чоловіку - в розмірі тримісячної пенсії годувальника і на кожного непрацездатного члена сім`ї - у розмірі місячної пенсії годувальника.

При визначенні розміру одноразової грошової допомоги, передбаченої цим пунктом, до членів сім`ї, які мають право на допомогу, належать: дружина/ чоловік незалежно від віку і працездатності, діти, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років, або були на день смерті годувальника вихованцями, учнями, студентами, курсантами та слухачами, стажистами закладів освіти і не досягли 23-річного віку; батьки, які перебували на утриманні померлого і досягли віку, що дає право на призначення пенсії за віком, установленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості страхового стажу), або вони мають право на пенсію незалежно від віку відповідно до частини третьої статті 114 зазначеного Закону, на дострокову пенсію за віком, пенсію за віком на пільгових умовах чи пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до закону, або вони є особами з інвалідністю (пункт 12 абзац 2 Постанови № 393).

Пунктом 10 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за № 135/13402 (далі по тексту - Порядок № 3-1), передбачено, що до заяви про виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 12 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб", подаються такі документи: 1) свідоцтво про смерть пенсіонера; 2) документи, що засвідчують родинні відносини членів сім`ї з померлим пенсіонером, які передбачені пунктом 12 цього розділу; 3) висновок МСЕК про час настання інвалідності (для виплати одноразової грошової допомоги членам сім`ї, яких визнано особами з інвалідністю); 4) довідка закладу освіти (для виплати одноразової грошової допомоги дітям, які навчаються після досягнення ними 18-річного віку, але не довше ніж до досягнення 23 років); 5) документи про перебування на утриманні, передбачені пунктом 13 цього розділу (для виплати одноразової грошової допомоги батькам).

За документи про родинні відносини приймаються: 1) паспорт громадянина України; 2) свідоцтво про народження; 3) свідоцтво про шлюб; 4) рішення суду (пункт 12 розділу ІІ Порядку № 3-1).

Проте при зверненні позивача із заявою про виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 12 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393, Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, посилаючись на розбіжності у даті народження померлого ОСОБА_2 , що зазначена у копії свідоцтва про народження від дати народження, зазначеної в паспорті ОСОБА_2 , повідомило про те, що питання виплати такої допомоги в разі смерті пенсіонера буде розглянуто після приведення документів у відповідність.

Право позивача на одноразову грошову допомогу відповідачем не заперечується, а невиплата допомоги зумовлена існуванням розбіжностей у зазначенні року народження померлого у наданих документах.

Так, судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про народження (повторно) серії НОМЕР_3 від 21 червня 2023 року, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 13).

Як вбачається із паспорту громадянина України серії НОМЕР_4 виданого Тячівським РВ УМВС України в Закарпатській області 25 листопада 2002 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9).

У свідоцтві про смерть ОСОБА_2 , від 04 квітня 2023 року, дата народження ОСОБА_2 зазначено - ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.а.с. 14, 15).

Таким чином, єдиною підставою, що слугувала для прийняття оскаржуваного рішення, є розбіжності в даті народження ОСОБА_2 .

Відповідно до приписів статті 3 закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру в обсязі, визначеному Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус".

Статтею 9 частиною 1 цього закону передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Отже, виходячи з положень спеціального закону, доказом який би міг підтверджувати факт реєстрації дати народження її померлого сина є запис народження фізичної особи, вчинений органом державної реєстрації актів цивільного стану на території України, а підтвердженням такого запису є відповідне свідоцтво.

Суд зазначає, що позивач не позбавлений права звернутись з позовом про встановлення факту у сфері публічно-правових відносин, у разі наявності спору про соціальні виплати і необхідності підтвердження певного соціального статусу. Проте у даному випадку, незважаючи на те, що позов спрямований на захист соціальних прав, позивач не просить суд встановити факт реєстрації факт реєстрації дати народження її померлого сина. Позовна заява не містить ні такого предмету, ні підстав. Тому це не є предметом дослідження по даній справі і судом не встановлюється.

З цього приводу суд звертає увагу, що статті 293 частини 2 пунктом 5 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Статтею 315 частиною 1 пунктом 6 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Тому для встановлення факту дати народження її померлого сина, позивач не позбавлена права звернутися до суду загальної юрисдикції із заявою про встановлення відповідного факту.

Після встановлення цього факту рішенням суду, та внесення на його підставі відомостей до акту цивільного стану, позивач має право отримати відповідний документ та звернутись до відповідача, для виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 12 порядку, затвердженого постановою КМУ № 393 від 17 липня 1992 року.

Щодо правомірності поведінки відповідача.

Судом встановлено, що відповідач відмовив позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги, у зв`язку зі смертю сина, з підстави розбіжностей у зазначенні дати народження ОСОБА_2 у наданих документах зі свідоцтвом про народження.

Подання зазначеного свідоцтва про народження, як і свідоцтва про смерть, в силу норми пункту 12 Порядку, затвердженого постановою правління ПФУ № 3-1 від 30 січня 2007 року, є обов`язковою умовою для виплати зазначеної допомоги.

Тому відповідач розглянувши пакет документів, за наявності вказаних обставин правомірно відмовив позивачу у виплаті грошової допомоги.

Суд зауважує, що така відмова не свідчить про формальні неточності у документах, оскільки для підтвердження родинних відносин ідентифікуючою ознакою являється дати народження особи, яка вказана у свідоцтві про народження.

Отже, суд дійшов висновку, що поведінка відповідача в повній мірі відповідає критеріям правомірності, встановленим нормою статтею 2 частиною 2 КАС України, а підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідно до статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позову.

Керуючись статтями 242-246 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяС.Є. Гаврилко