Справа № 405/1497/24
Суддя: Шевченко І. М.
Дата ухвалення: 2024-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/1497/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2024 Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі

головуючої судді: Шевченко І.М.

з участю секретаря : Мишевець Т.І.

представника позивача Бойко М.О.

відповідача громадянина Грузії ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної службидо громадянина Грузії ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення громадянина Грузії ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Центрально-південне міжрегіональне управління Державної міграційної служби звернулося в суд з адміністративним позовом до громадянина Грузії ОСОБА_1 про затримання громадянина Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення громадянина Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України Державної міграційної служби України, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення, строком на шість місяців. Позов обґрунтовано тим, що Центрально-південним міжрегіональним управлінням Державної міграційної служби проведено перевірку легальності перебування на території України громадянина Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час якої встановлено, що відповідач був раніше засуджений на території України:

- 20.04.2012 Торезьким міським судом Донецької області з частиною 3 статті 289, частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 185 та частиною 1 статтею 70 Кримінального кодексу України (далі ККУ) до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- Вироком Іллічівського районного суду міста Маріуполя від 17.12.2018 у справі № 264/1489/17 відповідача визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 187, частиною 2 статті 28 частиною 3 статті 357 ККУ та призначено покарання у вигляді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна. 06.03.2024 відповідач звільнений від відбування покарання у Державній установі «Петрівська виправна колонія № 49», (далі ДУ «ПВК № 49»).

За обліками інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформацією з питань контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон «Аркан» Державної прикордонної служби України, інформація про перетин державного кордону України відповідачем з 04.03.2019 по теперішній час відсутня.

Законні підстави на перебування на території України у відповідача на даний час відсутні.

Відповідно до частини 3 статті 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 № 3773-VI (далі Закон № 3773-VI), строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Пунктом 1 Порядку обчислення строку тимчасового перебування в Україні іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України (далі МВС) від 20.07.2015 № 844 (далі Порядок № 844) передбачено, що громадяни держав з безвізовим порядком в`їзду можуть тимчасово перебувати на території України не більше ніж 90 днів протягом 180 днів, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України.

Згідно із статтею 1 Угоди між Кабінетом Міністрів України (далі КМУ) і Урядом Грузії про взаємне скасування візових вимог, затвердженої постановою КМУ від 12.12.2018 № 1048, громадяни держави однієї Сторони в`їжджають, виїжджають, прямують транзитом та перебувають на території держави іншої Сторони без віз за умови, що тривалість їх перебування не перевищує 90 (дев`яноста) днів протягом 180 (ста вісімдесяти) днів, використовуючи пункти пропуску через кордон, відкриті для міжнародного сполучення, на підставі дійсних проїзних документів.

Пунктом 4 Порядку № 844 встановлено, що під час перебування на території України обчислення дозволеного іноземцю строку перебування здійснюють посадові особи Державної міграційної служби України (далі ДМС) шляхом відрахування 180 днів назад від дня контролю (дня, на який необхідно визначити законність перебування іноземця на території України). Іноземець не порушив зазначений строк, якщо в межах цього 180-денного періоду він перебував на території України не більше 90 днів.

За час свого перебування на території України відповідач клопотання щодо набуття/прийняття громадянства України, оформлення дозволу на імміграцію в Україну, документування посвідкою на постійне проживання в Україні не порушував. Документів на право проживання в Україні не має, зареєстрованого місця проживання в Україні не має.

Отже, відповідач перебуває в Україні з порушенням встановленого строку перебування та своїми діями порушив вимоги статті 9 Закону № 3773-VI. Його подальше перебування на території України суперечить законодавству України.

Згідно із вироком від 17.12.2018 у справі № 264/1489/17 не має законного та стабільного джерела доходу.

Відповідно до пункту 14 частини 1 статті 1 Закону № 3773-VI, нелегальний мігрант іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Статтею 23 Закону № 3773-VI передбачено, що нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили кримінальні, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону.

Частиною 1 статті 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) передбачено, що порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, тягнуть за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, 06.03.2024 Фортечним відділом у м. Кропивницькому ЦПМУ ДМС відповідача у зв`язку із вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 203 КУпАП, затримано в порядку статті 268 КУпАП для з`ясування обставин правопорушення. Строк адміністративного затримання закінчується о 10 год. 15 хв. 09.03.2024.

06.03.2024 відповідача, за перевищення встановленого строку проживання більше ніж як на 30 днів, притягнуто до адміністративної відповідальності згідно із частиною 2 статті 203 КУпАП (протокол МКВ № 001532 від 06.03.2024) та, відповідно до винесеної постанови, визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 203 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. Із протоколом про адміністративне правопорушення відповідач, у присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ознайомлюватися під підпис відмовився. Штраф відповідачем не сплачений.

Відповідно до статті 30 Закону № 3773-VI, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальні органи та територіальні підрозділи, органи охорони державного кордону або органи Служби безпеки України можуть приймати рішення про примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, якщо такі особи затримані за незаконне перетинання (спробу незаконного перетинання) державного кордону України або є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, або якщо така особа не виконала у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, а також в інших передбачених законом випадках.

Таким чином, Фортечним відділом у м. Кропивницькому ЦПМУ ДМС прийнято рішення від 06.03.2024 про примусове видворення відповідача з України. Із вказаним рішенням відповідач, у присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ознайомлюватись відмовився.

Згідно із вимогами пункту 1 частини 1 статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАСУ), за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення або реадмісію, ухилятиметься від виконання рішення про його (її) примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик його (її) втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальний орган чи підрозділ, орган охорони державного кордону, орган Служби безпеки України подає до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням зазначених органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовну заяву про застосування судом до іноземця або особи без громадянства, зокрема, затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України.

Водночас, встановлено, що у відповідача відсутній документ, що дає право на виїзд з України.

Крім того, відповідач неодноразово був засуджений на території України за вчинення кримінальних правопорушень, що дає обґрунтовані підстави вважати його таким, що ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення та існує ризик його втечі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.03.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначений у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін для розгляду справи по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач, у судовому засіданні позов визнав.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Центрально-південним міжрегіональним управлінням Державної міграційної служби проведено перевірку легальності перебування на території України громадянина Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час якої встановлено наступне.

Відповідач був раніше засуджений на території України:

- 20.04.2012 Торезьким міським судом Донецької області з частиною 3 статті 289, частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 185 та частиною 1 статтею 70 Кримінального кодексу України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

Вироком Іллічівського районного суду міста Маріуполя від 17.12.2018 у справі № 264/1489/17 відповідача визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 187, частиною 2 статті 28 частиною 3 статті 357 ККУ та призначено покарання у вигляді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

06.03.2024 відповідач звільнений від відбування покарання у Державній установі «Петрівська виправна колонія № 49».

За обліками інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформацією з питань контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон «Аркан» Державної прикордонної служби України (далі система «Аркан»), інформація про перетин державного кордону України відповідачем з 04.03.2019 по теперішній час відсутня.

Відповідно до частини 3 статті 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 № 3773-VI (далі Закон № 3773-VI), строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Пунктом 1 Порядку обчислення строку тимчасового перебування в Україні іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 20.07.2015 № 844 (далі Порядок № 844) передбачено, що громадяни держав з безвізовим порядком в`їзду можуть тимчасово перебувати на території України не більше ніж 90 днів протягом 180 днів, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України.

Згідно із статтею 1 Угоди між Кабінетом Міністрів України (далі КМУ) і Урядом Грузії про взаємне скасування візових вимог, затвердженої постановою КМУ від 12.12.2018 № 1048, громадяни держави однієї Сторони в`їжджають, виїжджають, прямують транзитом та перебувають на території держави іншої Сторони без віз за умови, що тривалість їх перебування не перевищує 90 (дев`яноста) днів протягом 180 (ста вісімдесяти) днів, використовуючи пункти пропуску через кордон, відкриті для міжнародного сполучення, на підставі дійсних проїзних документів.

Пунктом 4 Порядку № 844 встановлено, що під час перебування на території України обчислення дозволеного іноземцю строку перебування здійснюють посадові особи Державної міграційної служби України шляхом відрахування 180 днів назад від дня контролю (дня, на який необхідно визначити законність перебування іноземця на території України). Іноземець не порушив зазначений строк, якщо в межах цього 180-денного періоду він перебував на території України не більше 90 днів.

За час свого перебування на території України відповідач клопотання щодо набуття/прийняття громадянства України, оформлення дозволу на імміграцію в Україну, документування посвідкою на постійне проживання в Україні не порушував. Документів на право проживання в Україні не має, зареєстрованого місця проживання в Україні не має.

Отже, відповідач перебуває в Україні з порушенням встановленого строку перебування та своїми діями порушив вимоги статті 9 Закону № 3773-VI. Його подальше перебування на території України суперечить законодавству України.

Згідно із вироком від 17.12.2018 у справі № 264/1489/17 не має законного та стабільного джерела доходу.

Відповідно до пункту 14 частини 1 статті 1 Закону № 3773-VI, нелегальний мігрант іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Статтею 23 Закону № 3773-VI передбачено, що нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили кримінальні, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону.

Частиною 1 статті 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) передбачено, що порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, тягнуть за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, 06.03.2024 Фортечним відділом у м. Кропивницькому ЦПМУ ДМС відповідача у зв`язку із вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 203 КУпАП, затримано в порядку статті 268 КУпАП для з`ясування обставин правопорушення. Строк адміністративного затримання закінчується о 10 год. 15 хв. 09.03.2024.

06.03.2024 відповідача, за перевищення встановленого строку проживання більше ніж як на 30 днів, притягнуто до адміністративної відповідальності згідно із частиною 2 статті 203 КУпАП (протокол МКВ № 001532 від 06.03.2024) та, відповідно до винесеної постанови, визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 203 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. Із протоколом про адміністративне правопорушення відповідач, у присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ознайомлюватися під підпис відмовився. Штраф відповідачем не сплачений.

Відповідно до статті 30 Закону № 3773-VI, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальні органи та територіальні підрозділи, органи охорони державного кордону або органи Служби безпеки України можуть приймати рішення про примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, якщо такі особи затримані за незаконне перетинання (спробу незаконного перетинання) державного кордону України або є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, або якщо така особа не виконала у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, а також в інших передбачених законом випадках.

Таким чином, Фортечним відділом у м. Кропивницькому ЦПМУ ДМС прийнято рішення від 06.03.2024 про примусове видворення відповідача з України. Із вказаним рішенням відповідач, у присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ознайомлюватись відмовився.

Згідно із вимогами пункту 1 частини 1 статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАСУ), за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення або реадмісію, ухилятиметься від виконання рішення про його (її) примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик його (її) втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальний орган чи підрозділ, орган охорони державного кордону, орган Служби безпеки України подає до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням зазначених органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовну заяву про застосування судом до іноземця або особи без громадянства, зокрема, затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України.

Водночас, встановлено, що у відповідача відсутній документ, що дає право на виїзд з України.

Крім того, відповідач неодноразово був засуджений на території України за вчинення кримінальних правопорушень, що дає обґрунтовані підстави вважати його таким, що ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення та існує ризик його втечі.

Частиною 15 вказаної статті передбачено, що адміністративні справи, передбачені цією статтею, розглядаються судом у день подання відповідної позовної заяви.

Відповідно до частини 19 тієї ж статті, за подання до адміністративного суду позовних заяв та апеляційних скарг у справах, визначених цією статтею, судовий збір не сплачується.

Згідно із пунктом 3 частини 1 статті 20 КАСУ, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України та затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України.

Частиною 14 статті 289 КАСУ передбачено, що розгляд питань, визначених цією статтею, здійснюється судом за обов`язкової участі сторін, у тому числі може проводитися у режимі відеоконференції та з трансляцією з іншого приміщення, розташованого поза межами приміщення суду, в порядку, визначеному КАСУ.

Відповідно до ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат, а також приймаючи до уваги положення ч.19 ст.289 КАС України за якими за подання до адміністративного суду позовних заяв у справах, визначених ст.289 КАС України судовий збір не сплачується, судові витрати по справі слід віднести на рахунок держави.

На підставі ст.ст. 26, 30, 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», керуючись ст.ст. 9, 19, 77, 90, 245, 246, 288, 289, 371 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби до громадянина Грузії ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення громадянина Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України Державної міграційної служби України, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення, строком на шість місяців - задовольнити.

Затримати громадянина Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України ДМС України, строком на шість місяців з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України, тобто до 07.09.2024 року.

Судові витрати по справі віднести за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На час апеляційного оскарження іноземці або особи без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України, продовжують утримуватися у спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях органів (підрозділів) охорони державного кордону чи Служби безпеки України або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.295 КАС України.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є Третій апеляційний адміністративний суд.

Повний текст рішення виготовлено 07.03.2024 року.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Ірина Миколаївна Шевченко