Справа № 560/5955/23
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2024-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

07 березня 2024 року

м. Київ

справа №560/5955/23

адміністративне провадження №К/990/5977/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

судді-доповідача - Радишевської О.Р.,

суддів - Смоковича М.І., Мацедонської В.Е.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником Афадєєвим Віталієм Вікторовичем, на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 червня 2023 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2023 року у справі №560/5955/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування рішень,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення №0209 від 13 березня 2023 року про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину Азербайджана - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_1 ;

- визнати протиправним та скасувати рішення №0209 від 13 березня 2023 року про скасування посвідки на постійне проживання громадянину Азербайджана - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_2 .

Ухвалою Верховного Суду від 31 січня 2024 року подану касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником Афадєєвим Віталієм Вікторовичем , на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 червня 2023 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2023 року у справі №560/5955/23 було повернуто особі, яка їх подала.

16 лютого 2024 року через підсистему «Електронний Суд» до Верховного Суду повторно надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , яка подана його представником Афадєєвим Віталієм Вікторовичем, на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 червня 2023 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2023 року у справі №560/5955/23.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів із дня його проголошення.

У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється із дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів із дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

З оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції встановлено, що зазначене судове рішення було проголошено 12 грудня 2023 року та повний текст виготовлено у той же день.

За таких обставин останнім днем строку на її касаційне оскарження є 11 січня 2024 року.

Касаційну скаргу направлено скаржником до Суду 16 лютого 2024 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.

У касаційній скарзі скаржник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження, обґрунтовуючи його тим, що в строк установлений законом, він вже звертався до Суду з касаційною скаргою, яку було повернуто Судом, та при цьому роз`яснено, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом. Також він просить Суд урахувати, що повторно касаційну скаргу подано в найкоротші строки, без суттєвих затримок та зайвих зволікань після отримання копії ухвали про повернення касаційної скарги.

Судом установлено, що вперше касаційну скаргу було направлено представником позивачем до Суду через підсистему «Електронний Суд» 11 січня 2024 року, що підтверджується інформацією з комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду». Водночас ухвалою Верховного Суду від 31 січня 2024 року зазначена касаційна скарга була повернута на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, копію ухвали було надіслано в особистий кабінет представника скаржника в підсистемі «Електронний Суд» та отримано останнім 31 січня 2024 року о 21:42.

Скориставшись правом на повторне звернення, 16 лютого 2024 року представником ОСОБА_1 , адвокатом Афадєєвим Віталієм Вікторовичем повторно направлено до Суду касаційну скаргу на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 червня 2023 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2023 року у справі №560/5955/23.

Отже, з огляду на встановлені обставини та норми чинного законодавства, враховуючи, що первинна касаційна скарга була подана у межах строку касаційного оскарження і скаржник повторно звернувся до касаційного суду без зайвих зволікань, Суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження та наявність підстав для його поновлення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже, аналіз указаних положень дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються з ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках. При цьому, перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами.

У цій справі суд першої інстанції розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Необхідність відкриття касаційного провадження у справі розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження представник скаржника обґрунтовує тим, що ця справа має виняткове значення для позивача, оскільки примусове видворення за межі України 17 серпня 2023 року та запровадження щодо нього заборони в`їзду в Україну строком на п`ять років спричинило розірвання його родинних зв`язків з дружиною, трьома дітьми та рідним батьком.

У касаційній скарзі представник скаржника також указує на те, що позивач позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскаржуваними судовими рішеннями при розгляді іншої справи.

Суд критично оцінює такі доводи заявника, оскільки заявником не конкретизовано, яким чином можуть бути використані висновки, установлені судами у цій справі в інших справах.

Аргументи представника скаржника про те, що суд першої інстанції помилково розглянув за правилами спрощеного позовного провадження Верховний Суд уважає неприйнятними, оскільки, за загальним правилом, будь-яка справа може розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження, окрім тих, які обов`язково повинні розглядатися за правилами загального позовного провадження (їх визначено частиною четвертою статті 12, частиною четвертою статті 257 КАС України). Тому у цій справі суд першої інстанції, урахувавши вимоги статті 257 КАС України, розглянув її за правилами спрощеного позовного провадження, що відповідає вимогам КАС України і не свідчить про віднесення справи до категорії малозначних.

Водночас Суд вважає достатньо обґрунтованим посилання представника скаржника на те, що ця справа має виняткове значення для позивача, оскільки примусове видворення за межі України та запровадження щодо нього заборони в`їзду в Україну строком на п`ять років спричинило розірвання його родинних зв`язків з дружиною, дітьми та батьком.

Підставами касаційного оскарження у цій справі позивач зазначає неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права з посиланням на пункти 1, 4 частини четвертої статті 328 КАС України.

У касаційній скарзі представник позивача посилається на наявність підстави для відкриття касаційного провадження, визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, та зазначає, що суди попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях не врахували висновків Верховного Суду викладених у постановах від 13 листопада 2019 року у справі № 815/3651/17, від 13 червня 2019 року у справі № 825/2971/14 щодо застосування статті 12 Законом України "Про імміграцію" від 07 червня 2001 року № 2491-ІІІ (далі - Закон № 2491-III), а також постановах від 30 липня 2020 року у справі № 824/875/19-а, від 04 вересня 2020 року у справі № 120/1859/19-а, від 10 червня 2022 року у справі № 640/13572/20.

Такі доводи заявника є достатньо мотивованими та потребують перевірки у межах відповідності висновків судів першої та апеляційної інстанцій на предмет застосування до спірних правовідносин статті 12 Закону №2491-ІІІ, з урахуванням висновків Верховного Суду щодо застосування цієї норми, викладених у постановах від 13 листопада 2019 року у справі № 815/3651/17, від 13 червня 2019 року у справі № 825/2971/14, від 30 липня 2020 року у справі № 824/875/19-а, від 04 вересня 2020 року у справі № 120/1859/19-а, від 10 червня 2022 року у справі № 640/13572/20.

Також у касаційній скарзі заявник посилається на пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України та зазначає, що судами обох інстанцій було встановлено обставини, що мають істотне значення у справі на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частина друга статті 353 КАС України).

Частиною другою статті 353 КАС України встановлено, що підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо, зокрема: 4) суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів.

Проаналізувавши зміст та доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 1, 4 частини четвертої статті 328 КАС України.

Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 248, 328, 329, 330, 334, 337, 338 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Афадєєва Віталія Вікторовича про поновлення строку на касаційне оскарження та поновити цей строк.

2. Відкрити касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 , яка подана його представником Афадєєвим Віталієм Вікторовичем, на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 червня 2023 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2023 року у справі №560/5955/23.

3. Витребувати з Хмельницького окружного адміністративного суду матеріали адміністративної справи №560/5955/23.

4. Особі, що подала касаційну скаргу, надіслати копію ухвали про відкриття касаційного провадження у справі, а іншим учасникам справи - копію ухвали про відкриття касаційного провадження у справі разом із копіями касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

5. Установити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

6. Роз`яснити, що особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень. У разі доповнення чи зміни касаційної скарги особа, яка подала касаційну скаргу, повинна подати докази надсилання копій відповідних доповнень чи змін до касаційної скарги іншим учасникам справи, інакше суд не враховує такі доповнення чи зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач: Судді:О.Р. Радишевська В.Е. Мацедонська М.І. Смокович