Справа № 931/118/24
Суддя: Малюшевська І. Є.
Дата ухвалення: 2024-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 931/118/24
Провадження № 2-а/156/4/24
Рядок статзвіту № 140
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

07 березня 2024 року смт Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Малюшевської І.Є.,

з участю секретаря судового засідання Киці Л.Ф.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в смт. Іваничі адміністративну справу № 931/118/24

за позовною заявою ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції України у Волинській області

третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - поліцейський Сектору поліцейської діяльності № 1 (сел. Локачі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області сержант поліції Гомон Орест Леонідович

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 1397241 від 07.02.2024 року,

учасники процесу:

позивач - не з`явився,

представник відповідача Головного управління Національної поліції України у Волинській області - не з`явився,

третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - поліцейський Сектору поліцейської діяльності № 1 (сел. Локачі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області сержант поліції Гомон Орест Леонідович не з`явився,

в с т а н о в и в :

І. Зміст спору

16.02.2024 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 07 лютого 2024 року поліцейським сектору поліцейської діяльності № 1 (смт. Локачі) Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області сержант поліції Гомоном Орестом Леонідовичем винесено постанову серія ЕНА № 1397241 про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 1 ст. 122 КУпАП за невиконання під час керування транспортним засобом RENAULT SCENIC вимог дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» і, як наслідок, порушення п. 8.4 б Правил дорожнього руху. Позивач стверджує, що такого адміністративного правопорушення він не вчиняв, а висновки поліцейського у даній постанові є хибними. Так, ОСОБА_1 вказує, що 07.02.2024 року дійсно рухався у смт. Локачі з вул. Волі по вул. Миру та на перехресті повернув ліворуч на вул. Героїв Майдану, де заїхав на стоянку для автомобілів, що разташована ліворуч за перехрестям на вул. Героїв Майдану. Після зупинки автомобіля за деякий час під`їхав поліцейський автомобіль з синіми проблисковими маячками (який перед цим рухався по зустрічній смузі по вул. Героїв Майдану), потім до нього підійшов поліцейський ОСОБА_2 і почав складати постанову. Позивач стверджує, що працівником поліції порушено правила зупинки транспортного засобу, якої фактично не відбулося. На думку позивача під час винесення оскаржуваної постанови не було дотримано вимоги статті 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи та не були заслухані пояснення, що в свою чергу виключає надання об`єктивної оцінки фактичним обставинам справи. З викладеними у постанові поліції не згоден, оскільки виконав вимоги всіх дорожніх знаків, встановлених перед перехрестям, де здійснив зупинку. Крім того, встановленому на перехресті вул. Миру та Героїв Майдану дорожньому знаку 2.2., на порушення вимог п. 2 Розділу 33 ПДР України не передував знак 2.1 з додатковою табличкою 7.1.2. За таких обставин позивач вважає, що постанова є неправомірною та підлягає скасуванню.

У зв`язку з такими обставинами позивач просить постанову серії ЕНА № 1397241 від 07.02.2024 року за ч. 1 ст. 122 КУпАП скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення; стягнути з відповідача понесені ним судові витрати.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи

Позивач в судове засідання не з`явився. 06.03.2024 року електронною поштою від нього надійшла заява про здійснення розгляду справи без його участі за наявними матеріалами справи. З відзивом на позовну заяву ознайомлений, з доводами відповідача не погоджується з підстав, викладених у позовній заяві. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд такі задовольнити.

Участь у судовому засіданні свого представника відповідача Головне управління Національної поліції України у Волинській області не забезпечив. У відзиві на позовну заяву представник відповідача Пукавський О. просив здійснювати розгляд справи без його участі за наявними матеріалами справи.

Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - поліцейський Сектору поліцейської діяльності № 1 (сел. Локачі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області сержант поліції Гомон Орест Леонідович, який виніс оскаржувану постанову, в судове засідання не з`явився. Будь-яких заяв чи клопотань від нього не надходило.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

16.02.2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Локачинського районного суду Волинської області із зазначеним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Згідно з розпорядженням Локачинського районного суду Волинської області від 22.02.2024 року № 1 адміністративну справу № 931/118/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України у Волинській області, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - поліцейський Сектору поліцейської діяльності № 1 (сел. Локачі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області сержант поліції Гомон Орест Леонідович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення передано на розгляд до Іваничівського районного суду Волинської області, як найбільш територіально наближеного.

28.02.2024 року дана справа надійшла до Іваничівського районного суду Волинської області та того ж дня згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями розподілена головуючій судді Малюшевській І.Є.

Ухвалою Іваничівського районного суду Волинської області від 28.02.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження на підставі ст.ст. 262-263 КАС України за вимогами ст. 286 КАС України з викликом сторін по справі.

04.03.2024 року від СПД № 1 (сел. Локачі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким представник відповідача вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з огляду на таке.

Згідно ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху. Так 07.02.2022 року о 22 год 18 хв. при здійснені патрулювання, поліцейським з РПП СПД №1 (сел. Локачі ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області сержантом поліції Гомоном О.Л. було зафіксовано факт вчинення адміністративного правопорушення, по вул. Миру у сел. Локачі: водій транспортного засобу RENAULT SCENIC н.з. НОМЕР_1 , як було встановлено пізніше - ОСОБА_1 , не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» та здійснив проїзд без зупинки, чим порушив п. 8.4.6) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП (порушення вимог Дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил зупинки).

З відеозапису з нагрудної камери патрульного, яким зафіксована процедура притягнення до адміністративної відповідальності позивача слідує, що позивач не заперечує порушення ним ПДР. Відеозаписом також зафіксовано, що поліцейський оголосив позивачу текст постанови та роз`яснив положення ст. ст. 268, 287-289, 307, 308 КУпАП.

У зв`язку з виявленням правопорушення: ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом RENAULT SCENIC н.з. НОМЕР_1 , 07.02.2024 року близько 22 год 20 хв під`їжджаючи до перехрестя по вул. Миру в с. Локачі не зупинився перед дорожнім знаком 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», працівниками поліції було застосовано превентивні заходи передбачені ст. 32, 35 ЗУ «Про Національну поліцію», такі як зупинення транспортного засобу та перевірка документів водія згідно п.2.4 ПДР, з чітким поінформуванням водія про конкретну причину зупинення транспортного засобу (порушення п. 8.4б) ПДР України.Після встановлення особи порушника, було розпочато розгляд справи про адміністративне правопорушення, заслухано усні пояснення по факту вчиненого ним правопорушення, яка саме справа підлягає розгляду, та що він притягається до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП, роз`яснено порушнику його права та обов`язки відповідно до ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Порушник ОСОБА_1 факт вчинення правопорушення (порушення п.8.4.б) ПДР України за ч.1 ст. 122 КУпАП не визнав. Таким чином, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини вчинення гр. ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП, заслухавши та врахувавши його усні пояснення поліцейським, як уповноваженою особою органу Національної поліції, було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення ЕНА №1397241 від 07.02.2024 року про накладення на правопорушника адміністративного стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі 340 грн. відповідно до санкції ч. 1 ст. 122 КУпАП. Постанову оголошено порушнику негайно після закінчення розгляду справи. Копію постанови позивач отримав під підпис. ОСОБА_1 також було роз`яснено положення статтей 307, 308 а також право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі статтями 287-289 КУпАП.

У зв`язку з такими обставинами представник відповідача просить відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головоного управління Національної поліції України у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови.

У судове засідання, призначене на 07.03.2024 року належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, сторони та учасники процесу не з`явилися.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. Враховуючи заяви позивача та представника відповідача про здійснення розгляду справи без їхньої участі за матеріалами справи, суд вважає можливим провести розгляд справи без участі позивача та його представника.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом

Судом встановлено, що 07.02.2024 року поліцейським Сектору поліцейської діяльності № 1 (сел. Локачі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області сержант поліції Гомоном Орестом Леонідовичем винесено постанову серії ЕНА № 1397241 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн за те, що 07.02.2024 року о 22 год 24 хв. в смт. Локачі по вул. Миру, 1, ОСОБА_1 керував автомобілем RENAULT SCENIC н.з. НОМЕР_1 та не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено».

У постанові констатовано, що такими своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 8.4.6) Правил дорожнього руху, чим вчинив передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП правопорушення - порушення вимог Дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил зупинки (а.с.6).

Позивач заперечує факт вчинення ним вищевказаних правопорушення з підстав, викладених у позовній заяві.

В ході розгляду справи, відповідач Головне управління Національної поліції України у Волинській області, що є суб`єктом владних повноважень, одночасно із відзивом на позовну заяву як доказ правомірності прийнятого рішення надав DVD-RW диск із відеозаписом № 00000__0031А з місця події. На вказаному відеозаписі зафіксовано висунення поліцейським вимоги водію автомобіля марки RENAULT SCENIC інспектора Гомона О.Л. і ОСОБА_1 , у ході якої поліцейський просить водія пред`явити документи, встановлює особу останнього, його дані, повідомляє обставини порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, а також висловлює йому пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Після цього інспектор оголошує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про початок розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу, роз`яснює передбачені ст. 268 КУпАП, ст.ст. 10, 63 Конституції України права особи, оголошує змісту оскаржуваної постанови та порядок її оскарження.

Інших доказів сторонами суду не надано.

V. Застосоване законодавство та висновки суду

Відповідно до положень статті 1 КУпАП України основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

В ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306 (далі ПДР) відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок Дорожнього руху на всій території України. В п.1.3., п.1.4., п.1.9. ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В п. 8.1. ПДР встановлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками. Відповідно до Додатку 1 ПДР передбачені дорожні знаки пріоритету, зокрема знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня перед знаком. Згідно пп. 34.1 ПДР горизонтальна розмітка має таке значення, зокрема: 1.12 (стоп-лінія) позначає місце, де водій повинен зупинитися за наявності знака 2.2 або при сигналі світлофора чи регулювальника, що забороняє рух. Відповідно до п. 7.2.12 Національного стандарту України «Розмітка дорожня» затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 27.12.2010 року за № 590 розмітку за номером 1.12 (стоп-лінія) застосовують перед перехрестями за наявності дорожнього знака за номером 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» згідно з ДСТУ 4100, в місцях, де рух регулюється світлофором згідно з ДСТУ 4092, та перед залізничними переїздами. Стоп-лінія повинна бути нанесена на місці зупинки ДТЗ. Згідно п. 16.3 ПДР у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Дослідивши матеріали цієї адміністративної справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Зазначена норма встановлює обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності. Оскільки, позивач проти вчинення правопорушення заперечує, відповідач зобов`язаний подати докази на спростування таких заперечень. Однак, дослідивши в сукупності та проаналізувавши матеріали справи і надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не підтверджено правомірності прийнятого рішення належними та допустимими доказами, що передбачені ст.251 КУпАП.

Згідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Так, у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту невиконання ОСОБА_1 вимог дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» та порушення ним п. 8.4б ПДР під час руху на транспортному засобі по вул. Миру у смт. Локачі Волинської області. Тобто відповідачем не надано доказів, на підставі яких винесено оскаржувану постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Як слідує з відзиву на позовну заяву 07.02.2022 року о 22 год 18 хв. поліцейський з РПП СПД №1 (сел. Локачі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області сержант поліції Гомон О.Л. зафіксував факт вчинення адміністративного правопорушення, по вул. Миру у сел. Локачі: водій транспортного засобу RENAULT SCENIC н.з. НОМЕР_1 , як було встановлено пізніше - ОСОБА_1 , не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» та здійснив проїзд без зупинки, чим порушив п. 8.4.6) ПДР України. Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку, оскільки системний аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов`язана здобути докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. В іншому випадку застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується на правових висновках, які зроблені Конституційним Судом України у своєму Рішенні у справі № 23-рп/2010 від 22.12.2010 р.

Доводи відповідача про те, що на відеозаписі зафіксовано, що позивач не заперечує порушення ним ПДР суд відхиляє, оскільки сам по собі факт незаперечення позивачем вчинення адміністративного правопорушення, не звільняє відповідача від обов`язку збирання доказів про наявність події адміністративного правопорушення, а за відсутності інших доказів, зокрема зафіксованого відеозаписом факту порушення ПДР, не може бути достатньою підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Слід також зазначити, що сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення адміністративного правопорушення позивачем. До такого зводяться висновки Верховного Суду, що викладені у постанові від 26 квітня 2018 року (справа №338/1/17).

У зв`язку із недоведеністю вини позивача у порушенні вимог п. 8.4б та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КупАП, оцінювати доводи сторін щодо процедури розгляду справи на місці зупинки транспортного засобу суд вважає недоцільним.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, беручи до уваги все вищевказане, суд дійшов висновку про недоведеність вини позивача у вчиненні ним адміністративного правопорушення, в зв`язку з чим слід скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1397241 від 07.02.2024 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень, а справу про адміністративне правопорушення провадженням закрити.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом установлено, що при подачі до суду позову ОСОБА_1 сплачено судовий збір в розмірі 605,60 грн, а тому, оскільки судом прийнято рішення про задоволення позову в повному обсязі, понесені позивачем судові витрати необхідно компенсувати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Волинській області.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 241-246, 286 КАС України, суд -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.

Постанову поліцейського Сектору поліцейської діяльності № 1 (сел. Локачі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області сержант поліції Гомона Ореста Леонідовича серії ЕНА № 1397241 від 07.02.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення вимог ч. 1 ст. 122 та накладення штрафу у розмірі 340 грн - скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції України у Волинській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою та мешканця: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Головного управління Національної поліції України у Волинській області, , місцезнаходження: вул. Винниченка, 11, м. Луцьк, Волинська обл., 43000;

Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: поліцейський Сектору поліцейської діяльності № 1 (сел. Локачі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області сержант поліції Гомон Орест Леонідович, адреса: вул. Миру, буд. 1, сел. Локачі, Володимирський район, Волинська область, 45500.

Суддя І. Є. Малюшевська