Справа № 160/17341/23
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2024-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 березня 2024 року м. Дніпросправа № 160/17341/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Шлай А.В., Баранник Н.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.10.2023 року, суддя суду першої інстанції Єфанова О.В., прийняте в порядку спрощеного провадження в м. Дніпрі, в адміністративній справі №160/17341/23 за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

14.07.2023 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій №005079/04-36-09-01/ від 20.03.2023 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.09.2023 року адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 було задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про застосування фінансових санкцій №005079/04-36-09-01/ від 20.03.2023 року до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

06.10.2023 до позивачем було подано до суду першої інстанції заяву про ухвалення додаткового судового рішення, відповідно до якої просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу.

Додатковим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.10.2023 року заяву позивача було задоволено частково.

Стягнуто на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 32000 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.

Не погодившись з додатковим рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулось з апеляційною скаргою, в яких посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просять оскаржуване додаткове рішення скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні заяви про розподіл судових витрат.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що стягнуті витрати на правничу допомогу є неспівмірними зі складністю справи та ціною позову.

Від позивача на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на необґрунтованість доводів скарги, просить додаткове рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Здійснюючи розподіл судових витрат, суд першої інстанції виходив з того, що документально підтвердженими та співмірними із обсягом виконаної роботи та затраченого часу витрат на правничу допомогу адвоката є сума 32000.00 грн.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини другої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За змістом частини третьої статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини четвертої статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною п`ятою статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування останніх.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17.09.2019 року у справі № 810/3806/18, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач уклала договір про надання правової допомоги від 13.07.2023 року з Адвокатським бюро Кияненко та партнери.

Відповідно до п.п.3.1. п.3 вказаного договору за правову допомогу передбачену п.п. 1.2 договору замовник сплачує виконавцю винагороду за домовленістю сторін у розмірі 4000 грн за годину роботи адвоката.

13.07.2023 року Адвокатським бюро Кияненко та партнери складено рахунок згідно договору від 13.07.2023 року щодо сплати ФОП ОСОБА_1 авансу у розмірі 16000 грн.(шістнадцять тисяч гривень).

03.10.2023 року сторонами договору про надання правової допомоги складено акт прийому передачі виконаних робіт.

Згідно вказаного акту виконавцем зроблено об`єм роботи у годинах за вказані послуги:

- 4 години на ознайомлення з матеріалами, наданими клієнтом та вироблення стратегії захисту;

- 5 годин на підготовку та подачу до Дніпропетровського окружного адміністративного суду позовної заяви (на 14 аркушах);

- 3 години на підготовку та подачу до Дніпропетровського окружного адміністративного суду відповіді на відзив ГУ ДПС у Дніпропетровській області (на 9 аркушах);

- 1 година на підготовку та подачу до Дніпропетровського окружного адміністративного суду клопотання про долучення документів по справі, а саме акту прийому-передачі виконаних робіт від 03.10.2023 року (на 4 аркушах);

Всього витрачено часу адвокатським бюро - 13 годин.

Отже, враховуючи, що в договорі прописано вартість однієї години роботи у розмірі 4000 грн., то загальна вартість правової допомоги склала - 52000 грн.

Перевіривши зміст наведених документів, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу за вказані послуги вартістю 32000.00 грн. є неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатським об`єднанням послуг позивачу, з урахуванням часу, витраченого на виконання відповідних робіт (послуг), а належною сумою є 3000.00 грн.

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, а додаткове рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині стягнення на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в розмірі 29000.00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області. В іншій частині додаткове рішення підлягає залишенню без змін.

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 4 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області задовольнити частково.

Додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.10.2023 року в адміністративній справі №160/17341/23 скасувати в частині стягнення на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в розмірі 29000.00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області та в цій частині прийняти нову постанову про відмову в задоволенні заяви про розподіл судових витрат.

В іншій частині додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.10.2023 року в адміністративній справі №160/17341/23 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя А.В. Шлай

суддя Н.П. Баранник