Справа № 160/18300/23
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2024-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 лютого 2024 року м. Дніпросправа № 160/18300/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Суховарова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Соловей Л.О.

за участю позивача ОСОБА_1

за участю представників: позивача Кравченко В.В., відповідача Лелеко В.О., Копач Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.11.2023 ( суддя першої інстанції Врона О.В.) в адміністративній справі №160/18300/23 за позовом ОСОБА_1 до Командування Повітряних Сил Збройних Сил України, Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вимогами визнати протиправним та скасувати наказ Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України №323 від 28.04.2023 року в частині про звільнення та призначення, ОСОБА_1 , помічника командира бригади з фінансово-економічної роботи начальника фінансово-економічної служби 138 Дніпропетровської зенітної ракетної бригади повітряного командування ІНФОРМАЦІЯ_1 - помічником командира полку з фінансово-економічної роботи начальником фінансово-економічної служби 31 окремого полку зв`язку та радіотехнічного забезпечення імені ОСОБА_2 повітряного командування ІНФОРМАЦІЯ_2 Повітряних Сил Збройних Сил України, ВОС 3101013; поновити ОСОБА_1 на службі у Військовій частині НОМЕР_1 на посаді майора , помічника командира бригади з фінансово-економічної роботи начальника фінансово-економічної служби 138 Дніпропетровської зенітної ракетної бригади повітряного командування ІНФОРМАЦІЯ_1 з 08.07.20023 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що оскаржуваний наказ є протиправним. З аналізу Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України вбачається, що призначення військовослужбовців на рівнозначні та нижчі посади здійснюється без згоди військовослужбовців, за винятком випадків, визначених пунктом 112 цього Положення. При прийнятті наказу про подальше просування позивача по службі мало бути встановлено наявність або відсутність обставин, передбачених п. 112 і п. 114 Положення. Позивач вказує, що всупереч приписам п. 114 Положення її було переміщено на нове місце служби без чоловіка та без його згоди.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апелянт вважає, що відповідачами під час винесення оскаржуваних наказів неправильно застосовано п. 82 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України. Також позивач вказав, що значення "УВІЛЬНЕННЯ" вказане у спірному наказі застосовується лише до військовослужбовця строкової служби, яким він не є.

В судовому засіданні позивач та її представник апеляційну скаргу підтримали, просять суд апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати.

В судовому засіданні представники відповідачів проти апеляційної скарги заперечили, вважають рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу безпідставною. Просять в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Під час апеляційного перегляду справи встановлено.

15.11.2021 між Міністерством оборони України в особі командувача Повітряних Сил Збройних Сил України генерал-лейтенантом Олещуком М.М. і громадянином України (військовослужбовцем) ОСОБА_1 , старшим лейтенантом, помічником командира частини з фінансово-економічної роботи -начальником фінансово-економічної служби Військової частини НОМЕР_1 був укладений контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу строком на 5 років.

21.04.2023 Командувачем Повітряних Сил Збройних Сил України затверджено план переміщення військовослужбовців, до якого на підставі п. 257 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України було включено і ОСОБА_1 .

За копією витягу із наказу Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України (по особовому складу) від 28.04.2023 №323 відповідно до пунктів 82 та 257 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України нижчепойменованих осіб офіцерського складу Повітряних Сил Збройних Сил України звільнено з займаних посад і призначено майора ОСОБА_1 , помічника командира бригади з фінансово-економічної роботи-начальника фінансово-економічної служби Військової частини НОМЕР_1 повітряного командування ІНФОРМАЦІЯ_1 помічником командира полку з фінансово-економічної роботи -начальником фінансово-економічної служби Військової частини НОМЕР_2 Повітряного командування ІНФОРМАЦІЯ_2 Повітряних Сил Збройних Сил України, ВОС -3101013, призначено на нижчу посаду у зв`язку із введенням правового режиму воєнного стану з шпк майор на шпк майор.

28.04.2023 позивач -майор ОСОБА_1 звернулась до командира Військової частини НОМЕР_1 із рапортом про звільнення її з військової служби відповідно, до частини п`ятої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу і мають дитину (дітей віком до 18 років).

Відповідно до копії Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 08.12.2011 чоловіком позивача є ОСОБА_3 .

Позивач має неповнолітню дитину - ОСОБА_4 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 .

Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_5 №111/д від 11.07.2023 підполковник ОСОБА_3 перебуває на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_5 АДРЕСА_1 з 08 квітня 2023 року по теперішній час.

Рапорт позивача від 28.04.2023 про звільнення з військової служби у запас був розглянутий командуванням Військової частини НОМЕР_1

09.05.2023 матеріали щодо звільнення позивача надійшли до управління персоналу штабу Командування Повітряних Сил Збройних Сил України та обліковані за №1635/160/бг/п.

При опрацюванні вказаних матеріалів встановлено, що вони не відповідають вимогам п. 235 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України і п. 12.7 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

Командуванню Військової частини НОМЕР_6 було запропоновано невідкладно доручити відповідальним посадовим особам усунути виявлені недоліки та в найкоротший строк направити вказані матеріали до управління персоналу штабу Командування Повітряних Сил Збройних Сил України в доповнення до матеріалів до звільнення (телеграма начальника управління персоналу штабу Командування Повітряних Сил Збройних Сил України від 15.05.2023 №350/104/2662бг).

В подальшому телеграмою начальника відділу персоналу заступника начальника штабу Військової частини НОМЕР_6 від 16.05.2023 №350/172/2/346/пс матеріали було направлено до управління персоналу штабу Командування Повітряних Сил Збройних Сил України.

Як повідомлено відповідачем-1 під час вивчення матеріалів , встановлено, що до переопрацьованих рапорту позивача і аркуша проведення з нею бесіди внесені неправдиві відомості щодо дати виконання рапорту та складання аркуша бесіди, а саме зазначено, що вони виконані та складені 28.04.2023, хоча фактично були опрацьовані з метою усунення недоліків після 15.05.2023.

З огляду на наявність не усунення всіх встановлених в матеріалах недоліків та у зв`язку з тим, що посада, яка була зазначена в поданні до звільнення позивача не відповідає обліковим даним вказаного офіцера, матеріали до звільнення за №350/104/3051бг від 01.06.2023 були повернуті без реалізації до Військової частини НОМЕР_6 .

Після повторного надходження 14.07.2023 матеріалів на звільнення, наказом командувача Повітряних Сил Збройних Сил України (по особовому складу) від 19.07.2023 №556 відповідно до пункту третього частини п`ятої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу майора ОСОБА_1 , помічника командира полку з фінансово-економічної роботи начальника фінансово-економічної служби Військової частини НОМЕР_2 повітряного командування ІНФОРМАЦІЯ_2 Повітряних Сил Збройних Сил України, звільнено з військової служби у запас за підпунктом г (через такі сімейні обставини або інші поважні причини якщо військовослужбовець не висловив бажання продовжувати військову службу) один із подружжя, обоє з яких проходять військову службу і мають дитину (дітей) віком до 18 років).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості підстав, з якими позивач пов`язує протиправність оскарженого наказу.

Суд першої інстанції зазначив, що жодні з наведених позивачем доводи щодо зазначення неповних відомостей в оскаржуваних наказах відповідачів не можуть бути підставою для їх скасування по суті, оскільки такі порушення не мають характер значущих або фундаментальних, в свою чергу за змістом спірні накази видано на підставі положень законодавства, в межах повноважень відповідачів та у спосіб, встановлений законом, зворотного в ході судового розгляду не встановлено.

Спірним в цій справі є питання правомірності наказу по стройовій частині про зарахування позивача до особового складу військової частини із підстав порушення процедури переміщення військовослужбовців.

Загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (Закон № 2232-ХІІ), частиною першою статті 2 якого встановлено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Частиною четвертою статті 2 Закону № 2232-ХІІ встановлено, що порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини чотирнадцятої статті 2 Закону № 2232-ХІІ виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частинами п`ятою та сьомою статті 6 Закону № 2232-ХІІ військові посади, передбачені штатами воєнного часу, при переведенні Збройних Сил України, інших військових формувань на організацію і штати воєнного часу підлягають заміщенню резервістами або іншими військовозобов`язаними в порядку, визначеному Генеральним штабом Збройних Сил України, а в Службі безпеки України та Службі зовнішньої розвідки України - в порядку, визначеному їх керівниками.

Відповідно до частини 12 статті 6 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", військові посадові особи це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством.

Частиною 14 ст. 2 Закону № 2232-XII передбачено, що виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулювання питань, пов`язаних з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі регулюється визначний Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 (Положення № 1153/2008).

Відповідно до п. 1 дане Положення № 1153/2008 застосовується також до відносин, що виникають у зв`язку з проходженням у Збройних Силах України кадрової військової служби особами офіцерського складу до їх переходу в установленому порядку на військову службу за контрактом або звільнення з військової служби.

Згідно з п. 12 Положення № 1153/2008, встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

Відповідно до п. 82 Положення № 1153/2008, призначення військовослужбовців на посади здійснюється:

1) на вищі посади - у порядку просування по службі;

2) на рівнозначні посади: у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; у разі проведення заміни у місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами (далі - місцевості з установленим строком військової служби); для набуття практичного досвіду управлінської діяльності в органах військового управління різного рівня або для більш доцільного використання за фахом чи досвідом роботи - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України, зокрема на особисте прохання військовослужбовця; за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії; за сімейними обставинами - на особисте прохання; з меншим обсягом роботи з урахуванням професійних, ділових і моральних якостей - на підставі висновку атестування; у зв`язку з перебуванням із близькими особами у відносинах прямої організаційної та правової залежності; у разі скасування військовослужбовцю допуску до державної таємниці - на посаду, що не передбачає такого допуску, - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України; вагітних військовослужбовців-жінок за їх клопотанням відповідно до медичного висновку - на посади з меншим обсягом роботи, а також військовослужбовців-жінок, які мають дітей віком до трьох років, за їх клопотанням у разі неможливості виконання ними обов`язків на займаних посадах; у разі проведення заміни у військових частинах (підрозділах), які виконують завдання в районах ведення воєнних (бойових) дій, у тому числі в районах проведення антитерористичних операцій; у разі відсутності можливості поновлення на попередній посаді у зв`язку з незаконним звільненням або переміщенням по службі - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України;

3) на нижчі посади: у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів у разі неможливості призначення на рівнозначну посаду; за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії; з урахуванням професійних, ділових і моральних якостей - на підставі висновку атестування; за віком або сімейними обставинами - на особисте прохання; у зв`язку з перебуванням із близькими особами у відносинах прямої організаційної та правової залежності - у разі неможливості призначення на рівнозначну посаду; у порядку виконання накладеного дисциплінарного стягнення - відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України; у разі скасування військовослужбовцю допуску до державної таємниці - на посаду, що не передбачає такого допуску, - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України, у разі неможливості призначення на рівнозначну посаду; вагітних військовослужбовців-жінок за їх клопотанням відповідно до медичного висновку - на посади з меншим обсягом роботи, а також військовослужбовців-жінок, які мають дітей віком до трьох років, за їх клопотанням у разі неможливості виконання ними обов`язків на займаних посадах та за відсутності рівнозначних посад; за ініціативою військовослужбовця (крім військовослужбовців, які займають посади, за якими передбачені первинні військові звання офіцерського, сержантського і старшинського складу) на нижчу на один ступінь посаду на підставі рішення посадової особи відповідно до номенклатури посад;

4) у зв`язку із зарахуванням на навчання до вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти із звільненням з посади, а також у разі призначення на посаду після закінчення навчання;

5) у зв`язку із закінченням строку перебування на посаді;

6) у зв`язку зі звільненням або призначенням на посади, передбаченими штатами воєнного часу, у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення правового режиму воєнного стану;

7) у зв`язку зі звільненням осіб сержантського і старшинського складу, які займали посади офіцерського складу;

8) у зв`язку з призначенням на посади, що можуть бути заміщені військовослужбовцями, які під час проходження військової служби були визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби за станом здоров`я за наслідками захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до встановлення їм інвалідності, часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, - на особисте прохання за рішенням посадової особи, до повноважень якої належить призначення на посади відповідно до переліку посад, що можуть бути заміщені такими військовослужбовцями, який визначається Міністерством оборони України;

9) у разі запровадження нового військового звання.

Посада вважається вищою, якщо за цією посадою штатом (штатним розписом) передбачено вище військове звання, ніж за займаною посадою, а за умови рівних військових звань - більший посадовий оклад (тарифний розряд).

Посада вважається вищою, якщо за цією посадою штатом (штатним розписом) передбачено вище військове звання, ніж за займаною посадою, а за умови рівних військових звань - більший посадовий оклад (тарифний розряд).

Призначення військовослужбовців на інші посади також здійснюється у випадках, передбачених пунктами 102 і 104 цього Положення.

В апеляційній скарзі скаржник наголошує, що Наказ №323 від 28.04.2023 року не відповідає вимогам п. 82 Положення № 1153/2008, оскільки до переліку підстав призначення військовослужбовців на рівнозначні посади не віднесено таку підставу як "у зв`язку із введення правового режиму воєнного стану", а таку підставу віднесено до переліку призначення на нижчу посаду, що не було встановлено судом першої інстанції та призвело неправильного вирішення справи.

На вказане суд апеляційної інстанції зауважує, що зазначений вище аргумент позивача є помилковим та не відповідає дійсності, оскільки згідно з пунктом 82 Положення № 1153/2008 призначення військовослужбовців на посади на підставі введення правового режиму воєнного стану визначено окремим шостим підпунктом 82 пункту положення згідно з яким призначення здійснюється у зв`язку зі звільненням або призначенням на посади, передбаченими штатами воєнного часу, у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення правового режиму воєнного стану.

В межах спірних правовідносин суд досліджує законність переміщення військовослужбовця та прийняття оскаржуваних наказів.

Відповідно до абзацу другого пункту 257 Положення, для доукомплектування Збройних Сил України в особливий період просування військовослужбовців по службі здійснюється без дотримання вимог пунктів 85, 87 цього Положення, а призначення військовослужбовців на рівнозначні та нижчі посади здійснюється без згоди військовослужбовців, за винятком випадків, визначених пунктом 112 цього Положення.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про оборону України", особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій; воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно з частинами 5, 7 ст. 6 Закону № 2232-XII військові посади, передбачені штатами воєнного часу, при переведенні Збройних Сил України, інших військових формувань на організацію і штати воєнного часу підлягають заміщенню резервістами або іншими військовозобов`язаними в порядку, визначеному Генеральним штабом Збройних Сил України, а в Службі безпеки України та Службі зовнішньої розвідки України - в порядку, визначеному їх керівниками.

Порядок призначення на військові посади встановлюється Конституцією України, законами України, положеннями про проходження військової служби, про проходження громадянами України служби у військовому резерві.

Вищевказаним визначено, що період дії воєнного стану або дії рішення про мобілізацію (крім цільової) є особливим періодом, який передбачає перехід Збройних Сил України та інших військових формувань на штати воєнного стану, які передбачають заміщення воєнних посад.

Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

В подальшому, дія військового стану неодноразово продовжувалась та Указом Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 06.11.2023 № 734/2023, затвердженим Законом України № № 3429-IX від 08.11.2023, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16.11.2023 року строком на 90 діб.

Таким чином, починаючи з 24.02.2022 року та по дату винесення спірних наказів та розгляду цієї справи в Україні триває воєнний стан, період дії якого, відповідно до Законів України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та "Про оборону України" є особливим періодом.

Відповідно до пункту 112 Положення, військовослужбовець може бути переміщений на нове місце військової служби з однієї військової частини до іншої у випадках, визначених пунктом 82 цього Положення, а також якщо з урахуванням вчиненого правопорушення військовослужбовець, якому призначено покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців, не може бути залишений на посаді, пов`язаній із керівництвом підлеглими особами.

Зазначене переміщення здійснюється без згоди військовослужбовця, крім таких випадків:

= неможливість проходження військовослужбовцем військової служби у місцевості, до якої його переміщують, відповідно до висновку (постанови) військово-лікарської комісії;

= неможливість проживання членів сім`ї військовослужбовця за станом здоров`я в місцевості, до якої його переміщують, відповідно до документів, які це підтверджують;

= потреба у догляді за непрацездатними чи хворими батьками, дружиною (чоловіком) або особами, які виховували його з дитинства замість батьків і були визнані опікунами та мешкають окремо від сім`ї військовослужбовця, відповідно до документів, які це підтверджують.

Військовослужбовець, який проходить військову службу за призовом, переміщується у зв`язку із службовою необхідністю та за станом здоров`я на нове місце військової служби без його згоди.

Відповідно до пункту 257 Положення №1153/2008, для доукомплектування Збройних Сил України в особливий період просування військовослужбовців по службі здійснюється без дотримання вимог пунктів 85, 87 цього Положення, призначення військовослужбовців на рівнозначні та нижчі посади здійснюється без згоди військовослужбовців, за винятком випадків, визначених пунктом 112 цього Положення.

Отже, враховуючи наведені положення, військовослужбовці можуть бути направлені для по дальшого проходження військової служби з одного військового формування до іншого з виключенням із списків особового складу формування, з якого вибули, та включенням до списків особового складу формування, до якого прибули, виключно у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби.

З огляду на положення пункту 112 Положення, доказів наявності у позивача випадків при яких для переміщення на нове місце військової служби необхідна саме згода військовослужбовця матеріали справи не містять та позивачем не доведено.

Відповідно до п.109 Положення №1153/2008 вибуття до нового місця служби військовослужбовця здійснюється після надходження витягу з наказу відповідного командира (начальника) військової частини про призначення, в тому числі доведеного технічними засобами передачі документованої інформації. Виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини має відбутися після здавання посади, але не пізніше ніж через місяць від дня одержання військовою частиною зазначеного витягу з наказу або іншого письмового повідомлення про переміщення по службі військовослужбовця.

Таким чином, на виконання вказаної норми Положення, на підставі кадрового рішення Військовою частиною НОМЕР_1 видано наказ від 08.07.2023 №195, який фактично є технічною реалізацією наказу від 28.04.2023 №323 (по особовому складу).

До того ж до повноважень суду не належить надання оцінки доцільності переміщення військовослужбовців, тим більше під час воєнного стану в Україні.

Щодо дотримання вимог Інструкції №280

Загальні вимоги до документування управлінської інформації та організації роботи з документами у військових частинах (установах) Збройних Сил України, штабах угрупувань військ, включаючи їх підготовку, реєстрацію, облік, зберігання і контроль за виконанням, встановлено Інструкцією з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 07.04.2017 р. № 124 "Про затвердження Інструкції з діловодства у Збройних Силах України" (далі - Інструкція № 124). Поряд з цим суд зазначає не лише вказаною Інструкцією регулюється переміщення військовослужбовців, також порядок видачі наказів командира військової частини по особовому складу регламентується Інструкцією з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 15 вересня 2022 року № 280 (Інструкція №280).

Згідно з пунктом 1 розділу X Інструкції №280 Накази по особовому складу є основними документами, які встановлюють, змінюють або припиняють правові відносини військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу. Вони видаються посадовими особами, яким Положенням надано право присвоєння, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення (поновлення) контракту та військової служби тощо на підставі відповідних документів, установлених Міноборони.

Пункт 2.9.1.3 розділу 2.9 Інструкції №124 визначає, накази (директиви, розпорядження) розробляються за рішенням командира (керівника) військової частини (установи) для вирішення необхідних питань, усунення можливих невідповідностей у чинних наказах, уникнення великої кількості наказів з одного й того самого питання або в ініціативному порядку з відповідним обґрунтуванням.

Подання розробником пропозицій щодо підготовки наказів або внесення змін до існуючих наказів має починатися з ретельного вивчення суті питання, яке підлягає вирішенню, законодавчих та інших нормативно-правових актів, усього переліку чинних наказів, які регулюють це питання, міжнародних зобов`язань України, інших додаткових матеріалів (звітів, пропозицій, узагальнень, доповідей, актів тощо).

Під час розроблення проекту наказу (директиви) головні виконавці (виконавці) аналізують стан справ у відповідній сфері правового регулювання, причини, які зумовлюють необхідність підготовки проекту наказу, визначають предмет правового регулювання, механізм вирішення питання, що потребує врегулювання, передбачають правила і процедури, які, зокрема, унеможливлювали б вчинення корупційних правопорушень. Крім того, розробник (головний виконавець) визначає потребу в матеріальних, фінансових та інших ресурсах, необхідних для виконання передбачених у наказі заходів.

У наказах (директивах) не допускаються повтори нормативних положень, визначених раніше виданими наказами. З одного і того ж питання, як правило, видається один наказ.

Констатуюча частина має бути короткою (лаконічною). У ній має бути зазначено підставу, обґрунтування або мету видання наказу (директиви, розпорядження).

Констатуюча частина повинна викладатися розповідними реченнями та починається зі слів "На виконання", "3 метою" тощо і закінчуватися словом "наказую", що друкується жирним шрифтом, після якого ставиться двокрапка. Якщо документ видається на підставі іншого розпорядчого документа, то в констатуючій частині зазначається назва виду цього документа, його розробник, дата, номер та заголовок (2.9.1.9, розділу 2.9 Інструкції № 124).

З аналізу наведених норм можна зробити висновок, що накази розробляються за рішенням командира (керівника) військової частини, для вирішення необхідних питань, усунення можливих невідповідностей у чинних наказах, уникнення великої кількості наказів з одного й того самого питання або в ініціативному порядку з відповідним обґрунтуванням.

Накази підписуються командиром (керівником) військової частини (установи), а в разі його відсутності - посадовою особою, яка виконує його обов`язки згідно з письмовим наказом.

Колегія суддів зазначає, що обґрунтовуючи протиправність наказу, який є предметом оскарження за даним позовом, позивачка обмежилася лише аналізом їх змісту (конкретних слів) та вказує на недоліки діловодства.

При цьому, позивачка не наводить жодних обставин, які б вказували саме на протиправність такого наказу та вирішених ним питань, як рішення суб`єктів владних повноважень, яким порушено її права, обов`язки та законні інтереси.

Недоліки у формулюванні в наказі чи/або порядку складання та ведення особистих справ під час виконання спірного наказу, не можуть бути самостійною підставою для визнання такого наказу протиправним та його скасування.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що жодні з наведених позивачем доводи щодо зазначення неповних відомостей в оскаржуваних наказах відповідачів не можуть бути підставою для їх скасування по суті, оскільки такі порушення не мають характер значущих або фундаментальних, в свою чергу за змістом спірний наказ видано на підставі положень законодавства, в межах повноважень відповідачів та у спосіб, встановлений законом.

При цьому, вказані позивачкою (апелянтом) порушення її прав у зв`язку з неналежним, на її думку, оформленням та формулюванням наказу, не можуть бути захищені шляхом скасування такого наказу, оскільки не впливають на правомірність його прийняття.

Суд зауважує, що позивачкою жодним чином не обґрунтовано, яким саме чином вказані недоліки оскаржуваного наказу вплинули чи/або порушили її права, та які саме права були порушені.

Зміст позову та підстави звернення ОСОБА_1 до суду фактично зводяться до непогодження позивачкою із наказом, за яким її перевели до іншої військової частини.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 241-244, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.11.2023 в адміністративній справі №160/18300/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили 28 лютого 2024 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 04 березня 2024 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя Л.А. Божко

суддя А.В. Суховаров