Справа № 593/1884/23
Суддя: Данилів О. М.
Дата ухвалення: 2024-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 593/1884/23
Провадження №2-а/593/5/2024
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" лютого 2024 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої - судді Данилів О.М.

при секретарі Паньків М.М.

за участі позивача ОСОБА_1 розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду міста Бережани адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області та інспектора СРПП ВП № 4 ( м. Рогатин) Івано- Франківського районного Управління ГУНП в Івано- Франківській області лейтенанта поліції Оленчина Віталія Дмитровича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в Бережанський районний суд Тернопільської області із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області та інспектора СРПП ВП № 4 ( м. Рогатин) Івано- Франківського районного Управління поліції ГУНП в Івано- Франківській області лейтенанта поліції Оленчина Віталія Дмитровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

У заявлених вимогах позивач вказує на те, що 7 грудня 2023 року інспектором СРПП ВП № 4 ( м. Рогатин) Івано-Франківського районного Управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області лейтенантом поліції Оленчином Віталієм Дмитровичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії БАА № 980357, якою на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400грн.

Відповідно до вказаної постанови він 7 грудня 2023 року, о 18год. 22 хв., в с. Вербилівці Рогатинської ТГ на автодорозі Н-09 на ДУКПП № 44, керуючи транспортним засобом ''Форд Фокус'' із реєстраційним номером НОМЕР_1 , був зупинений для перевірки документів під час якої було виявлено, що рішенням Тернопільського апеляційного суду від 23 листопада 2023 року у справі № 593/501/2023 він позбавлений права керування транспортним засобом строком на 1 рік, чим порушив п.п.2.1 "а" ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Із зазначеною постановою він не згідний, вважає притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП безпідставним, необгрунтованим та незаконним. Викладена в постанові суть нібито вчиненого ним адміністративного правопорушення не відповідає фактичним обставинам та дійсним подіям, оскільки на момент зупинки працівниками поліції керованого ним автомобіля йому про прийняте рішення Тернопільським апеляційним судом від 23.11.2023 р. у справі № 593/501/2023 про позбавлення його права керування транспортними засобами строком на 1 рік відомо не було, так як він у судовому засіданні присутнім не був та постанови суду не отримував, а отже, вважав, що рішення ще не прийнято і він не порушує ПДР.

В іншому випадку, якщо йому було б відомо про прийняте судом рішення він би не керував транспортним засобом, тому що проінформований про наслідки керування транспортним засобом, особами, які позбавлені права керування.

Також у поданому позові позивач вказав, що він кожного разу, сідаючи за кермо транспортного засобу, перевіряв наявність посвідчення водія в мобільному застосунку «ДІЯ», а тому під час зупинки його працівниками поліції він з впевненістю, відкривши застосунок «ДІЯ», пред`явив посвідчення водія і лише після перевірки поліцейським наданого ним посвідчення водія в електронній формі дізнався про те, що рішенням апеляційної інстанції він позбавлений права керування транспортним засобом.

15 грудня 2023 року ухвалою Бережанського районного суду за вказаними позовними вимогами було відкрито провадження у справі та вирішено розглядати зазначені позовні вимоги в порядку спрощеного позовного провадження із викликом учасників.

Відповідач із позовними вимогами не погодився, надіслав суду відзив на позов, у якому просив відмовити у задоволенні заявлених позивачем позовних вимог за їх безпідставністю, у викладеному відзиві вказав, що 7 грудня 2023року інспектор СРПП ВП № 4 ( м. Рогатин) Івано- Франківського районного Управління поліції ГУНП в Івано- Франківській області при винесенні оскаржуваної постанови діяв в межах своїх повноважень та суворо дотримуючись вимог законодавства, а тому вважає, що винесена ним постанова є законною та не підлягає до скасування. До відзиву у якості доказу підставності прийнятого ним 7 грудня 2023 року рішення долучив відеозапис зафіксованого інспектором правопорушення та рішення суду першої та апеляційної інстанції, які були прийняті судами відносно позивача.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити, скасувати вказану постанови, як незаконну, а провадження по справі закрити, оскільки він не був повідомлений про прийняте судом рішення про те, що він позбавлений права керування транспортними засобами, так як в судовому засіданні присутній не був, а постанову суду не отримував.

Відповідачі представник Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області та інспектор СРПП ВП № 4 ( м. Рогатин) Івано- Франківського районного Управління поліції ГУНП в Івано- Франківській області старший лейтенант поліції Оленчин Віталій Дмитрович в судове засідання повторно не зявилися, хоч були належним чином повідомлені про день і час розгляду справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими підтвердженнями про вручення їм рекомендованих листів, не повідомили суд про причину своєї неявки та не надіслали клопотань про відкладення розгляду справи, а тому суд, враховуючи вказане, вважає можливим провести судове засідання у їх відсутності по наявних матеріалах справи.

Суд, заслухавши пояснення позивача та пояснення допитаного за його клопотанням свідка, вивчивши матеріали справи і взявши до уваги наданий стороною відповідача відзив на позов із посиланням на докази, які були використані ним при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задоволити, виходячи із наступного.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частиною 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб"єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 122 КАСУ позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною другою ст. 286 КАСУ передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень ( постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такого рішення ( постанови).

Судом встановлено, що 7 грудня 2023 року інспектором СРПП ВП № 4 (м. Рогатин) старшим лейтенантом поліції Оленчином Віталієм Дмитровичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА№ 980357, якою на позивача ОСОБА_1 накладено стягнення за ч.4 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 20400грн.

Із оглянутої в судовому засіданні оскаржуваної постанови видно, що ОСОБА_1 7 грудня 2023 року, о 18 год. 22 хв., на автодорозі Н-09, а саме: в селі Вербилівці Рогатинської ТГ на ДУ КПП № 44, під час керування транспортним засобом ''Форд Фокус'' із реєстраційним номером НОМЕР_1 був зупинений інспектором поліції, який при перевірці особи по ІПНП виявив, що водій рішенням Тернопільського апеляційного суду від 23 листопада 2023 року позбавлений права керування транспортним засобом на 1 рік.

Позивач не згідний із вказаною постановою, вважає її такою, що підлягає скасуванню, оскільки вона постановлена без належних доказів його вини, а тому він у визначений законодавцем десятиденний строк звернувся до суду із заявою, у якій просив визнати незаконною зазначену постанову та скасувати її.

У поданому позові ОСОБА_1 просив суд при вирішенні заявлених ним позовних вимог звернути увагу на те, що 7 грудня 2023 року він жодних порушень правил дорожнього руху не допустив, а лише керував транспортним засобом, не знаючи про те, що він вже позбавлений судом такого права. Вважає, що у його діях немає складу адміністративного правопорушення, оскільки умислу на вчинення правопорушення у нього не було.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені ним вимоги та пояснив що його захисник, дізнавшись про те, що Бережанським районним судом у їх відсутності було прийнято рішення, яким його притягнуто до адмінвідповідальності за ст. 130 КУпАП, оскаржуючи його, подав апеляційну скаргу та пояснив йому, що поки рішення суду не набрало законної сили, він має право керувати транспортним засобом. Він, не маючи знань у галузі юриспруденції, уклав угоду із адвокатом Проциком Петром Богдановичем та довірив йому, як фахівцю, вести його справу від його імені. В той час він хворів та проходив курс лікування, а тому на засідання суду, яке неодноразово відкладалося, не їздив. Цим займався його захисник. Після кожного засідання він телефонував захиснику і запитував чи вже прийнято рішення апеляційною інстанцією. Захисник заспокоював його і казав, що все буде добре, що він доб`ється скасування рішення і що рішення по його справі апеляційною інстанцією ще не прийнято, бо розгляд справи знову відкладено. Про те, що 23 листопада 2023 року призначено засідання в апеляційній інстанції і тим більше, що цього дня було прийнято рішення, він не знав, оскільки цим займався його адвокат. Виконуючи свої службові обов`язки, як священнослужитель, він поїхав до м. Івано-Франківська у духовну семінарію на зібрання. Перед виїздом він спеціально подивився у застосунок ''Дія'' та переконався, що електронне посвідчення водія є в наявності, воно не видалене та, не отримавши повідомлення від захисника про те, що апеляційною інстанцією прийнято рішення та вже є якісь зміни щодо вказаного, навіть не підозрював, що він, сідаючи за кермо, вчиняє правопорушення, оскільки надіявся, що він своєчасно буде захисником проінформований про прийняте щодо нього судом рішення. 7 грудня 2023 року, близько 18 год., він, повертаючись із духовної семінарії із Івано-Франківська, перед м.Рогатин, на блокпості був зупинений поліцейськими для для перевірки документів. Знаючи про те, що рішення апеляційною інстанцією ще не прийнято, бо в іншому разі він про це би знав , він пред`явив на вимогу поліцейського посвідчення водія у застосунку ''ДІЯ'' і лише від поліцейського дізнався про те, що 23 листопада 2023 року апеляційною інстанцією було прийнято рішення, яким його позбавлено права керування транспортними засобами. Просив суд врахувати, що він не знав про прийняте рішення, оскільки 23 листопада 2023 року у судовому засіданні присутнім не був та рішення від апеляційної інстанції не отримав. В якості доказів правдивості своїх пояснень просив допитати у якості свідка його захисника ОСОБА_2 та оглянути в судовому засіданні матеріали адмінсправи № 593/501/2023, які підтвердять той факт, що він не знав про існування рішення апеляційної інстанції так як не був присутній при його постановленні судом апеляційної інстанції та його не отримав, у матеріалах справи відсутні докази того, що вказана постанова суду йому була вручена.

Допитаний по справі у якості свідка ОСОБА_2 суду пояснив, що він, як особа, яка надає правничу допомогу, уклав договір із ОСОБА_1 , у відповідності до якої він представляв його інтереси по розгляду адмінпротоколу, складеного відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. А так як судом першої інстанції було прийнято рішення у їх відсутності, тому дізнавшись про вказане, він своєчасно, у десятиденний строк з дня отримання копії постанови суду, подав суду апеляційну скаргу. В апеляційну інстанцію ОСОБА_1 не їздив, оскільки в той час хворів та проходив курс лікування, а він, як захисник, мав інформувати його про рух його справи. А так як розгляд справи в апеляційній інстанції з різних причин неодноразово відкладався, тому він телефонував і про це розповідав позивачу. 23 листопада 2023 року, тобто в день, коли апеляційним судом було прийнято по справі рішення, він в судовому засіданні не був присутній та про прийняте судом рішення його офіційно проінформовано не було, про прийняте рішення він дізнався не в день прийняття судом рішення, а через декілька днів, оскільки у системі його зразу не було. Коли він дізнався про прийняте рішення він зателефонував до позивача, однак враховуючи той факт, що останній є священнослужитель і має парафію, де часто немає мобільного зв`язку, тому ОСОБА_1 слухавки не взяв, так як був недосяжний, а пізніше він закрутився зі своїми справами та не перетелефонував йому повторно. А 7 грудня 2023 року до нього зателефонував ОСОБА_1 та звинуватив його у тому, що він своєчасно його не повідомив про прийняте судом рішення у зв`язку з чим на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 20 400 грн.. Він, свідок, визнає той факт, що дійсно він, як захисник, не повідомив про те, що апеляційною інстанцією прийнято відносно ОСОБА_1 рішення про яке він не знав. Вказане рішення суду ні апеляційною інстанцією, ні судом першої інстанції станом на 7 грудня 2023 року їм не надсилалося.

Вирішуючи заявлені вимоги, суд вважає, що згідно вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності за наявності правопорушення, яке підтверджене належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами. Обов"язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

І хоч відповідачем у якості доказу підставності винесеної 7 грудня 2023 року інспектором поліції оскаржуваної позивачем постанови до відзиву на позов долучено відеозапис, з якого видно, що позивач 7 грудня 2023 року, керуючи транспортним засобом та проїжджаючи блокпост на вимогу поліцейського пред`явив посвідчення водія із використанням застосунку ''ДІЯ'', що не заборонено законом. Інспектор поліції, перевіряючи особу водія по своїй базі запитав: ''Чому так довго з квітня не прийнято рішення, я розумію, що може бути так довго відносно військовослужбовців, які в даний час воюють, а чому так довго відносно вас не розумію'', а потім шукаючи по базі даних, з`ясував, що водій рішенням Тернопільського апеляційного суду 23 листопада 2023 року позбавлений права керування транспортним засобом на 1 рік. ОСОБА_1 , дізнавшись про вказане, повідомив, що він про це нічого не знав.

Із переглянутого та дослідженого у судовому засіданні відеозапису, який міститься на наданому стороною відповідача оптичному диску, в підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, видно, що під час виготовлення інспектором поліції оскаржуваної позивачем постанови, сам інспектор поліції, який виявив факт правопорушення, спілкуючись із ОСОБА_1 та вислухавши його коментарі з приводу вказаних подій, каже: Я вам по-людськи вірю, що ви не знали, бо це швидше всього так і було, однак я не можу офіційно не відреагувати на виявлений факт''. Тобто із представленого відповідачем відеозапису видно, що позивач такі ж пояснення давав і 7 грудня 2023 року під час винесення постанови та пояснював, що не знав, що вже щодо нього апеляційною інстанцією прийнято рішення.

Також судом для об`єктивного вирішення заявленого позивачем адміністративного позову були оглянуті матеріали справи № 593/501/23, з яких видно, що Тернопільським апеляційним судом 23 листопада 2023 року було постановлено рішення у справі, яким апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Бережанського районного суду від 12 вересня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на 1 рік, залишено без змін. Відповідно до дослідженої постанови по справі № 593/501/23 23 листопада 2023 року розгляд справи та винесення постанови відбулося у відсутності позивача та його захисника. Крім цього, у матеріалах справи № 593/501/23 відсутня інформація про надсилання позивачу вказаної постанови суду, якою був завершений розгляд справи. Матеріали справи свідчать про те, що 5 грудня 2023 року після розгляду апеляційним судом вказана справа офіційно була повернута до Бережанського районного суду та лише 12 грудня 2023 року була судом звернута до виконання, тобто у день винесення постанови інспектором поліції Снаку М.М. не було відомо про винесену відносно нього постанову, яка була звернута судом до виконання фактично лише 12 грудня 2023 року.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 КУпАП відповідальність настає за керування транспортними засобами особою, позбавленою права керування.

Суб`єктивною стороною правопорушення за ч.4 ст.126 КУпАП є умисел, тобто особа повинна усвідомлювати, що будучи позбавленою права керування транспортними засобами, умисно продовжує керувати транспортними засобами.

З досліджених судом доказів встановлено, що ОСОБА_1 до моменту складання відносно нього постанови про притягнення його до відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, не було відомо про існування відносно нього рішення суду.

Підсумовуючи викладене в сукупності, суд дійшов висновку, що в діях позивача склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, відсутній, в зв`язку з чим заявлений ним позов підлягає до задоволення.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 55, 62 Конституції України, ст.ст. 9, 10, 126, 222, 251, 258, 280, 283, 292, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 5, 6, 8-10, 20, 77, 241-246, 250, 251, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задоволити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 980357, винесену 7 грудня 2023 року інспектором СРПП ВП № 4 (м. Рогатин) лейтенантом поліції Оленчином Віталієм Дмитровичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу вищевказаного адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області Данилів О.М.