Справа № 240/3212/24
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року м. Житомир справа № 240/3212/24

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Лавренчук О.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області звернулось до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), у якому просить:

визнати протиправною постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Корнєєва М.М. від 05.02.2024 ВП № 69590598 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн. є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з виконанням Управлінням рішення суду у суровій відповідності до наведеного законодавства.

Скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ) Корнєєва М.М. від 05.02.2024 ВП № 69590598 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн. є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з виконанням Управлінням рішення суду у суровій відповідності до наведеного законодавства

В обґрунтування позову вказує, що на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11.05.2021 у справі №240/13858/20 проведено перерахунок пенсії з 17.07.2018 підвищення до пенсії ОСОБА_1 як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік, з 17.08.2018 виходячи з розміру двох мінімальних заробітних плат. Норма абзацу четвертого статті 8 Закону №3460 законодавчо, у відповідності до закону №1774, розмежовує показники мінімальної заробітної плати, яка застосовується при розрахунках оплати праці, та не пов`язаних із заробітною платою, з метою уможливлення використання мінімальної заробітної плати як ключового інструменту регулювання розміру оплати праці в країні. Таким чином, в згаданій нормі відсутня однопредметність правового регулювання застосування величини заробітної плати. Є чітко визначена величина заробітної плати (як винагороди за виконану роботу, згідно Закону України «Про оплату праці») на 2024 рік у місячному розмірі: з 1 січня 7100 гривень, з 1 квітня 8000 гривень і чітко визначений розмір мінімальної заробітної плати, який застосовується як розрахункова величина для обчислення виплат за рішеннями суду, на рівні 1600 гривень. Постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 240/13858/20 винесена 02.08.2022 та отримана Головним управлінням 13.08.2022 за вх. № 11496/14 (копія постанови про відкриття виконавчого провадження додається), відповідно до якої зобов`язано Головне управління виконати рішення суду. Відповідно, Головне управління листом від 26.08.2022 за № 0600-0306-5/61917 повідомило про вжиті заходи щодо повного та неухильного виконання судового рішення в межах і спосіб визначений чинним законодавством (додається). 18.01.2024 року за вх. № 2544/14 надійшла вимога державного виконавця від 16.01.2024, відповідно до якої вимагалось в п`ятиденний строк з дня отримання вимоги Головне управління виконати рішення суду. Головне управління листом від 22.01.2024 за № 0600-0304-8/9511 у відповідності до вимоги державного виконавця повідомило про вжиті заходи щодо повного та неухильного виконання судового рішення в межах і спосіб визначений чиним законодавством (копія додається). З наведеного слідує, що державний виконавець неправильно встановив фактичні обставини справи, не ретельно дослідив наявні докази та дав їм неналежну оцінку, в результаті чого прийняв незаконну та необґрунтовану постанову. Просить позов задовольнити.

Суддя своєю ухвалою від 26.02.2024 прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила спрощене позовне провадження та призначила судове засідання на 06.03.2024. Зобов`язала відповідача надати копії матеріалів ВП №69590598.

Відзив на позовну заяву на копії матеріалів виконавчого провадження надійшли до суду 06.03.2024. Заперечуючи позовні вимоги відповідач зазначає, що з метою перевірки виконання рішення суду по справі №240/13858/20, 13.04.2023 та 15.09.2023 державним виконавцем винесені на адресу боржника направлені вимоги якими зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській виконати рішення суду. До відділу примусового виконання рішень від Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомлення про виконання рішення суду, в якому боржник повідомляє, що на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11.05.2021 у справі №240/13858/20 та з урахуванням вимоги, боржником, стягувачу з 17.07.2018 здійснено перерахунок підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік. З 01.11.2023 виплата пенсії буде здійснюватися у розмірі визначеному на виконання рішення суду. За період з 17.07.2018 по 31.10.2023 нарахована доплата в сумі 482560,90 грн. Інформацію про виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11.05.2021 у справі №240/13858/20 та про суму нарахованих, але невиплачених коштів (потребу) надано Пенсійному фонду України шляхом включення до реєстру судових рішень, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України підсистеми «Реєстр судових рішень» Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України (ІКІС ПФУ), обов`язок ведення та заповнення якої (повнота та коректність) покладено на територіальні органи Пенсійного фонду України

З відповідей Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області встановлено, що рішення боржником не виконане в повному обсязі, а саме заборгованість по рішенню суду не виплачена. Відповідач, за результатом отриманих пояснень боржника дійшов висновку, що станом на 05.02.2024 рішення суду невиконане боржником без поважних причин, нарахована сума доплати по рішенню суду у справі №240/13858/20 не виплачена стягувачу, а тому 05.02.2024 державним виконавцем винесена постанова про накладення штрафу, якою за невиконання рішення суду без поважних причин, накладено на боржника штраф на користь держави у розмірі 5100 грн.

Представники сторін у судове засідання, призначене на 06.03.2024 не прибули.

Представник позивача через відділ документального забезпечення суду подала заяву про відкладення судового засідання у зв`язку із підготовкою додаткових пояснень по справі.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву просить розгляд справи здійснювати без участі державного виконавця.

Розгляд справи відкладено на 07.03.2024.

У судовому засіданні 07.03.2024 представники позивача не заперечували щодо розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження, з особливостями, визначеними статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Встановлено, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року у справі №240/13858/20 ухвалено: "Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести ОСОБА_1 донарахування та виплату доплати до пенсії, починаючи з 17.07.2018, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення щомісячно відповідно до статті 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з розміру 2-х мінімальних заробітних плат, встановлених законом про Державний бюджет України на відповідний рік".

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що 03.08.2022 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про примусове виконання рішення суду.

Постановою від 09.08.2022 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого у справі №240/13858/20 (а.с. 62). У п. 2 постанови вказано: боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Листом від 26.08.2023 боржник у виконавчому провадженні повідомив державного виконавця про виконання рішення суду. Вказав, що з 01.09.2022 виплата пенсії буде здійснюватись у розмірі,визначеному на виконання рішення суду; сума донарахованих кошів за період із 17.07.2018 по 31.08.2022, з урахуванням фактично виплачених коштів, складає 477360,90 грн. Рішення виконано в межах наданих компетенцій та фінансування.(а.с. 65)

У матеріалах виконавчого провадження міститься:

- вимога виконавця від 13.04.2023 №45461 у якій вказано: встановлено, що рішення суду боржником не виконано (відомості від боржника щодо виконання рішення суду в повному обсязі не надходили), а саме нарахування пенсії проведена не в розмірі, визначеному судовим рішенням, який повинен дорівнювати двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік), а в інших розмірах, що свідчить про умисне невиконання рішення суду" (а.с. 68);

- вимога виконавця від 15.09.2023 №82655 є ідентичною вимозі від 13.04.2023 (а.с. 69).

Листом від 04.10.2023 №0600-0306-8/104764 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надало інформації на вимогу від 15.09.2023 та повідомило, що стягувачу з 17.07.2018 здійснено перерахунок підвищення до пенсії непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному ст. 39 Закону №796, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, згідно із законом про державний бюджет на відповідний рік. В результаті перерахунку на виконання рішення суду розмір пенсії на даний час становить 18171,88 грн, в т.ч. 13400,00 грн - підвищення за проживання на території радіоактивного забруднення у розмірі, визначеному на виконання рішення суму (6700,0 грн х 2). Із 01.11.2023 виплата пенсії буде здійснюватись у розмірі, визначеному на виконання рішення суду. За період із 17.07.2018 по 31.10.2023 нарахована доплата в сумі 482560,90 грн. Рішення суду виконано добровільно в межах наданих компетенцій та фінансування. Облік судових рішень, які набрали законної сили, здійснюється Пенсійним фондом України згідно підсистеми "Реєстр судових рішень" інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України, що наповнюється його територіальними органами. Інформація про виконання рішення суду у справі №240/13835/20 та про суму нарахованих, але не виплачених коштів (потребу) надано ПФУ шляхом включення до реєстру судових рішень, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, обов`язок ведення та заповнення якої (повнота та коректність) покладено на територіальні органи ПФУ. ....Виплата заборгованоісті, що утворилась внаслідок нарахування пенсійних виплат за судовим рішенням може бути проведена за умови надходження відповідного бюджетного фінансування Пенсійним фондом України. (а.с. 70);

- вимога виконавця від 16.01.2024 №5187 у якій зазначено: рішення боржником не виконано (відомості від боржника щодо виконання рішення суду в повному обсязі не надходили), заборгованість по рішенню суду не виплачена, нарахування пенсії проведено не в розмірі, визначеному судовим рішенням, який повинен дорівнювати двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік), а в інших розмірах, що свідчить про умисне невиконання рішення суду. Розмір щомісячного підвищення до пенсії, на який дає право стягувач, становить дві мінімальні заробітні плати, встановлені законом про Державний бюджет України на відповідний рік, відповідним роком є календарний рік, у якому здійснюється нарахування та виплата коштів тобто ця величина повинна відповідати таким показникам заробітної плати Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" №2246 від 07.12.2017 встановлено, що мінімальна зарплата на 01.01.2018 складає 3723.0 грн. Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" від 23.11.2018 №22629-VI11 встановлено, що мінімальна зарплата на 01.01.2019 складає 4173,00 грн, Законом України "Про Державний бюджет України па 2020 рік" від 14.11.2019 №294-ІХ встановлено, що мінімальна зарплата на 01.01.2020 по 31.08.2020 складає 4723,00 грн., з 01.09.2020 по 31.12.2020 складає 5000 грн. Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" від 15.12.2020 Х2І082-ІХ встановлено, що мінімальна зарплата на 01.01.2021 складає 6000,00 грн, з 01.12.2021 складає 6500,00 грн., з 01.10.2022 складає 6700.0 грн.. Законом України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" від 09.11.2023 X»3460-IX встановлено, що мінімальна зарплата на 01.01.2024 складає 7100,00 грн. Окрім цього, Законом України "Про державний бюджет на 2024 рік" визначений розмір мінімальної заробітної плати, який застосовується як розрахункова величина для обчислення виплат за рішеннями суду, на рівні 1600 гривень (а.с. 73).

На виконання Вимоги, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надало інформацію від 22.01.2024 №0600-0304-8/9511 у якій зазначило, що на виконання Вашої вимоги від 16.01.2024 проведено перерахунок пенсії згідно з рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 11.05.2021 по справі №240/13858/20 (далі - Рішення №240/13858/20), відповідно до якого зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - Головне управління) здійснити з 17.07.2018 нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_1 як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік). З 01.01.2024 при перерахунку пенсії відповідно до ст.8 Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік» застосовано розмір мінімальної заробітної плати, яка застосовується як розрахункова величина для обчислення виплат за рішеннями суду - 1600 грн. В результаті перерахунку на виконання Рішення №240/13858/20 розмір підвищення як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" ОСОБА_1 з 01.01.2024 становить 3200 грн. За період 17.07.2018 по 31.01.2024 нарахована доплата пенсії. З 01.02.2024 виплата пенсії буде здійснюватися у розмірі визначеному на викон рішення суду. Інформація щодо порядку виплати доплати на виконання Рішення №240/13858/20 надана у нашому листі від 04.10.2023 № 0600-0306-8/104764 . Додатково повідомляємо, що станом на сьогодні Головним управлінням виплачена заборгованість за рішеннями судів, які набрали чинності по 19 вересня 2020 року. На даний час бюджет Пенсійного фонду України на 2024 рік не затверджено. Відповідно до Тимчасового розпису доходів і видатків Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на І квартал 2024 року передбачено кошти на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями cyду. Відсутність бюджетного призначення свідчить про відсутність бюджетних асигнувань. Враховуючи вищевказане, Головним управлінням в межах наданої компетенції проведено комплекс заходів для повного та неухильного виконання Рішення №240/13858/20. Виплата заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування пенсійних виплат судовим рішенням може бути проведена за умови надходження відповідні бюджетного фінансування Пенсійному фонду України. У зв`язку з тим, що Головним управлінням забезпечено вжиття всіх належних заходів, спрямованих на виконання зазначеного рішення суду, просимо вжита визначені статтею 37 Закону України «Про виконавче провадження», про що повідомили у визначені чинним законодавством порядку та строки. (а.с. 74).

Постановою головного державного виконавця від 05.02.2024 у ВП №69590598 за невиконання рішення суду без поважних причин, на боржника накладено штраф у розмірі 5100,00 грн. Зазначено: " 05.02.2024 рішення суду невиконане боржником без поважних причин, нарахована сума доплати по рішенню суду не виплачена стягувачу".

Отже, невиконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року у справі №240/13858/20 в частині невиплати стягувачу у виконавчому провадженні заборгованості за період з 17.07.2018 по 31.10.2023 у розмірі сумі 482560,90 грн.

Вважаючи оскаржувану постанову протиправною, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Спеціальним законом, що здійснює регулювання правовідносин, які склалися в процесі примусового виконання судових рішень та рішень інших органів, є Закон України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VIII з наступними змінами та доповненнями у редакції, яка є чинною на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 1404-VIIІ).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно із статтею 75 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Отже, правовою підставою накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання останнім судового рішення у встановлений строк без поважних причин. При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

Вирішуючи питання про накладення штрафу, державний виконавець повинен встановити дві обставини: 1) факт виконання чи невиконання рішення; 2) у випадку невиконання рішення встановити причини невиконання. Отже, лише дійшовши висновку про відсутність поважних причин, державний виконавець вправі накласти штраф на боржника.

Відповідно до змісту положень частини 3 статті 18 Закону України №1404-VIII, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, серед іншого, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону, а частина 4 наголошує на тому, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

З наведених норм вбачається обов`язок відповідача встановити наявність чи відсутність поважних причин для невиконання судового рішення у встановлений в постанові про відкриття виконавчого провадження строк і лише після виявлення причин та їх поважності/неповажності приймати рішення щодо накладення на боржника штрафу за невиконання судового рішення.

Окрім того, з аналізу наведених вище норм законодавства вбачається, що відповідальність за невиконання судового рішення настає виключно за умови, що судове рішення не виконано без наявності поважних причин і в строк, встановлений державним виконавцем. Тобто, даючи оцінку тому чи правомірно на боржника наклали штраф за невиконання/повторне невиконання судового рішення потрібно з`ясувати часові рамки, в межах яких боржник мав вчинити певні дії (за виконавчим листом) і в чому причина невиконання судового рішення у відведений йому строк, у цьому зв`язку варто зауважити, що сам факт невиконання судового рішення у визначений строк без з`ясування і оцінки причин цього невиконання не може вважатися підставою для відповідальності боржника відповідно до статті 75 Закону України "Про виконавче провадження".

Умовою для накладення на боржника у виконавчому провадженні штрафу є невиконання ним судового рішення без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим. Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України "Про виконавче провадження". Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.01.2020 у справі №640/9234/19.

Як встановлено судом зі змісту оскаржуваної постанови, підставою для її прийняття є невиплата стягувачу у виконавчому провадженні нарахованої суми доплати по рішенню суду, тобто заборгованості за період з 17.07.2018 по 31.10.2023 у розмірі сумі 482560,90 грн.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається наявність у ньому:

- інформації про нарахування боржником ОСОБА_1 , - стягувачу у виконавчому провадженні заборгованості за період з 17.07.2018 по 31.10.2023 у розмірі сумі 482560,90 грн (а.с. 71);

- витягу з підсистеми "Реєстр судових рішень", сформованого 04.10.2023, у якому зазначено: рішення суду у справі №240/13858/20; сума, нарахована на виконання рішення суду 482560,90 грн; реєстраційний номер рішення в реєстрі 468365 (а.с. 72).

Отже, на момент винесення спірної постанови про накладення штрафу до органу виконавчої служби були надані докази того, що вказана заборгованість включена до Реєстру судових рішень (реєстраційний № 468365), виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою та буде виплачуватись в порядку черговості, визначеної датою надходження судового рішення до боржника (відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затвердженого постановою КМ України № 649 від 22.08.2018).

Разом з тим, згідно з п.10 Порядку №649 виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів боржнику.

Отже, погашення заборгованості з пенсійний виплат входить саме до компетенції ПФ України та його територіальних органів.

Водночас, виплата пенсії є виплатою, яка фінансується з державного бюджету. Якщо відповідні кошти на звернення позивача не надходили з державного бюджету, тому невиконання рішення суду в цій частині може мати місце за поважних причин, які в силу діючого законодавства не залежать від позивача як пенсійного органу.

Отже, боржник вжив необхідних заходів для виконання судового рішення, зокрема нарахував суму коштів до виплати та включив рішення суду до реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (а.с. 72).

Враховуючи те, що усі необхідні дії для виплати коштів були здійснені боржником, суд дійшов висновку про відсутність бездіяльності з боку боржника.

Невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Наведеного висновку неодноразово доходив Верховний Суд, про що зазначено зокрема в ухвалі Верховного Суду від 16 липня 2018 року у справі №811/1469/18 та у постанові від 15.05.2020 у справі №812/1813/18.

Також Верховний Суд неодноразово, зокрема у постанові від 03.06.2018 у справі 757/29541/14-а, вказував на те, що накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України за невиконання судового рішення за відсутності бюджетних призначень жодним чином не захищає право пенсіонера на отримання бюджетних коштів.

За змістом частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оскаржувана постанова відповідача про накладення штрафу не відповідає критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, які встановлені частиною другою статті 2 КАС України, а тому наявні підстави для визнання її протиправною та скасування постанови.

Відповідно до пункту п`ятого частини першої статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (абзац перший частини 1 статті 139 КАС України).

Разом з тим, суд зауважує, що позивач є суб`єктом владних повноважень, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача витрат зі сплати судового збору позивачем

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Задовольнити позов Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області (вул. О. Ольжича, 7,Житомир,10003, ) Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (Площа Соборна, буд.1,Житомир,10014, ) про визнання протиправною, скасування постанови.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Корнєєва Миколи Миколайовича від 05.02.2024 у ВП №69590598 про накладення штрафу.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 287, 296-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Лавренчук