Справа № 160/8492/21
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2024-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 лютого 2024 року м. Дніпросправа № 160/8492/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Поспєлової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 11.11.2021 у справі за

апеляційною скаргою Дніпропетровської обласної прокуратури

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 липня 2021 року

у справі №160/8492/21

за позовом ОСОБА_1

до Дніпропетровської обласної прокуратури

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання нарахувати та виплатити заробітну плату,-

ВСТАНОВИВ:

27 травня 2021 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом Дніпропетровської обласної прокуратури , в якому просила визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати їй у період з 28.10.2020 року по 27.04.2021 року заробітної плати відповідно до положень ст.81 Закону України «Про прокуратуру» та стягнути з відповідача на її користь недонараховану та недоплачену заробітну плату у період з 28.10.2020 року по 27.04.2021 року у сумі 273047,37 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.07.2021 року позовні вимоги задоволено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.11.2021 року апеляційну скаргу Дніпропетровської обласної прокуратури задоволено, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.07.2021 у справі №160/8492/21 скасовано , в задоволені позову відмовлено.

До Третього апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 11.11.2021 року у справі №160/8492/21.

Заява мотивована тим, що 13.09.2023 Другий сенат Конституційного суду України прийняв Рішення №8-р (ІІ)/2023, яким визнав таким, що не відповідає Конституції України друге речення абзацу третього пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 №113-ІХ, а саме те, що за прокурорами та керівниками регіональних, місцевих і військових прокуратур, прокурорами і керівниками структурних підрозділів Генеральної прокуратури України зберігається відповідний правовий статус, який вони мали до набрання чинності цим Законом, при реалізації функцій прокуратури до дня їх звільнення або переведення до Офісу Генерального прокурора, обласної прокуратури, окружної прокуратури. На зазначений період оплата праці працівників Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевий прокуратур, військових прокуратур здійснюється відповідно до постанови Кабінету міністрів України, яка встановлює оплату праці працівників органів прокуратури.

Оскільки під час прийняття постанови судом апеляційної інстанції застосовано положення Закону №113-ІХ, неконституційність якого встановлена Конституційним Судом, відповідно є підстави для перегляду даного рішення у зв`язку з виключними обставинами.

З`ясувавши підстави, визначені для перегляду судового рішення за виключними обставинами, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заява позивачки про перегляд судового рішення за виключними обставинами не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судових рішень у зв`язку за виключними обставинами є:

1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

13.09.2023 Другий сенат Конституційного суду прийняв Рішення №8-р (ІІ)/2023, яким визнав таким, що не відповідає Конституції України друге речення абзацу третього пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 №113-ІХ.

Друге речення абзацу третього пункту 3 розділу II „Прикінцеві і перехідні положення Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури від 19 вересня 2019 року № 113-IX, визначало, що за прокурорами та керівниками регіональних, місцевих і військових прокуратур, прокурорами і керівниками структурних підрозділів Генеральної прокуратури України зберігається відповідний правовий статус, який вони мали до набрання чинності цим Законом, при реалізації функцій прокуратури до дня їх звільнення або переведення до Офісу Генерального прокурора, обласної прокуратури, окружної прокуратури. На зазначений період оплата праці працівників Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України, яка встановлює оплату праці працівників органів прокуратури.

Матеріали справи свідчать, що звертаючись до суду з позовом позивачка вказувала на неправомірне нарахування та виплату заробітної плати в розмірах визначених Постановою Кабінету міністрів України №505, а не приписами ст. 81 Закону України «Про прокуратуру» за період з 28.10.2020 по 27.04.2021.

Рішення Конституційного Суду України, на яке посилається заявниця, фактично відновлює керівне становище ст. 81 Закону України «Про прокуратуру» в цілях визначення заробітної плати прокурорів.

Разом з тим, за положеннями статті 152 Конституції України, закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Відповідно до статті 91 Закону України від 13 липня 2017 року № 2136-VIII «Про Конституційний Суд України» закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

За змістом статті 152 Конституції України, положень ст.91 Закону України «Про Конституційний Суд України» рішення Конституційного Суду України не має ретроактивної дії та змінює законодавче регулювання лише для правовідносин, що матимуть місце з дати ухвалення рішення.

Встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, має значення, перш за все, як рішення загального характеру, яким визначається правова позиція для вирішення наступних справ, а не як підстава для перегляду справи із ретроспективним застосуванням нової правової позиції і зміни таким чином стану правової визначеності, вже встановленої остаточним судовим рішенням.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верхового суду від 28.01.2021 у справі № 560/703/20.

З огляду на вказане, визнання неконституційними певних положень чинного законодавства в подальшому, не може мати наслідком визнання протиправними дій/рішень відповідача, які були вчинені/прийняті до визнання таких норм неконституційними, оскільки відповідач, у спірних відносинах, був зобов`язаний і діяв у межах та на підставі того законодавства, яке існувало на час виникнення спірних відносин.

Керуючись статтями 361, 368-369 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 11.11.2021 у справі №160/8492/21 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки передбачені ст.ст.328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко