Справа № 344/2081/24
Суддя: Кіндратишин Л. Р.
Дата ухвалення: 2024-03-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/2081/24
Провадження № 2-а/344/67/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 березня 2024 м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Кіндратишин Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Литвин Х.В.,

представника відповідача Грінченко Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

06.02.2024 представник позивача Захаріїв Б.Д. через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить : скасувати постанову серії БАД № 752403, від 30.12.2023, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП закрити.

В обґрунтування позову, зокрема зазначено, що попередньо позивач звертався безпосередньо до відповідача з оскарженням такої постанови. Отримав відмову лише 02.02.2024.

Постанову по справі вважає не законною. Позивач не здійснював зупинку в зоні дії знаку 3.34 ПДР і не порушував ПДР, належних та допустимих доказів матеріали справи не містять. Позивач виїжджав з прилеглої території, від багатоквартирного житлового будинку зі сторони СТО. Повернув на право, при цьому по шляху прямування знаку 3.34. ПДР не було в наявності.

Позивач оспорював факт допущення ПДР, тому уповноважена посадова особа зобов`язана була скласти протокол про адміністративне правопорушення, однак цього зроблено не було, як і не було надано можливості скористатись правовою допомогою, хоча на цьому він наполягав.

Крім того, в оскаржуваній постанові не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис «так званого правопорушення».

08.02.2024 ухвалою суду позовну заяву залишено без руху.

15.02.2024 - представником позивача усунуто недоліки.

19.02.2024 ухвалою суду відкрито провадження.

26.02.2024 представник позивача подав заяву про розгляд справи без участі.

27.02.2024 - від представника відповідача надійшов відзив. У позові просить відмовити через безпідставність, про що зокрема свідчить відеофіксація події на портативний пристрій, номер якого зазначено у постанові.

Представник відповідача у позові просив відмовити з мотивів, що викладені у відзиві.

Вислухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

З постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД 752403, що складена 30.12.2024, поліцейським взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську області Яворським С.В, вбачається, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ВАЗ 21063, н.з. НОМЕР_1 о 08 год. 53 хв. у м. Івано-Франківськ по вул. Довженка, 25, здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34, чим порушив п. 8.4.в. ПДР України.

На підставі наведеного, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 340 грн.

Також, зазначено про додаток - відео з камери 471268.

Постанову ОСОБА_2 отримано і така ним оскаржувалась до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції України.

19.01.2024 відповідачем було відмовлено в скасування такої.

Відмова позивачем отримана 02.02.2024.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ПДР України, а саме дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», забороняється зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Зона дії знаків 3.1 - 3.15, 3.19-3.21, 3.25, 3.27, 3.29, 3.33 - 3.37 - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знаків не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед яким не встановлено знаки пріоритету.

Знак 3.34 може застосовуватися разом з розміткою 1.4, знак 3.35 - з розміткою 1.10, при цьому зона їх дії визначається за довжиною лінії розмітки.

Відповідно до положень ДСТУ 4100-2014, а саме п.10.5.31 дія знаків 3.1 - 3.15, 3.19-3.21, 3.25, 3.27, 3.29, 3.33-3-37 поширюється від місця установлення до найближчого перехрестя за знаком, а в населеному пункту у разі відсутності перехресть - до кінця населеного пункту. Дія знаків не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) польових, лісових та інших доріг без покриття, перед якими не встановлені знаки пріоритету.

Зазначені знаки повинні бути повторно установлені після закінчення населеного пункту або безпосередньо за перехрестям у разі необхідності збереження обмежень, введених знаком, установленим відповідно до перехрестя або кінця населеного пункту.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП : перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги в русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями статті 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, зокрема за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У випадках, передбачених частинами першою та другою статті 258 КУпАП, посадовими особами Національної поліції на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення (ч. 5 ст. 258 КУпАП).

Так, з оглянутих відеозаписів події вбачається, що ОСОБА_1 здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34.ПДР. При цьому, ОСОБА_1 зазначав, що таку здійснив вимушено у зв`язку з несправністю транспортного засобу.

Суд звертає увагу, що серед підстав позову не вказано про вимушену зупинку транспортного засобу. Як і не надано доказів несправності такого транспортного засобу в період 30.12.2024.

Щодо тверджень, про те, що ОСОБА_1 просив надати можливість скористатись правовою допомогою, то таких клопотань не заявляв. Натомість вбачається, що такий вільно спілкується по телефону. Ним було заявлено клопотання про відкладення розгляду (нічим не мотивоване), поліцейським відмовлено у такому та продовжено розгляд.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За даних обставин доводи, наведені позивачем без їх доказового підтвердження, спростовуються обґрунтованою позицією відповідача та наданими ним доказами, які в своїй сукупності є свідченням доведеності наявності в діях позивача адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Сумнівів щодо доведеності його вини, які б тлумачились на його користь, у суду немає.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що оскаржувана постанова є законною, обґрунтованою, у зв`язку з чим позовні вимоги слід залишити без задоволення повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно ч.1 ст.139 КАС України, суд враховує ухвалення рішення на користь відповідача та звільнення позивача від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, тому судові витрати підлягають компенсації за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 121-3, 241-246, 286 КАС України,суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Представник позивача: Захаріїв Богдан Дмитрович, РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: вул. Ковальська, 9, м. Івано-Франківськ, 76000;

Відповідач Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції, адреса: вул. Юності, 23, м. Івано-Франківськ.

Повне рішення складено та підписано 08.03.2024.

Суддя

Івано-Франківського міського суду Кіндратишин Л.Р.