Справа № 320/9886/21
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2024-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2024 року № 320/9886/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі відповідач), в якому позивач просить:

- визнати неправомірним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області № 243 від 19.07.2020 р. про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та визначити за позивачем право на пільгову пенсію за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах з дня звернення з заявою 12.07.2021 р. до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протиправно відмовив в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з посиланням на відсутність уточнюючої довідки, в той час як позивачем було подано разом з заявою трудову книжку, яка є достатнім доказом для підтвердження наявності необхідного трудового стажу.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17.08.2021 р. відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Вказаною ухвалою суду встановлено відповідачу десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.

Відповідач не скористався своїм правом щодо подання відзиву на позовну заяву, заяв/клопотань суду не направлено, а відтак враховуючи положення частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справу за наявними матеріалами у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом НОМЕР_1 від 24.02.1999 р.

12.07.2021 р. позивачка звернулась до відповідача з заявою про призначення пільгової пенсії за віком відповідно до п.5 ч.2 чт. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». До заяви було додано копії: трудової книжки, паспорту, ідентифікаційного номеру, архівної довідки Яготинського районного трудового архіву про підтвердження наявного трудового стажу, свідоцтво про народження дітей.

Рішенням від 19.07.2021 р. № 243, згідно електронної пенсійної справи № 51, відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії. Рішення обґрунтовано тим, що не зараховано до пільгового стажу період роботи з 01.01.1989 р. по 31.12.2005 р. згідно довідки від 04.06.2020 р. № 04-03/219 виданою Комунальною установою «Яготинський районний трудовий архів».

Також в рішенням від 19.07.2021 р. № 243 відповідачем зазначено, пенсійний вік, відповідно до ст. 114 Закону становить 55 років, вік заявника 57 років, страховий стаж позивачки становить 29 років 00 місяців 29 днів, пільговий стаж 00 років 00 місяців 00 днів.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.

Пенсійне забезпечення громадян України, в тому числі порядок призначення та виплати пенсій, визначення розміру пенсії, регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та іншими нормативно-правовим актами.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається жінкам, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності стажу на зазначених роботах не менше 20 років, за умови виконання встановлених норм обслуговування.

Згідно з пунктом «д» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, жінки, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років за умови виконання встановлених норм обслуговування.

Згідно зі статтею 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній установлюється Кабінетом Міністрів України.

У пункті 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок), передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про період роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про період роботи.

За пунктом 20 цього Порядку уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років.

За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника (пункт 18 Порядку).

Порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз`яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 7, згідно з яким до доярок належать працівники, які оформлені на роботу доярками, свинарками, мають відповідні посвідчення, які постійно зайняті протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Дояркам, свинаркам, які відпрацювали повний польовий період на колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, доярки та свинарки яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії «доярка» та свинарка, запроваджена в 1961 році.

Таким чином, головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання робіт на певній посаді, досягнення відповідного віку, а також наявність відповідного стажу.

Основним документом, що підтверджує трудовий стаж для призначення пенсії на пільгових умовах є трудова книжка

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 20 січня 2022 року у справі № 219/4003/17, від 28 грудня 2021 року у справі №539/1398/17, від 12 грудня 2019 року у справі №219/2866/17, від 21 листопада 2019 року у справі №701/1232/16-а.

Судом встановлено, що трудова книжка ОСОБА_1 НОМЕР_2 містить наступні записи роботи позивача:

1. 01.06.1984 прийнята на роботу в колгосп ім. Бондаренка;

2. 10.03.1993 колгосп реорганізовано;

3. 16.02.2000 колгосп реорганізовано, переведено дояркою;

4. 31.03.2001 звільнено за власним бажанням;

5. 01.04.2001 прийнято на роботу в ВАТ «Яготинський маслозавод» дояркою;

6. 02.01.2007 зміна назви ВАТ «Яготинський маслозавод»;

9. 31.08.2010 переведена у філію «Яготинське»;

11. 22.11.2010 звільнена з роботи за угодою сторін;

12. 17.12.2010 виплати по безробіттю;

13. 03.04.2011 припинено виплати по безробіттю;

14. 04.04.2011 прийнята на роботу в ДП «Богданівське»;

15. 01.03.2012 звільнена за власним бажанням;

16. 04.06.2021 прийнята молодшою медичною сестрою.

Також трудова книжка ОСОБА_1 НОМЕР_2 містить наступні записи роботи позивача:

1. 01.06.1985 працювала дояркою і декретна відпустка

2. декретна відпустка

3. 1986 декретна відпустка

4. 1987 декретна відпустка

5. 1988 декретна відпустка

6. 1989 свинарка

7. 1990 свинарка

8. 1991 свинарка

9. 1992 свинарка і декретна відпустка

10. 1993 декретна відпустка

11. 1994 декретна відпустка, свинарка;

12. 1995 свинарка;

13. 1996 свинарка;

14. 1997 доярка

15. 1998 доярка;

16. 1999 доярка;

17. 2000 доярка;

18. 2001 доярка;

19. 2022 доярка;

20. 2003 доярка;

21. 2004 свинарка;

22. 2005 свинарка;

23. 2006 свинарка

24. 2007 свинарка;

25. 2008 свинарка

26. 2009 різноробоча кухар;

27. 2010 різноробоча кухар;

28. 2011 кухар;

29. 2012 кухар

Крім того, в матеріалах справи містяться архівні довідки Комунальної установи «Яготинський районний трудовий архів» від 04.06.2020 р. № 04-03/219 та № 04-03/218, які підтверджують вказані обставини.

Отже, враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про те, що архівні довідки та трудова книжка, є документами, що обов`язкові до урахування Комісією з питань підтвердження стажу роботи, яка наділена виключними повноваженнями щодо підтвердження стажу, передбаченого п. «д» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

За наведених обставин період роботи позивача з 01.01.1989 по 31.12.2005 на посаді свинарки та доярки підтверджено записами в трудовій книжці та довідками, а відтак відмова відповідача у призначенні пенсії на пільгових умовах є протиправною.

За таких обставин, відмовляючи позивачу у зарахуванні стажу відповідач діяв не у відповідності до вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим підлягають задоволенню позовні вимоги в частині визнання неправомірним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області № 243 від 19.07.2020 р. про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Водночас, суд вважає, що позивачем в позовній заяві допущено технічну описку стосовно дати рішення відповідача № 243, а саме помилково вказано від 19.07.2020 р., в той час як матеріали справи містять рішення відповідача № 243 датоване 19.07.2021 р.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах з дня звернення з заявою, суд зазначає таке.

Згідно з Рекомендацією № R (80) 2 комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 11 травня 1980 р. на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Згідно з вимогами пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 24 квітня 2017 р. № 1395/5, дискреційні повноваження це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Таким чином, дискреція це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.

Тобто дискреційні повноваження це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Відповідно до вимог частини третьої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі скасування індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Отже, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.

З урахуванням тієї обставини, що рішення (дії, бездіяльність) відповідача у розглядуваній ситуації не ґрунтуються на дискреційних повноваженнях відповідача як суб`єкта владних повноважень, оскільки алгоритм їх дій чітко регламентований законодавством, у даному випадку задоволення позову шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача.

Отже, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах з дня звернення з заявою - 12.07.2021 р. відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також письмові доводи сторін, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір на загальну суму 908,00 грн.

Зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору на суму 908,00 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати неправомірним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області № 243 від 19.07.2021 р. про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (, адреса: 08500, Київська область, м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, 10) призначити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) пенсію за віком на пільгових умовах з дня звернення з заявою - 12.07.2021 р. відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір у сумі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (, адреса: 08500, Київська область, м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, 10).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Я.В. Горобцова

Горобцова Я.В.