Справа № 204/2479/23
Суддя: Приваліхіна А. І.
Дата ухвалення: 2024-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/2479/23
Провадження № 2-а/204/40/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2024 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська, в особі Приваліхіної А.І., розглянувши у приміщенні суду у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника Центрально-Чечелівського об`єднаного районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки ОСОБА_2 та Центрально-Чечелівського об`єднаного районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

22 лютого 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до начальника Центрально-Чечелівського об`єднаного районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки ОСОБА_2 та Центрально-Чечелівського об`єднаного районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, із вимогою про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення (а. с. 1-4).

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 02 лютого 2023 року начальником Центрально-Чечелівського об`єднаного районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки ОСОБА_2 відносно нього було складено постанову, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, у сумі 1700 гривень. У вказаній постанові зазначено, що 02 лютого 2023 року о 16 годині, під час прийому громадян в приміщенні фойє ІНФОРМАЦІЯ_1 було виявлено, що громадянин ОСОБА_1 , який не з`явився до територіального центру комплектування та соціальної підтримки після та не надав відомості про зміну облікових для приведення у відповідність військово-облікових документів з військового обліку, не з`явився для проходження ВЛК (один раз на 5 років), що свідчить про порушення ним пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних, та резервістів, а також ч. 3 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Вказує, що фактично його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення військового обліку при прибутті до нового місця проживання. Натомість, стверджує, що ще з дитинства, а саме з 16 липня 1996 року він жодного разу не змінював адресу своєї реєстрації ( АДРЕСА_1 ), а тому підстав ставати на військовий облік за новим місцем проживання в нього не було потреби, при цьому від військового обліку він ніколи не ухилявся. Разом з цим, зазначає, що жодних повісток чи будь-якої іншої кореспонденції від ТЦК йому не надходило, тому вважає, що дані в протоколі та постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності не відповідають фактичним обставинам справи, а матеріали страви не містять доказів вчинення ним адміністративного правопорушення за вказаною статтею. Тому прохає суд постанову від 02 лютого 2023 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, без виклику сторін (а. с. 15), копія якої надіслана учасникам справи 27 лютого 2023 року за вихідним № 6749/23-вих/2-а/204/38/23 (а. с. 16).

Станом на дату розгляду справи відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 02 лютого 2023 року начальником Центрально-Чечелівського об`єднаного районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міщенком В.В. відносно ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210 КУпАП (а. с. 9 та на звороті).

Так, зі змісту вказаного протоколу вбачається, що 02 лютого 2023 року о 16 годині, в приміщенні фойє Центрально - Чечелівського ОРТЦК та СП, під час прийому громадян, було виявлено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який не перебуває на військовому обліку з 28 грудня 2000 року та який до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для проходження медичної комісії (один раз на 5 років) не з`являється. Уточнення у змінах облікових даних не надав. Разом з цим, вказано, що виявлені обставини свідчать про порушення пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначених у додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 148, а також порушення ч. 3 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року, якою передбачено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти після прибуття до нового місця проживання зобов`язані в семиденний строк стати на військовий облік та не раніше ніж за три дні до вибуття з місця проживання знятися із зазначеного обліку. При цьому, зазначено, що з 2014 року по теперішній час в Україні діє особливий період на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року № 303/2014, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року № 1126-VІІ, а також, з 24 лютого 2022 року по теперішній час в Україні діє воєнний стан на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 65/2022 затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03 березня 2022 року № 2105-ІХ, зі змінами. Відповідно, в діях громадянина ОСОБА_3 вбачається скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП (а. с. 9-10).

Також, 02 лютого 2023 року начальником Центрально-Чечелівського об`єднаного районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міщенком В.В. була винесена постанова, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень (а.с. 21-22).

Так, зі змісту вказаної постанови вбачається, що 02 лютого 2023 року під час прийому громадян, в приміщенні фойє Центрально - Чечелівського ОРТЦК та СП, було виявлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який не перебуває на військовому обліку з 28 грудня 2000 року та який до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для проходження медичної комісії (один раз на 5 років) не з`являється. Уточнення у змінах облікових даних не надав. Зазначено, що виявлені обставини свідчать про порушення пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначених у додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 148: призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні перебувати на військовому обліку за задекларованим (зареєстрованим)місцем проживання у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані СБУ у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ (Далі органи СБУ), військовозобов`язані Служби зовнішньої розвідки у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки). Крім того, призовники, військовозобов`язані та резервісти, які проживають в селах та селищах, а також у містах, де відсутні відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, повинні перебувати на персонально-первинному військовому обліку у відповідних виконавчих органах сільських, селищних, міських рад. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25. Березня 1992 року, якою передбачено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти після прибуття до нового місця проживання зобов`язані в семиденний строк стати на військовий облік та не раніше ніж за три дні до вибуття з місця проживання знятися із зазначеного обліку.

Разом з цим, зазначено, що з 2014 року по теперішній час в Україні діє особливий період на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року № 303/2014, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року № 1126-VІІ, а також, з 24 лютого 2022 року по теперішній час в Україні діє воєнний стан на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 65/2022 затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03 березня 2022 року № 2105-ІХ, та Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17 травня 2022 року № 341/2022 затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ч. 1 ст. 55 Конституції України проголошено право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Приписами п. 8 ч. 1 ст. 4 КАС України визначено, що позивач це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду.

Нормами п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України встановлено, що індивідуальний акт акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій aбo в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав aбo інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням aбo мас визначений строк.

Статтею 6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Частиною 2 ст. 11 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Приписами ст. 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Приписами ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, приписами ст. 210 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Зокрема, приписами ч. 2 ст. 210 КУпАП встановлено відповідальність, за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті (порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку), за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП, виражається у формі порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.

Відповідно до оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 не перебуває на військовому обліку з 28 грудня 2000 року та у територіальний центр комплектування та соціальної підтримки для проходження медичної комісії не з`явився (один раз на 5 років). Уточнення у змінах облікових даних не надав, чим порушив вимоги пункту 1 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» визначених у додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 148 від 30 грудня 2022 року.

Так, п. 1 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» визначених у додатку 2 до вищевказаного Порядку визначено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: 1) перебувати на військовому обліку: за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ (далі - органи СБУ), військовозобов`язані Служби зовнішньої розвідки - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки). Крім того, призовники, військовозобов`язані та резервісти, які проживають в селах та селищах, а також у містах, де відсутні відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, повинні перебувати на персонально-первинному військовому обліку у відповідних виконавчих органах сільських, селищних, міських рад; за місцем роботи (навчання) - в центральних і місцевих органах виконавчої влади, в інших державних органах, в органах місцевого самоврядування, в органах військового управління (органах управління), військових частинах (підрозділах) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органах спеціального призначення, на підприємствах, в установах, організаціях, закладах освіти, закладах охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності; у разі вибуття за межі України на строк більше трьох місяців - за місцем консульського обліку в закордонних дипломатичних установах України; 2) прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів; 3) не змінювати місце проживання з моменту оголошення мобілізації та у воєнний час без дозволу керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів СБУ, Служби зовнішньої розвідки - без дозволу відповідного керівника); 4) проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішеннями комісій з питань приписки, призовних комісій або військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я СБУ, а у Службі зовнішньої розвідки - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки; 5) проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі, проходити службу у військовому резерві; 6) особисто прибувати до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки з паспортом громадянина України і військово-обліковими документами для зняття з військового обліку в разі вибуття в іншу місцевість до нового місця проживання, за межі України на постійне місце проживання або на строк більше трьох місяців, у разі зміни місця проживання в межах міста з переїздом на територію іншого адміністративного району; 7) особисто в семиденний строк з дня прибуття до нового місця проживання прибувати із паспортом громадянина України і військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (органу СБУ, підрозділу Служби зовнішньої розвідки, закордонної дипломатичної установи України), який організовує та веде військовий облік на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, для взяття на військовий облік; 8) особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»; 9) негайно повідомляти районним (міським) територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки, органам СБУ, підрозділам Служби зовнішньої розвідки за місцем військового обліку про втрату військово-облікового документа; 10) звіряти не рідше одного разу на п`ять років власні персональні дані з обліковими даними районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки; 11) подавати щороку до 1 жовтня до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки документи, що підтверджують право громадян на відстрочку від призову на строкову військову службу.

Натомість, з вказаної постанови не вбачається, чому відповідач, саме з 28 грудня 2000 року, не перебуває на військовому обліку (чи то його було знято з обліку у зв`язку зі зміною місця реєстрації та він повторно не став на облік за новою адресою, чи то його було знято з обліку за станом здоров`я, чи то він взагалі не перебував на обліку тощо).

При цьому, суд зазначає, що з матеріалів справи, вбачається, що позивач з 16 липня 1996 року місце реєстрації (прописки) не змінював, що підтверджується копією його паспорту громадянина України (а. с. 5-7).

Проте, відповідачем не було надано доказів вчинення вказаного адміністративного правопорушення позивачем, оскаржувана постанова також не містить посилань на докази, що підтверджують вчинення такого правопорушення, зокрема: направлення виклику позивачу районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки та його неявку на вказаний виклик; зміну персональних даних позивача чи місце його проживання.

Отже, з наведеного слідує, що відповідач належними та допустимими доказами не підтвердив порушення позивачем в період з 28 грудня 2000 року і по 02 лютого 2023 року Правил військового обліку, тобто, що останній не перебував на військовому обліку військовозобов`язаних за фактичним місцем проживання, через що, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП, що виключає можливість притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вказаною статтею, а відтак оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а позовні вимоги задоволенню.

Статтею 286 КАС України передбачені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про наявність підстав для скасування постанови начальника Центрально-Чечелівського об`єднаного районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки ОСОБА_2 від 02 лютого 2023 року за справою про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а справу про адміністративне правопорушення слід закрити за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 1, 2, 19, 20, 72, 77, 96, 229, 242-246, 262, 286 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до начальника Центрально-Чечелівського об`єднаного районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ) та Центрально-Чечелівського об`єднаного районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (49006, м. Дніпро, вул. Шмідта, буд. 16; РНОКПП НОМЕР_2 ), про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 02 лютого 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 210 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 гривень скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 210 КУпАП закрити.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду згідно з вимогами ч. 4 ст. 286 КАС України протягом десяти днів зо дня його підписання суддею або протягом десяти днів зо дня отримання його копії учасниками справи.

Рішення суду набирає законної сили протягом десяти днів зо дня його підписання суддею або протягом десяти днів зо дня отримання його копії учасниками справи, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Суддя А.І. Приваліхіна