Справа № 160/25688/23
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2024-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 лютого 2024 року м. Дніпросправа № 160/25688/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.12.2023 ( суддя першої інстанції Єфанова О.В.) в адміністративній справі №160/25688/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 просила визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 12.09.2023 №57 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Просила зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до спеціального стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років період роботи з 20.02.2007 року по 13.08.2021 року на посаді диспетчера поїзного при безпосередньому здійсненні організацію перевезення і забезпечення безпеки руху на залізничному транспорті та призначити позивачу пенсію за вислугою років відповідно до пункту «а» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дати звернення, а саме: з 05 вересня 2023 року.

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що пенсійному органу надані всі необхідні документи для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», відтак відмова відповідача у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах є протиправною.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.12.2023 позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України Кіровоградській області від 12.09.2023 №57 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до п.а статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати до спеціального стажу роботи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), що дає право на пенсію за вислугою років на підставі пункту а статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення період роботи з 20.02.2007 року по 13.08.2021 року на посаді диспетчера поїзного.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) про призначення пенсії відповідно до пункту а статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05 вересня 2023 року.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Із рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач, ним була подана апеляційна скарга. В скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження) (п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу з наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 05.09.2023 року позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення/перерахунок пенсії встановленого зразка.

Рішенням Головного управління ПФУ в Кіровоградській області (далі - відповідач) №57 від 12.09.2023 року ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за за вислугу років відповідно до статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, та зазначено, що до спеціального стажу роботи не зараховано період роботи з 20.02.2007 по 11.10.2017 згідно уточнюючої довідки від 29.08.2023 №1/3228, оскільки в довідці посилання на код класифікатора професій та підставу видачі довідки не відповідає вимогам діючого законодавства. Крім того, відсутня інформація про перебування (відсутність) відпусток без збереження заробітної плати та довідка не містить підпису головного бухгалтера (відповідальної особи). Спеціальний стаж роботи у ОСОБА_1 відсутній.

Вважаючи свої права порушеними, позивачка звернулася до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції зазначив, що відмовляючи зараховувати спірний період роботи позивача з 20.02.2007 року по 13.08.2021 року до спеціального стажу, що надає право на призначення пенсії за вислугою років, відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Водночас, щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача призначити пенсію, суд першої інстанції зазначив, що питання призначення пенсії є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу, тому для відновлення порушеного права позивача необхідно зобов`язати ГУ ПФУ в Кіровоградській області після зарахування спірних періодів роботи повторно розглянути заяву позивача від 05.09.2023 року про призначення пенсії за вислугу років. Таким чином, позов задоволено частково.

Переглядаючи судове рішення, колегія суддів суду апеляційної інстанції зазначає наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон № 1058-IV.

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Статтею 62 Закону № 1788-ХІІ визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності такої книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 1 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України (далі КМУ) від 12.08.1993 № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Законом №2148-VIII, що набрав чинності 11 жовтня 2017 року доповнено пунктом 2-1 розділ XV Прикінцевих положень Закону №1058-IV, у якому зазначено, що мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачених статтями 52, 54 та 55 Закону № 1788-ХІІ, пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом № 1788-ХІІ.

Пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком (стаття 51 Закону № 1788-ХІІ)

Законом України від 03 жовтня 2017 року №2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» (Закон №2148-VIII, набрав чинності 11 жовтня 2017 року) доповнено пунктом 2-1 розділ XV Прикінцеві положення Закону №1058-IV.

Відповідно до пункту 2-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-IV особам, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачених статтями 52, 54 та 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

В силу вимог статті 2 Закону №1788-XII цим Законом призначаються трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Пунктом "б" частини 1 статті 13 Закону №1788-ХІІ (в редакції Закону до 01.04.2015) обумовлено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Отже особливістю пенсії за віком на пільгових умовах, є зменшення пенсійного віку, необхідного для призначення, а умовою для призначення - наявність, як правило, відповідного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці.

Повертаючись до фактичних обставин справи, встановлено, що відповідно до копії трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_2 встановлено, що в ній міститься, запис, про те, що з 20.02.2007 року по 13.08.2021 року ОСОБА_1 працювала на посаді поїзного диспетчера у ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля.

На підтвердження вказаного періоду роботи позивачем також надано довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або записів у ній від 29.08.2023 року №1/3228.

Відмовляючи позивачу у зарахуванні вказаного стажу роботу до спеціального, відповідач аргументує це тим, що в довідці посилання на код класифікатора професій та підставу видачі довідки не відповідає вимогам діючого законодавства. Крім того, відсутня інформація про перебування (відсутність) відпусток без збереження заробітної плати та довідка не містить підпису головного бухгалтера (відповідальної особи).

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону N 1058-IV (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Відповідно до статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком. Тобто, у зазначеній нормі йдеться про роботи, які мають безпосередній вплив на здоров`я працівника і можуть призвести до втрати професійної працездатності (здатності виконувати роботу за професією) до настання віку, що дає право на пенсію за віком, а отже, до неможливості ефективно виконувати роботу без шкоди для власного здоров`я і безпеки оточуючих.

Щодо зауважень викладених відповідачем у спірному рішенні, слід зазначити, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків за порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Неточність в записах в трудовій книжці не може бути підставою для виключення певних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення та належний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства.

Верховний Суд в постанові від 11 травня 2022 року по справі № 120/1089/19-а зазначив, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці чи інших документах, за внесення яких вона не була відповідальна. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займала особа у той чи інший період роботи, за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу. Зазначене дає право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення особи її конституційного права на соціальний захист, зокрема щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

За таких підстав, доводи відповідача щодо того, що відсутні підстави для зарахування до страхового стажу та до спеціального стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років позивачки періоду роботи з 20.02.2007 року по 11.10.2017 року , суд вважає необґрунтованими.

Таким чином, судова колегія доходить висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.12. в адміністративній справі №160/25688/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 27 лютого 2024 року та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 04 березня 2024 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя Л.А. Божко

суддя А.В. Суховаров