Справа № 200/4045/23
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2024-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року справа №200/4045/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2023 року у справі № 200/4045/23 (головуючий І інстанції Михайлик А.С.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

У С Т А Н О В И В:

В липні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 16.05.2023 № 54 про відмову у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Вищого господарського суду України від 27.04.2023 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 із урахуванням фактично сплачених сум.

За змістом викладеного в позові рішенням відповідача 2 протиправно відмовлено позивачу у проведенні перерахунку грошового утримання на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці від 27.04.2023. Позивач зазначила, що рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 у справі № 2-р/2020 визнано неконституційними положення пункту 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про судоустрій і статус суддів № 1402-VІІІ зі змінами, що мали дискримінаційний підхід щодо визначення розміру щомісячного грошового утримання судді у відставці залежно від часу виходу у відставку. Після прийняття цього рішення, з 19.02.2020, позивач набула право на перерахунок пенсії, виходячи з посадового окладу судді вищого спеціалізованого суду, передбаченого Законом №1402-VIII.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2023 року у справі № 200/4045/23 позов задоволено частково, внаслідок чого визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 16.05.2023 № 54 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Вищого господарського суду України від 27.04.2023 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що підставою проведення перерахунку грошового утримання суді у відставці є зміна посадового окладу судді, який працює на відповідній посаді. Після набрання чинності рішенням Конституційного суду України від 18.02.2018 № 2р/2020 розмір суддівської винагороди судді, який працює на посаді не змінювався, через що підстави для перерахунку грошового утримання позивача відсутні. У поданій для перерахунку грошового утримання довідці відображена суддівська винагорода обчислена з прожиткового мінімуму 2481,00 грн, в той час як відповідно до Закону України № 294-ІХ від 13.12.2019 Про Державний бюджет України на 2020 рік визначено, що у 2020 році прожитковий мінімум працездатних осіб з 01.01.2020 становить 2102 гривні, а надалі Законами України №1082-ІX від 15.12.2020 Про Державний бюджет України на 2021 рік, № 1928-1X від 02.12.2021 Про Державний бюджет України на 2022 рік та № 2710-1X від 03.11.2022 Про Державний бюджет України на 2023 рік зазначений розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб саме для обчислення розміру окладу суддів був замороженим.

Тобто, відповідно до наведених законів закріплено, що у 2021, 2022 та 2023 році прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 1 січня складає 2102 гривні.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.10.2022 у справі № 640/11967/22, яке набрало законної сили 06.02.2023 встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , вийшла у відставку з посади судді Вищого господарського суду України 08.09.2016. У зв`язку з виходом у відставку позивачу призначено щомісячне довічне грошове утримання відповідно до положень Закону України Про судоустрій і статус суддів від 07.07.2010 №2453-VI на підставі положень пункту 25 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 №1402-VIII.

25.01.2022 позивач звернулась до Вищого господарського суду України із заявою про надання довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі, визначеному Законом України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 року №1402-VIII, виходячи з розміру суддівської винагороди судді Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, оскільки листом від 04.02.2022 Голова ліквідаційної комісії Вищого господарського суду України Соловйова Л. відмовила їй у наданні такої довідки..

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.10.2022 у справі № 640/11967/22 визнано протиправною відмову Вищого господарського суду України в особі Голови ліквідаційної комісії Вищого господарського суду України Соловйової Л.В. у видачі позивачу довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі, визначеному Законом України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 №1402-VIII, виходячи з розміру суддівської винагороди судді Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду; зобов`язано Вищий господарський суд України в особі Голови ліквідаційної комісії Вищого господарського суду України Соловйової Л.В. видати довідку, згідно якої суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці складає: 354 712,5 грн, в т. ч.: посадовий оклад з урахуванням коефіцієнта 1,25 становить 197 062,5 грн. (2481*75*1,25); доплата за вислугу років (80%) - 157 650 грн.; перебування на адміністративній посаді - 0 грн.; науковий ступінь - 0 грн.; робота, що передбачає доступ до державної таємниці - 0 грн.

На виконання вказаного рішення Вищим господарським судом України видано позивачу довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 27.04.2023 № 09.01-27/30, де визначено її у розмірі 354 712,50 грн.

Позивач перебуває на обліку у Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 16.05.2023 № 54, що прийнято за принципом екстериторіальності, відмовлено позивачу у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці на підставі її заяви № 8543 від 11.05.2023 та наданої довідки. Згідно з зазначеним відповідачем 2 у рішенні від 16.05.2023 після прийняття Конституційним Судом України рішення про визнання неконституційним пункту 25 розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 № 1402-VIII будь-яких змін розміру складових суддівської винагороди не відбувалося, що свідчить про відсутність визначених у ст. 142 Закону № 1402-VIII підстав для проведення такого перерахунку.

Крім цього, в рішенні від 16.05.2023 № 54 зазначено про необхідність врахування під час визначення розміру суддівської винагороди у 2020-2023 роках прожитковий мінімум, розмір якого становить 2102,00 грн.

Встановлені судом обставини у справі підтверджують відповідність справи ознакам типової справи, що встановлені в рішенні Верховного суду України від 16.06.2020 під час розгляду зразкової справи №620/1116/20 (адміністративне провадження № Пз/9901/5/20), а саме:

позивач має статус судді у відставці та не проходила кваліфікаційне оцінювання суддів під час перебування на посаді судді та (або) не пропрацювали на посаді судді три роки після проходження кваліфікаційного оцінювання;

відповідачем є територіальний орган Пенсійного фонду України;

спір виник у зв`язку із відмовою територіальним органом Пенсійного фонду України здійснити перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці після 18.02.2020 (дата ухвалення рішення Конституційного Суду України № 2-р/2020) з врахуванням розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді;

вимоги позивача стосуються здійснення перерахунку та виплати щомісячного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою про суддівську винагороду працюючого на відповідній посаді судді, у правовідносинах, що виникли після дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 № 2-р/2020.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Під час вирішення спору по справі №620/1116/20 (адміністративне провадження № Пз/9901/5/20) Верховний Суд дійшов висновку про таке:

Конституційний Суд України рішенням від 18.02.2020 у справі №2-р/2020 визнав неконституційним пункт 25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII, яким визначалося, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу. У зазначеному рішенні Конституційний Суд України відзначив, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує повноважний суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності.

З дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 №2-р/2020 Закон №1402-VIII не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці, а позивач набув право на перерахунок розміру його щомісячного довічного грошового утримання, виходячи з розміру суддівської винагороди, обчисленої відповідно до статті 135 та підпункту 4 пункту 24 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII, які визначають розмір суддівської винагороди працюючого судді.

Отже, саме з 19.02.2020, наступного дня з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 у справі № 2-р/2020 у позивача виникло право (підстава) на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до Закону № 1402-VIII.

При цьому, на у рішенні у зразковій справі № 620/1116/20 зазначено, що зміна розміру окладу судді, який є складовою суддівської винагороди, є підставою для перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці.

Наведені вище висновки Верховного суду у зразковій справі № 620/1116/20, що мають застосовуватися під час розгляду цієї справи, що є типовою, свідчать про те, що зміна розміру складової суддівської винагороди - окладу судді, обумовлена зміною правового регулювання внаслідок прийняття рішення Конституційного суду від 18.02.2020 № 2-р/2020, є підставою для перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці. Такий перерахунок має проводитися позивачу на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № 09.01-27/30 від 27.04.2023, виданої Вищим господарським судом України на виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.11.2022 у справі 640/11967/22. Таким чином, позивач має право на перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці саме з 19.02.2020, оскільки саме з цієї дати втратили чинність обмеження, що встановлені пунктом 25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону № №1402-VIII, згідно з якими право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

Отже, рішення відповідача від 16.05.2023, яким відмовлено позивачу в проведенні перерахунку через відсутність підстав для такого перерахунку невідбуття змін розміру складових суддівської винагороди після прийняття Конституційним судом рішення від 18.02.2020 є необґрунтованими та не приймаються судом до уваги.

Що стосується зауважень відповідача 2 у рішенні з приводу розміру прожиткового мінімуму, який був застосований під час визначення окладу позивача суд зазначає таке.

Відповідно до вимог ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2021 рік розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб: з 1 січня становить 2270 гривень, а працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді: з 1 січня - 2102 гривні; відповідно до вимог ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб: з 1 січня - 2481 гривню, а працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді: з 1 січня - 2102 гривні; відповідно до вимог ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб: з 1 січня - 2684 гривню, а працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді: з 1 січня - 2102 гривні.

У довідці від 27.04.2023 зазначено, що розмір суддівської винагороди складається з посадового окладу - 197 062,50 грн та доплати за вислугу років 157 650,00 грн. При цьому, у примітках до довідки зазначено, що розмір посадового окладу визначений без врахування положень законодавства, якими встановлено, що протягом 2020-2023 року прожитковий мінімум для визначення посадового окладу судді становить 2102,00 грн.

Суд, перевіривши правильність визначення у довідці посадового окладу судді, встановив, що фактично 197 062,50 грн є добутком множників 2102,75 грн та 1,25, що підтверджує визначення посадового окладу із застосуванням прожиткового мінімуму для визначення базового розміру посадового окладу судді, що дорівнює 2102,00 грн, а не 2 481,00 грн, як зазначено в довідці, Зазначений розмір прожиткового мінімуму був чинним у 2020 році, з якого позивач вимагає проведення перерахунку щомісячного грошового утримання.

В рішенні Окружного адміністративного суду м. Києва у справі 640/11967/22 від 18.10.2022 також йдеться про застосування прожиткового мінімуму 2102,00 грн, проте в резолютивній частині помилково зазначено 2481,00 грн, однак зазначена описка суду не вплинула на правильність визначення розміру посадового окладу судді, з якого обчислюється розмір грошового утримання після 18.02.2020.

Враховуючи вищезазначене, рішення відповідача 2 від 16.05.2023 № 54 про відмову у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є протиправним та підлягає скасуванню, а щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути перераховано на підставі довідки Вищого господарського суду України від 27.04.2023 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 із урахуванням фактично сплачених сум відповідачем 1, в якого позивач перебуває на обліку та що здійснює їй виплату утримання. Відповідні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Водночас, вимога позивача про зобов`язання відповідача 1 виплатити пенсію після перерахунку не підлягає задоволенню як така, що є передчасною.

Цей висновок суду ґрунтується на тому, що на час розгляду справи відповідач 2 ще не здійснював позивачу перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці згідно з довідкою від 27.04.2023 та, як наслідок, не визначав конкретної суми щомісячного довічного грошового утримання після такого перерахунку. Спірні правовідносини виникли у зв`язку з відмовою відповідача 2 у проведенні перерахунку грошового утримання на підставі наданої довідки. При цьому, перерахунок щомісячного довічного утримання судді належить до повноважень відповідача 2 за принципом екстериторіальності, а фактичну виплату має здійснювати відповідач 1.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2023 року у справі № 200/4045/23 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2023 року у справі № 200/4045/23 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 07 березня 2024 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

І.В. Сіваченко