Справа № 380/16292/22
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2024-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/16292/22 пров. № А/857/9511/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Гінди О.М., Пліша М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

суддя (судді) в суді першої інстанції Гавдик З.В.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення 26 квітня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

10 листопада 2022 року ОСОБА_1 звернулась в суд з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області, в якому просила: визнати протиправною бездіяльність по ненарахуванню та невиплаті їй додаткової доплати за службу в особливих умовах (період карантину), передбаченої постановою КМУ № 375 від 29 квітня 2020 року за період служби з 01 січня 2021 року по теперішній час; зобов`язати нарахувати та виплатити на її користь додаткові доплати, передбачені постановою КМУ № 375 від 29 квітня 2020 року за період з 01 січня 2021 року по теперішній час в розмірі 50 відсотків її грошового забезпечення за кожний місяць; визнати протиправними дії по ненарахуванню та невиплаті їй в повному обсязі в квітні 2022 року додаткової винагороди відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року; зобов`язати нарахувати та виплатити на її користь додаткову винагороду, передбачену п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року в розмірі 30000,00 грн за квітень 2022 року з урахуванням виплаченої суми такої допомоги за цей період.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 2019 року проходить службу на посаді дільничого офіцера поліції сектору дільничих офіцерів поліції відділу превенції Львівського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції у Львівській області. Вказує, що за період проходження служби з 01 січня 2021 року по теперішній час Головним управлінням Національної поліції у Львівській області не була виплачена заборгованість із доплати відповідно до п. 1 постанови КМУ від 29 квітня 2020 року № 375 «Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни» та додаткова винагорода у повному обсязі за квітень 2022 року відповідно до п. 1 постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». Вважає, що має право на доплату передбачену п. 1 постанови КМУ від 29 квітня 2020 року № 375 на період дії карантину та на повну виплату належних їй сум додаткової винагороди за квітень 2022 року відповідно до п. 1 постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 168. Звертає увагу на те, що Постанова № 168 не містить обмежень щодо розміру виплати додаткової винагороди за фактично відпрацьований час, тому додаткова винагорода за квітень 2022 року повинна бути їй виплачена у розмірі 30000 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2023 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції у Львівській області, щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейськім та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у неповному розмірі за квітень 2022 року. Зобов`язано Головне управління Національної поліції у Львівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейськім та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за квітень 2022 року у розмірі 30000,00 гривень, з урахуванням раніше виплаченої частини суми додаткової грошової винагороди. В іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ОСОБА_1 є поліцейським, працює на посаді дільничого офіцера поліції сектору дільничих офіцерів поліції відділу превенції Львівського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції у Львівській області, тому виходячи із аналізу норм законодавства та незалежно від того, чи вона перебувала у квітні 2022 року на лікарняному мала право на отримання додаткової грошової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейськім та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 30000,00 грн, оскільки постановою № 168 станом на квітень 2022 року не було передбачено пропорційності відпрацьованого часу в розрахунку на місяць, як це передбачено в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 754 від 01 липня 2022 року, яка набрала чинності з дня її опублікування та застосовується безпосередньо з 01 червня 2022 року. Доказів того, що відносно позивача приймались накази про здійснення додаткових доплат на період дії карантину в період з 01 січня 2021 року по теперішній час матеріали справи не містять. При цьому, суд першої інстанції вказав, що саме керівники органів поліції мають право встановлювати відсотковий розмір доплати поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення та які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 у межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання Національної поліції. Більш того, позивачем не доведено її безпосередньої участі у період з 01 січня 2021 року по теперішній час, у забезпеченні правопорядку і безпеки громадян, що зумовлює безпосередній контакт з населенням в умовах дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Підсумовуючи вищенаведене, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що підстави для нарахування та виплати додаткової виплати передбаченої постановою КМУ № 375 від 29 квітня 2020 року за період служби з 01 січня 2021 року по теперішній час відсутні, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Не погодившись з прийнятим рішенням в частині задоволення позовних вимог, Головне управління Національної поліції у Львівській області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що

відповідно до п. 2 розділу II Методичних рекомендацій щодо виплати додаткової винагороди поліцейським під час дії воєнного стану, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 (далі Методичні рекомендації) додаткова винагорода встановлюється, ураховуючи кількість календарних днів проходження служби, крім періодів, зазначених у пункті 1 розділу IV цих Методичних рекомендацій. Вказує, що згідно з Методичними рекомендаціями обрахунок додаткової винагороди проводиться шляхом ділення місячного розміру додаткової винагороди 30000,00 грн на кількість календарних днів у розрахунковому місячному періоді дії воєнного стану та множення на кількість днів проходження служби за виключенням періодів, зазначених у п. 1 розділу IV. Звертає увагу на те, що відповідно до відомостей з «Електронної системи охорони здоров`я» ОСОБА_2 у період з 04 квітня 2022 року по 18 квітня 2022 року перебувала на лікуванні, відтак, додаткова винагорода за квітень 2022 року, встановлена наказом ГУНП у Львівській області від 26 квітня 2022 року №234 о/с, пропорційно до відпрацьованого позивачем часу у розмірі 15000,00 грн. Зауважує, що зміст внесених постановою КМУ № 793 змін до постанови КМУ № 168 в частині визначення розміру додаткової винагороди «до 30 000 грн пропорційно в розрахунку на місяць» замість «30 000 грн щомісячно» не свідчить про те, що такі зміни вплинули на розмір додаткової винагороди, адже за загальним правилом заробітна плата (грошове забезпечення) виплачується щомісячно за фактично відпрацьований час, тому визначена урядом «пропорційність» із прив`язкою до місячного періоду фактично передбачає виплату додаткової винагороди в розмірі 30 000 грн на місяць за умови відпрацювання норми робочого часу відповідного місяця.

Суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження) (п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу з наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог не оскаржене, тому відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України в апеляційному порядку не переглядається.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 з 2019 року проходить службу на посаді дільничого офіцера поліції сектору дільничих офіцерів поліції відділу превенції Львівського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції у Львівській області.

Відповідно до архівної відомості № 1 за період з січня по грудень 2021 року ОСОБА_1 отримала додаткову доплату на період карантину лише за липень 2021 року у розмірі 2935,43 грн, за період січень-червень та серпень-грудень 2021 року додаткову доплату на період карантину не отримувала (а.с.9).

Згідно з архівною відомістю № 1 за період з січня по травень 2022 року, ОСОБА_1 за квітень 2022 року отримала додаткову винагороду, передбачену постановою КМУ № 168 від 28 лютого 2022 року у розмірі 15000,00 грн (а.с.10).

Листами від 04 жовтня 2022 року № Д-184/31/05/17-2022, 185/31/05/17-2022 Головне управління Національної поліції у Львівській області надало відповіді на запити Голови первинної професійної спілки «Правозахисники країни» від 27 вересня 2022 року № 1128, 1131, в яких зазначено, що:

- «згідно зі списком поліцейських, які виконують службові обов`язки та заслуговують на додаткову винагороду до 30000,00 грн. Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області зазначено, що кількість днів проходження служби для встановлення винагороди за період з 26 березня 2022 року по 24 квітня 2022 року у ОСОБА_1 становить 15 днів і обрахований розмір додаткової винагороди становить 15000,00 грн. У примітці зазначено, що з 04 квітня 2022 року по 18 квітня 2022 року ОСОБА_1 перебувала на лікуванні, тому додаткова винагорода їй нарахована за час виконання службових обов`язків у період 26 березня 2022 року по 24 квітня 2022 року»;

- «доплата до грошового забезпечення на період дії карантину ОСОБА_1 , як і іншим поліцейським, у 2021 році може здійснюватися лише за рахунок та в межах видатків державного та місцевих бюджетів, передбачених за відповідними бюджетними програмами головних розпорядників бюджетних коштів, відповідно до п. 5 постанови КМУ від 29 квітня 2020 року № 375. Для територіальних органів Національної поліції України, в тому числі і для ГУНП у Львівській області, у 2021 році кошти для здійснення зазначених виплат не виділялися і бюджетні програми не затверджувалися, про що повідомлялося у відповіді на попередні звернення» (а.с.11-14).

Відповідно до листа Львівського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції у Львівській області № 22964/37-22 від 08 грудня 2022 року, ОСОБА_1 у період з 01 січня 2021 року по теперішній час до складу мобільних груп, які створювались за дорученням керівника ЛРУП та ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області, щодо протидії поширенню серед населення коронавірусної інфекції, не залучалась. Також керівником відділу та керівництвом відділу превенції ЛРУП та ЛРУП № 1 ГУНП у вищезазначений період завдань щодо поточного контролю за перебуванням особи в місці самоізоляції, контролю на вулицях, у парках, інших громадських місцях та забезпечення правопорядку, з метою дотримання правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм у відповідності до ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» на ОСОБА_1 не покладалось

В листі також зазначено, що відповідно до бази «Електронної системи охорони здоров`я» ОСОБА_1 перебувала на лікуванні у період з 04 квітня 2022 року по 18 квітня 2022 року (а.с.41).

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині визнання протиправними дій відповідача щодо нарахування та виплати позивачу додаткової грошової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейськім та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у неповному розмірі за квітень 2022 року, а також зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову грошову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейськім та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за квітень 2022 року у розмірі 30000,00 гривень, з урахуванням раніше виплаченої частини суми додаткової грошової винагороди.

Проте, колегія суддів не погоджується з обґрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII).

Згідно із пунктом четвертим частини десятої статті 62 Закону №580-VIII поліцейський своєчасно і в повному обсязі отримує грошове забезпечення та інші компенсаційні виплати відповідно до закону та інших нормативно-правових актів України.

Відповідно до частин першої, другої статті 94 Закону № 580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Пунктом першим постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських національної поліції» (далі - Постанова № 988) установлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно із пунктами третім, четвертим розділу І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого наказом МСВ України від 06 квітня 2016 року № 260 (далі Порядок №260) грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення виплачується поліцейським, які призначені на штатні посади (зарахованих у розпорядження) в Національній поліції, та здобувачам ЗВО.

За приписами пунктів шостого, сьомого розділу І Порядку № 260 підставою для виплати грошового забезпечення є наказ керівника (начальника) органу, закладу, установи Національної поліції (далі - орган поліції) про призначення на посаду поліцейського відповідно до номенклатури посад, наказ ректора ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання про зарахування на навчання або наказ про зарахування в розпорядження відповідного органу поліції та встановлення конкретного розміру окладів, надбавок, доплат. Грошове забезпечення поліцейським виплачується за місцем проходження служби виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисом органу поліції на грошове забезпечення.

Таким чином, до складових грошового забезпечення осіб поліцейських відносяться, зокрема, щомісячні доплати.

Згідно зі статтею першою Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан.

Відповідно до статті першої Указу Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022 продовжено дію воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 воєнний стан в Україні був продовжений з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України № 573/2022 від 12 серпня 2022 року продовжений строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України № 757/2022 від 07 листопада 2022 року продовжений строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Крім цього, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 оголошена загальна мобілізація упродовж 90 діб. Строк проведення загальної мобілізації неодноразово продовжувався згідно з указами Президента України, які щоразу затверджувала Верховна Рада України відповідними законами.

Серед іншого, пункт 2 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 постановив Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Також пункт 4 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 постановив Кабінету Міністрів України невідкладно: 1) ввести в дію план запровадження та забезпечення заходів правового режиму воєнного стану в Україні; 2) забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.

Станом на час розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції правовий режим воєнного стану продовжує діяти.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова № 168).

Пунктом 1 Постанови № 168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 зазначеної постанови передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування застосовується з 24 лютого 2022 року.

Постановою Кабінету Міністрів України № 350 від 22 березня 2022 року до Постанови № 168 від 28 лютого 2022 року були внесені зміни, згідно з якими абзац перший пункту 1 після слів та поліцейським доповнено словами «а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка».

При цьому, пунктом 2 постанови КМУ № 350 від 22 березня 2022 року передбачено, що ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Отже, за змістом вказаних нормативно-правових актів, з 24 лютого 2022 року у поліцейських, які проходять службу у підрозділах, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка», виникло право на отримання додаткової винагороди в розмірі 30000 грн щомісячно. Крім того, поліцейські, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, мають право на отримання додаткової винагороди в розмірі 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Постановою Кабінету Міністрів України № 754 від 01 липня 2022 року внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року, відповідно до яких в абзаці першому пункту 1 слова «які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка» замінено словами «які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)».

Пунктом 2 постанови КМУ № 754 від 01 липня 2022 року установлено, що ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 01 червня 2022 року.

07 липня 2022 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 793, якою, зокрема:

- у пункті 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 в абзаці першому слова і цифри «додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно» замінено словами і цифрами «додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць»;

- доповнено постанову Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 пунктом 2-1 такого змісту: «Установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів».

У пункті 2 постанови Кабінету Міністрів України від 07 липня 2022 року № 793 передбачено, що цей нормативно-правовий акт набирає чинності з дня його опублікування та застосовуються з 24 лютого 2022 року.

Враховуючи вищенаведене, постанова Кабінету Міністрів України № 168 з 24 лютого 2022 року застосовується з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України № 793, в тому числі, в частині визначення додаткової винагороди «до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць».

При цьому, зміст внесених постановою КМУ № 793 змін до постанови КМУ № 168 в частині визначення розміру додаткової винагороди «до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць» замість « 30 000 гривень щомісячно» не свідчить про те, що такі зміни вплинули на розмір додаткової винагороди, адже за загальним правилом заробітна плата (грошове забезпечення) виплачується щомісячно за фактично відпрацьований час, тому визначена урядом «пропорційність» із прив`язкою до місячного періоду фактично передбачає виплату додаткової винагороди в розмірі 30000 гривень на місяць за умови відпрацювання норми робочого часу відповідного місяця.

З огляду на це колегія суддів відхиляє доводи позивача про те, що Постанова № 168 не передбачає таких умов для виплати доплати, як розрахунок її розміру за фактично відпрацьований час поліцейським.

Аналогічний правовий висновок викладений у рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 06 квітня 2023 року у зразковій справі № 260/3564/22, яке постановою Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2023 року залишено без змін.

Отже, додаткова винагорода, передбачена постановою КМУ № 168, виплачується поліцейським, які фактично працювали та за фактично відпрацьований час.

Також, з метою врегулювання питань нарахування та виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, розроблено Методичні рекомендації щодо виплати додаткової винагороди поліцейським під час дії воєнного стану, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Методичні рекомендації).

Відповідно до абзацу 6 пункту 2 розділу І Методичних рекомендацій видання наказу здійснюється щомісяця не пізніше 28 числа (до завершення воєнного стану).

Згідно пункту 3 розділу І Методичних рекомендацій розрахунковий місячний період для виплати винагород визначається з 24 лютого по 25 березня, а в подальшому з 26-го числа поточного місяця на наступні 30 днів періоду дії воєнного стану. У разі, якщо воєнний стан у розрахунковому місячному періоді визначений у меншій кількості календарних днів, ніж розрахунковий місячний період, то розмір винагород визначається шляхом ділення їхніх місячних розмірів на кількість календарних днів, коли був воєнний стан у розрахунковому місячному періоді.

Відповідно до пункту 5 розділу І Методичних рекомендацій додаткова винагорода виплачується в межах асигнувань, передбачених в кошторисі органу, установи.

Згідно з пунктом 1 розділу II Методичних рекомендацій додаткова винагорода встановлюється пропорційно та виплачується поліцейським за календарний період проходження служби в розрахунковому місячному періоді з урахуванням умов щодо періодів, які не враховуються до періоду, за який може бути встановлена винагорода згідно з розділом IV цих Методичних рекомендацій.

Відповідно до пункту 2 розділу II Методичних рекомендацій додаткова винагорода встановлюється, ураховуючи кількість календарних днів проходження служби, крім періодів, зазначених у пункті 1 розділу IV цих Методичних рекомендацій.

Обрахунок додаткової винагороди проводиться шляхом ділення місячного розміру додаткової винагороди 30 000 на кількість календарних днів у розрахунковому місячному періоді дії воєнного стану та множення на кількість днів проходження служби за виключенням періодів, зазначених у п. 1 розділу IV.

Згідно пункту 3 розділу II Методичних рекомендацій для оформлення наказу про встановлення додаткової винагороди керівниками структурних підрозділів або відокремлених підрозділів органу (установи) поліції подаються списки поліцейських з пропорційно обрахованим розміром винагороди, що пропонується до встановлення.

Із матеріалів справи слідує, що відповідно до бази «Електронної системи охорони здоров`я» ОСОБА_1 перебувала на лікуванні у період з 04 квітня 2022 року по 18 квітня 2022 року.

Згідно з архівною відомістю № 1 за період з січня по травень 2022 року, ОСОБА_1 за квітень 2022 року отримала додаткову винагороду, передбачену постановою КМУ № 168 від 28 лютого 2022 року у розмірі 15000,00 грн (а.с.10).

Відтак, додаткова винагорода за квітень 2022 року, встановлена ОСОБА_1 наказом ГУНП у Львівській області від 26 квітня 2022 року № 234 о/с пропорційно до відпрацьованого позивачем часу у розмірі 15000 грн за період з 26 березня 2022 року по 24 квітня 2022 року.

Системний і цільовий способи тлумачення пункту 1 Постанови № 168 у його взаємозв`язку з нормами статті 94 Закону України «Про Національну поліцію» і приписами Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» дають підстави для висновку, що додаткова винагорода є видом грошового забезпечення поліцейського, яке виплачується йому за період проходження служби під час дії воєнного стану. Ця винагорода має тимчасовий характер, а її виплата зумовлена виконанням службових обов`язків в обставинах військової агресії російської фФедерації проти України. Тому статус поліцейського сам по собі автоматично не забезпечує особі права на отримання додаткової винагороди.

Обставини, які унеможливлюють нарахування й виплати поліцейському зазначеної винагороди можуть бути різними, проте мають бути пов`язаними із фактичним невиконанням службових обов`язків без поважних причин.

У цьому контексті колегія суддів зауважує, що за обсягом фактичних обставин справи, які встановлені у цій справі, у період з 04 квітня 2022 року по 18 квітня 2022 року позивач будучи поліцейською, перебувала на лікарняному у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю та була відсутня на службі у спірний період часу.

Застосувавши наведені висновки до указаних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що оскільки позивач є поліцейською, яка була відсутня на службі у період з 04 квітня 2022 року по 18 квітня 2022 року, то в означений період вона не набула права на отримання додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови № 168.

Вищевказане узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 18 вересня 2023 року у справі № 420/6607/22.

Враховуючи вищевказане, колегія приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та допущено порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та ухвалення в цій частині нового судового рішення.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. 317, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області задовольнити повністю.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2023 року у справі № 380/16292/22 скасувати в частині визнання протиправними дій Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейськім та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у неповному розмірі за квітень 2022 року та зобов`язання Головного управління Національної поліції у Львівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейськім та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за квітень 2022 року у розмірі 30000,00 грн, з урахуванням раніше виплаченої частини суми додаткової грошової винагороди та прийняти в цій частині нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. Б. Заверуха
судді О. М. Гінда
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 06 березня 2024 року.