Справа № 360/1155/23
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2024-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

06 березня 2024 року м. ДніпроСправа № 360/1155/23

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Свергун І.О., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

28.09.2023 до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 , в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 13.08.2023 № 262-РС;

- визнати протиправними та скасувати накази командира військової частини НОМЕР_1 про зупинення грошового забезпечення ОСОБА_1 за серпень - вересень 2022 року та січень 2023 року;

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 237 від 23.08.2023 в частині виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу та всіх видів забезпечення військової частини, де він проходив військову службу;

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 237 від 23.08.2023 в частині перебування у Збройних Силах України та розрахунку вислуги років в Збройних Силах України ОСОБА_1 ;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) грошове забезпечення за серпень - вересень 2022 року, січень 2023 року та з 01 серпня 2023 року по дату ухвалення судового рішення;

- визнати протиправним ненарахування та невиплату ОСОБА_1 додаткової винагороди за період з серпня - вересня 2022 року, січня 2023 року та з 01 серпня 2023 року по дату ухвалення судового рішення, відповідно до Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 року Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) додаткову винагороду за період серпень - вересень 2022 року, січень 2023 року та з 01 серпня 2023 року по момент винесення судового рішення відповідно до Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 року Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до військового квитка ОСОБА_1 зарахований до військової частини НОМЕР_1 з 17 липня 2022 року на підставі наказу № 116.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 237 від 23.08.2023 ОСОБА_1 визнано таким, що з 26.08.2022 не рахується в чисельності Збройних Сил України. Виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення військової частини, де він проходить військову службу.

Вказаний наказ винесено на підставі витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 0000645 від 26.08.2022 та витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 13.08.2023 року № 262-РС.

Протягом всього терміну перебування в лавах Збройних Сил України, а саме з 01 березня 2022 року по 23 серпня 2023 року позивач перебував у розташуванні своїх військових частин, виконував бойові та не бойові розпорядження, накази командира та отримував заробітну плату відповідно до законодавства України, мав табельну зброю. До слідчих, правоохоронних органів не викликався та не доставлявся примусом.

Під час ознайомлення з наказом № 237 від 23.08.2023 позивачу показали витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 0000645 від 26.08.2022 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення - ч. 4 ст. 408 КК України за начебто самовільне залишення розташування військової частини позивачем у м. Добропілля Донецької області. Згідно короткого викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, вбачається, що військовослужбовці військової частини НОМЕР_5 , в переліку яких значиться позивач, у період з 01.07.2022 по 08.08.2022 з метою ухилення від військової служби самовільно залишили розташування військової частини та не повернулися до теперішнього часу.

Позивач зазначив, що він зарахований до військової частини НОМЕР_1 17 липня 2022 року на підставі наказу № 116.

25.07.2022 перебуваючи в місці дислокації військової частини НОМЕР_1 , маючи погане самопочуття, звернувся до медичної служби зі скаргами після операційного втручання.

Відповідно до направлення ТВО начальника медичної служби в/ч НОМЕР_6 сержанта медичної служби Шкурченко Євгена від 25.07.2022 № 197 головний сержант ОСОБА_1 направлявся на консультацію (лікування) до в/ч НОМЕР_7 до травматолога, з діагнозом - стан після вогнепального кульового наскрізного поранення (04.04.2022) лівого надпліччя та наскрізного касетного поранення м`яких тканин лівої сідниці (04.04.2022).

Приблизно 26-27 липня 2022 року ОСОБА_1 прибув до в/ч НОМЕР_8 (військовий шпиталь), де проходив лікування та обстеження, постійно відмічався на прохідній шпиталю в журналах відвідувань.

З 08.08.2022 по 22.08.2022 ОСОБА_1 перебував на амбулаторному лікуванні у кардіолога з діагнозом гіпертонічна хвороба серця 1 ступеня, гіпертонічний криз, відповідно до довідки медичного центру амбулаторного обслуговування дітей та дорослих Поліклініка Св. Антипи в м. Дніпро.

Після виписки з зазначеного медзакладу 23(24).08.2022 року повернувся до місця розташування військової частини в АДРЕСА_1 , про що доповів командиру.

Також про вказані обставини позивач станом на той час в телефонному режимі повідомляв свого безпосереднього командира про хід свого лікування та його тривалість.

Тому вважає, що наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 237 від 23.08.2023 року є незаконним та підтягає скасуванню.

Наказ командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 13.08.2023 № 262-РС, на основі якого винесено наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 237 від 23.08.2023, з яким позивач не був ознайомлений та не знає його зміст, теж, на його думку, є незаконним та підлягає скасуванню.

Станом на цей час жодних службових розслідувань військовою частиною НОМЕР_1 відносно самовільного залишення позивачем військової частини не приводилось, жодних актів чи інших документів на підтвердження фактів відсутності позивача не складалось, письмові пояснення не відбиралися, жодних наказів не виносилося та, відповідно, позивач з ними не ознайомлювався та не знає про їх існування.

Позивач вважає, що призупиненню військової служби військовослужбовця повинно передувати службове розслідування, що є комплексом заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення, подання заяви до органів досудового розслідування та, як вирішальний елемент, внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення.

Також позивачем під час підготовки цього позову було зроблено виписку по заробітній картці, оформленої у банку «Приват Банк», та встановлено, що заробітна плата за серпень та вересень 2022 року та січень 2023 року виплачена не в повному обсязі.

Раніше позивач не звернув на це уваги, оскільки грошове забезпечення надходить у незрозумілій послідовності та у зв`язку з безпосередньою близькістю від лінії зіткнення на той час. Тобто, слід припустити, що у відповідача 1 можуть бути накази або інші документи, на основі яких позивачу не доплачене грошове забезпечення за серпень - вересень 2022 року та січень 2023 року, однак, з зазначеними документами він ознайомлений не був та не знає про їх існування.

З зазначеними наказами (в разі їх наявності) позивач категорично не погоджується та просить поновити строк для їх оскарження та скасувати або (в разі їх відсутності) зобов`язати відповідача 1 виплатити за цей період грошове забезпечення.

Також позивач та його військова частина постійно перебували в безпосередній близькості до лінії бойових дій, тому до даних правовідносин необхідно застосовувати Постанову КМУ № 168 від 28.02.2022.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду.

Ухвалою суду від 02.10.2023 позов було залишено без руху.

Ухвалою суду від 24.10.2023 позов ОСОБА_1 до В/Ч НОМЕР_1 , В/Ч НОМЕР_2 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії повернуто позивачу.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 08.01.2024 ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2023 року у справі № 360/1155/23 скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до Луганського окружного адміністративного суду.

23.01.20204 зазначена адміністративна справа надійшла до Луганського окружного адміністративного суду та згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду була передана для розгляду судді Свергун І.О.

Ухвалою суду від 29.01.2024 відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано від відповідачів докази.

15.02.2024 від відповідача військової частини НОМЕР_2 до суду надійшов відзив, де відповідач зазначає, зокрема, що 14.10.2023 до військової частини НОМЕР_2 надійшло клопотання командира військової частини НОМЕР_1 щодо поновлення головного сержанта ОСОБА_1 на посаді головного сержанта механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_1 на надано копію постанови про закриття кримінального провадження № 0000645 від 22.09.2023 в частині вчинення злочину ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. На підставі зазначеного клопотання та копії постанови про закриття кримінального провадження, з метою виконання вимог частини 2 статті 24 Закону 2232-ХІІ, пунктів 144-6 Положення 1153/2008 командиром військової частини НОМЕР_2 видано наказ (по особовому складу) від 15 жовтня 2023 року № 340-РС про скасування пункту 8 наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 13 серпня 2023 року № 262-РС про призупинення військової служби та визначення таким, що не виконує (не несе) обов`язки військової служби головному сержанту ОСОБА_1 головному сержанту механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_1 та поновлення його на військовій службі, який 16.10.2023 за вих. №949/2165 доведено до військової частини НОМЕР_1 .

Відповідач вважає, на цей час відсутній предмет спору в частині позовних вимог до військової частини НОМЕР_2 та просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Також 15.02.2024 від відповідача військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач посилається на норми Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам щодо виплати премії військовослужбовцям, при цьому не зазначає, чи було позбавлено позивача виплати премії чи інших видів забезпечення. Надана ж довідка про виплачене позивачеві грошове забезпечення не містить складових такого грошового забезпечення.

Крім того, відповідач посилається, що ОСОБА_1 самостійно залишив місце розташування військової частини НОМЕР_1 з 24.01.2023 по 04.02.2023, що підтверджується наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 95 від 31.01.2023 про проведення службового розслідування за фактом самовільного залишення місця розташування військової частини НОМЕР_1 військовослужбовцем ОСОБА_1 , актом службового розслідування та наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 31 від 31.01.2023 про призупинення грошового та інших видів забезпечення військовослужбовцю ОСОБА_1 .

Відповідач не зазначає, чи вносилися до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за вказаним фактом самовільного залишення позивачем військової частини з 24.01.2023 по 04.02.2023.

Також не надано наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 31 від 31.01.2023 про призупинення грошового та інших видів забезпечення військовослужбовцю ОСОБА_1 .

Крім того, відповідачем надано наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.08.2023 № 223, згідно з яким головному сержанту ОСОБА_1 , головному сержанту 1 механізованого взводу механізованої роти, який самовільно залишив місце несення служби, з 09 серпня 2023 року призупинено нарахування та виплату грошового забезпечення, знято з котлового забезпечення. Підстава: рапорт командира механізованої роти майора ОСОБА_2 вх. № 4155 від 09.08.2023, доповідь про факт неповернення військовослужбовця з відпустки до місця служби № 3923 від 09.08.2023.

При цьому відповідач у відзиві не зазначає, коли саме мало місце самовільне залишення ОСОБА_1 місця несення служби, у зв`язку з яким було винесено наказ від 09.08.2023 № 223, не надано підтвердних документів за цим фактом та також не вказано, чи вносилися до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за вказаним фактом самовільного залишення позивачем військової частини.

Крім того, суду незрозуміло, чи скасовувалися будь-які накази щодо позбавлення позивача грошового, речового чи інших видів забезпечення, винесені на виконання наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 13.08.2023 № 262-РС, який було скасовано наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 15 жовтня 2023 року № 340-РС, та чи виплачено позивачеві таке грошове, речове, інші види забезпечення за спірний період.

В свою чергу, і позовні вимоги ОСОБА_1 потребують уточнень. Так, представник позивача, зокрема, просить зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за серпень-вересень 2022 року, січень 2023 року та з 01 серпня 2023 року по дату ухвалення судового рішення.

Як слідує з наданої військовою частиною НОМЕР_1 довідки про доходи ОСОБА_1 , йому виплачувалося грошове забезпечення за період з липня 2022 року по 23.08.2023. Позивачеві слід надати пояснення, які саме складові грошового чи інших видів забезпечення йому не виплачувалися, за необхідності уточнити позовні вимоги.

Також позивачеві слід конкретизувати свої вимоги щодо зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити позивачеві грошове забезпечення з 01 серпня 2023 року по дату ухвалення судового рішення. Якщо позивачеві не виплачується грошове забезпечення з 01 серпня 2023 року і до цього часу, надати документальне підтвердження.

Крім того, незрозумілою є вимога щодо виплати позивачеві додаткової винагороди за період серпень-вересень 2022 року, січень 2023 року та з 01 серпня 2023 року по дату ухвалення судового рішення. Позивач посилається на Постанову КМУ від 28.02.2022 № 168 та цитує норму, яка передбачає виплату додаткової винагороди в розмірі 30000 грн щомісячно та збільшеної до 100000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах з національної безпеки і оборони ….

Суд зазначає, що самого лише цитування норми недостатньо для заявлення позовних вимог. Позивачеві слід надати письмові пояснення, яку саме додаткову винагороду, на його думку, йому протиправно не було виплачено, навести відповідне обґрунтування та надати всі наявні в нього докази на підтвердження вказаних обставин. За необхідності уточнити позовні вимоги.

Таким чином, ознайомившись з матеріалами адміністративної справи, вважає за доцільне перейти до розгляду цієї справи за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до частини четвертої цієї статті докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини третьої статті 80 КАС України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Згідно з частинами шостою-сьомою статті 80 КАС України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Відповідно до положень Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання (стаття 129-1). Конституційний Суд України вказав, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (Рішення КС України від 30.06.2009 № 16-рп/2009).

Обов`язковість виконання рішення суду гарантується встановленням відповідальності за його невиконання.

Згідно з частиною другою статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до частини восьмої статті 80 КАС України у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Частиною третьою статті 257 КАС України встановлено, що при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Статтею 258 КАС України визначено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з частиною шостою статті 260 КАС України якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається.

При вивченні матеріалів справи судом встановлено, що певні обставини і факти потребують з`ясування або уточнення.

Таким чином, для повного та всебічного з`ясування обставин справи суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача військову частину НОМЕР_1 надати суду: довідку про виплачене ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з липня 2022 року по цей час із обов`язковим зазначенням складових; інформацію про те, чи скасовувалися накази щодо позбавлення позивача грошового, речового чи інших видів забезпечення, винесені на виконання наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 13.08.2023 № 262-РС; наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 31 від 31.01.2023 про призупинення грошового та інших видів забезпечення військовослужбовцю ОСОБА_1 ; інформацію про те, чи вносилися до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за фактом самовільного залишення ОСОБА_1 військової частини з 24.01.2023 по 04.02.2023; інформацію про те, коли мало місце самовільне залишення ОСОБА_1 місця несення служби, у зв`язку з яким було винесено наказ від 09.08.2023 № 223, документи, що підтверджують цей факт, а також інформацію, чи вносилися до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за вказаним фактом самовільного залишення позивачем військової частини; інформацію про те, чи видавалися щодо позивача накази про виплату йому за період з серпня по вересень 2022 року, за січень 2023 року та з 01 серпня 2023 року по цей час додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», надати відповідні документи; інформацію про те, чи продовжує позивач військову службу в військовій частині НОМЕР_1 на цей час.

Позивачеві ОСОБА_1 надати суду письмові пояснення, які саме складові грошового чи інших видів забезпечення у спірний період (липень-серпень 2022 року, січень 2023 року, з 01 серпня 2023 року по цей час) йому не виплачувалися; конкретизувати вимоги щодо зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити грошове забезпечення з 01 серпня 2023 року по дату ухвалення судового рішення з наданням документального підтвердження; письмові пояснення, яку саме додаткову винагороду позивачеві не було виплачено, навести відповідне обґрунтування та надати всі наявні в нього докази на підтвердження вказаних обставин. За необхідності уточнити позовні вимоги.

Враховуючи викладене, для всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи, суд вважає за доцільне перейти із розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Керуючись ст. ст. 248, 256, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Подальший розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження.

Призначити у справі підготовче засідання на 21 березня 2024 року на 10 год. 30 хв. у приміщенні суду за адресою: АДРЕСА_2 .

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 у строк до 20.03.2024 надати суду:

- довідку про виплачене ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з липня 2022 року по дату винесення цієї ухвали із обов`язковим зазначенням складових;

- інформацію про те, чи скасовувалися накази щодо позбавлення позивача грошового, речового чи інших видів забезпечення, винесені на виконання наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 13.08.2023 № 262-РС;

- наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 31 від 31.01.2023 про призупинення грошового та інших видів забезпечення військовослужбовцю ОСОБА_1 ; інформацію про те, чи вносилися до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за фактом самовільного залишення ОСОБА_1 військової частини з 24.01.2023 по 04.02.2023;

- інформацію про те, коли мало місце самовільне залишення ОСОБА_1 місця несення служби, у зв`язку з яким було винесено наказ від 09.08.2023 № 223 про призупинення нарахування та виплати грошового забезпечення ОСОБА_1 , зняття його з котлового забезпечення, документи, що підтверджують цей факт, а також інформацію, чи вносилися до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за вказаним фактом самовільного залишення позивачем військової частини;

- інформацію про те, чи видавалися щодо позивача накази про виплату йому за період з серпня по вересень 2022 року, за січень 2023 року та з 01 серпня 2023 року по цей час додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», надати відповідні документи;

- інформацію про те, чи продовжує позивач військову службу в військовій частині НОМЕР_1 на цей час.

Позивачеві ОСОБА_1 у строк до 20.03.2024 надати суду письмові пояснення, які саме складові грошового чи інших видів забезпечення у спірний період (липень-серпень 2022 року, січень 2023 року, з 01 серпня 2023 року по цей час) йому не виплачувалися; конкретизувати вимоги щодо зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити грошове забезпечення з 01 серпня 2023 року по дату ухвалення судового рішення з наданням документального підтвердження; письмові пояснення, яку саме додаткову винагороду позивачеві не було виплачено, навести відповідне обґрунтування та надати всі наявні в нього докази на підтвердження вказаних обставин. За необхідності уточнити позовні вимоги.

Справа розглядатиметься суддею Свергун І.О. одноособово.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя І.О. Свергун