Справа № 756/4837/18-а
Суддя: Новак Р. В.
Дата ухвалення: 2019-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
Справа № 756/4837/18-а
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2019 року Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя Новак Р.В.,

при секретарі Талдонова М. Є.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до рядового поліції поліцейської роти №2 Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до рядового поліції поліцейської роти №2 Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. В обґрунтування позову зазначає, що 14.03.2018 рухався на автомобілі «Chevrolet lacetti», д.н.з. НОМЕР_1 , в напрямку м. Житомир. Близько 19 години був зупинений рядовим поліції ОСОБА_2 та його колегою, в зв`язку з несправністю ближнього світла лівої фари, про що позивачу не було відомо на той момент. Зазначає, що на час перевірки документів, не міг знайти страхового полісу, так як автомобіль належить його батьку, на підставі чого поліцейським роти №2 БУПП в Житомирській області ДПП, рядовим поліції Гетьманом О.А. була складена постанова серії БР №528157 та притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ст.126 ч.1 та ст. 121 ч. 1 КУпАП, та накладено штраф в розмірі 425,00 грн. Не погоджуючись з даною постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 18.04.2018 року адміністративний позов передано на розгляд до Печерського районного суду м. Києва та, згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 18.07.2018 передано судді Печерського районного суду м. Києва Новаку Р.В.

Ухвалою суду від 20.07.2018 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відкрито провадження у адміністративній справі.

Відзиву на позовну заяву до суду не надходило.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що постановою БР № 528157 від 14.03.2018 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, ч. 1 ст. 121 КУпАП, а саме за те, що на 86 км автодороги Київ-Чоп керував автомобілем «Chevrolet lacetti», д.н.з. НОМЕР_1 , в якого не горіли лампи лівої фари в режимі ближнього світла в темну пору доби, а також не мав при собі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чим порушив вимоги п.31.4.3 (в) ПДР.

Згідно ч.1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових або службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно ч.3 цієї ж статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи вчинені вони на підставі в межах і у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, безсторонньо, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п. 1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В позовній заяві позивач зазначає, що не згідний з винесеною відповідачем постановою, оскільки правил дорожнього руху не порушував, про несправність ближнього світла фари дізнався лише при зупинці автомобіля та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів інспектору пред`явив, хоча він і виявився за 2017 рік, проте зазначив, що у патрульних поліцейських є можливість переглянути базу страхових полісів на транспортні засоби.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 124 - 1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII).

Пунктом 1 частини 1 статті 35 Закону № 580-VIII передбачено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Пунктом 2.1 «ґ» ПДР передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення)

Частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 2 частини 1 статті 32 Закону № 580-VIII, поліцейським надано право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів що підтверджують відповідне право особи, у випадку, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Як встановлено судом, позивач, керуючи транспортним засобом, був зупинений рядовим поліції у зв`язку з несправністю ближнього світла лівої фари, що є правопорушенням в розумінні Правил дорожнього руху та адміністративним правопорушенням в розумінні КУпАП.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав у поліцейського, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 32, пункту 1 частини 1 статті 35 Закону № 580-VIII, здійснити зупинку транспортного засобу та вимагати у позивача пред`явлення документів, в тому числі і страхового полісу.

Судом встановлено, що на вимогу поліцейського, позивачем не надано полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») належним чином, що підтверджується поясненнями самого позивача в позовній заяві та є адміністративним правопорушенням, передбаченим частиною 1 статті 126 КУпАП.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до статті 16 Закону України «Про дорожній рух», яка визначає обов`язки водія транспортного засобу, встановлено, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності винесена та складена на підставі встановлених інспектором обставин справи та у відповідності до Інструкції, Закону № 580-VIII, статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення та іншого чинного законодавства в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Суд вважає неприйнятними доводи позивача щодо відсутності підстав у відповідача для зупинення транспортного засобу, оскільки причиною зупинки є несправність ближнього світла лівої фари, проти чого не заперечував і сам позивач, а при перевірці документів встановлений факт адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Аналізуючи зазначені норми права та встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що зазначені в постанові обставини вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП та ч. 1 ст. 121 КУпАП, та накладення на нього стягнення, подія і склад адміністративного правопорушення знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і підстави для скасування постанови відсутні.

Постанова прийнята уповноваженою особою, викладені в ній обставини мали місце, вона відповідає вимогам ст.ст.283-285 КУпАП, стягнення накладено в межах санкції ч.1 ст.126 та ч. 1 ст. 121 КУпАП.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серія БР № 528157 від 14.03.2018 року є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування суд не вбачає, а, отже, в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 9, 77, 139, 243-246, 250, 286 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до рядового поліції поліцейської роти №2 Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через районний суд протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Р.В. Новак