Справа № 500/729/24
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2024-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/729/24

07 березня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Баб`юка П.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Збаразького відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Департамент державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Збаразького відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Департамент державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, в якій просить скасувати постанову головного державного виконавця Збаразького відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про відкриття виконавчого провадження №73854861 від 17.01.2024.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що підставою для відкриття виконавчого провадження №73854861 вказано заяву Державної служби України з безпеки на транспорті про примусове виконання постанови серії АА №00014122, виданої 23.10.2023. Однак, заява про відкриття вказаного виконавчого провадження подана заступником директора Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті - начальником відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Державної служби України з безпеки на транспорті Антоном Сидоренко, не підписана та до заяви не долучено документів, які б підтверджували повноваження вказаного представника стягувача на подання такої заяви.

За вказаних обставин, позивач вважає, що постанова головного державного виконавця Збаразького відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про відкриття виконавчого провадження №73854861 від 17.01.2024 винесена з порушенням вимог ст.4, 16, 18, 26 Закону України "Про виконавче провадження", а тому є неправомірною та підлягає скасуванню.

Ухвалою судді Тернопільського окружного адміністративного суду від 22.02.2024, після усунення недоліків позовної заяви, її прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено справу розглядати суддею одноособово, з урахуванням особливостей, визначених статтею 287 КАС України.

04.03.2024 від представника третьої особи до суду надійшли пояснення, в яких зазначено, що відповідно до ч. ч. 1, 3, 4 ст. 16 Закону України "Про виконавче провадження, сторони можуть реалізувати свої права і обов`язки у виконавчому провадженні самостійно або через представників. Особиста участь фізичної особи у виконавчому провадженні не позбавляє її права мати представника, крім випадку, коли боржник згідно з рішенням зобов`язаний вчинити певні дії особисто. Представництво юридичних осіб у виконавчому провадженні здійснюється їх керівниками чи органами, посадовими особами, які діють у межах повноважень, наданих їм законом чи установчими документами юридичної особи, або через представників юридичної особи. Представником юридичної особи у виконавчому провадженні може бути особа, яка відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань має право вчиняти дії від імені такої юридичної особи без довіреності.

Повноваження представника юридичної особи у виконавчому провадженні можуть бути підтверджені довіреністю, виданою і оформленою відповідно до закону. Представник може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти така особа. Дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи у виконавчому провадженні можуть міститися в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань або у виданій довіреності.

У даному випадку підставою для відкриття виконавчого провадження №73854861 є заява Державної служби України з безпеки на транспорті про примусове виконання Постанови серії АА №00014122, виданої 23.10.2023. Як вбачається із матеріалів виконавчого провадження, 16.01.2024 до Збаразького відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшла заява заступника директора Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті - начальника відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Державної служби України з безпеки на транспорті Антона Сидоренка від 11.01.2024 про примусове виконання постанови № АА № 00014122 від 23.10.2023.

Вказана заява про відкриття виконавчого провадження підписана заступником директора Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті - начальником відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Державної служби України з безпеки на транспорті Антоном Сидоренком шляхом накладання КЕП, про що свідчить наявний у правому нижньому куті штрих-код на першій сторінці заяви.

Також у поясненнях вказано, що повноваження заступника директора Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті - начальника відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Державної служби України з безпеки на транспорті Антона Сидоренка підтверджуються довіреністю від 23.10.2023 №14417/3.7/14-23 та наказом від 15.03.2023 №165, які додані до пояснень (арк. справи 22, 23, 26, 27).

Відзиву, як і будь-яких клопотань від представника відповідача до суду не надходило.

Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне.

23.10.2023 Державною службою України з безпеки на транспорті винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованому в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА №00014122, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500,00 грн. У разі несплати ОСОБА_1 штрафу в строк, установлений ч.2 ст.300-2 КУпАП, у порядку примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби з правопорушника стягують штраф у подвійному розмірі 17000,00 грн (арк. справи 11).

17.01.2024 головним державним виконавцем Збаразького відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №73854861 з примусового виконання постанови серії АА №00014122, виданої 23.10.2023 Державною службою України з безпеки на транспорті (арк. справи 9 зворот).

У даному випадку підставою для відкриття виконавчого провадження №73854861 є заява Державної служби України з безпеки на транспорті про примусове виконання Постанови серії АА №00014122, виданої 23.10.2023.

Так, 16.01.2024 до Збаразького відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшла заява заступника директора Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті - начальника відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Державної служби України з безпеки на транспорті Антона Сидоренка від 11.01.2024 про примусове виконання постанови № АА № 00014122 від 23.10.2023.

Вказана заява про відкриття виконавчого провадження підписана заступником директора Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті - начальником відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Державної служби України з безпеки на транспорті Антоном Сидоренком шляхом накладання кваліфікаційного електронного підпису (КЕП), про що свідчить наявний у правому нижньому куті штрих-код на першій сторінці заяви.

Також судом встановлено, що заступник директора Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті - начальника відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Державної служби України з безпеки на транспорті ОСОБА_2 на момент звернення до органу державної виконавчої служби із заявою про повторне відкриття виконавчого провадження від 11.01.2024 був уповноважений представляти інтереси Державної служби України з безпеки на транспорті у виконавчому провадженні з усіма правами наданими стороні виконавчого провадження Законом України "Про виконавче провадження" згідно довіреності від 23.10.2023 №14417/3.7/14-23. (арк. справи 26)

Крім цього, такі повноваження надано заступнику директора Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті - начальнику відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Державної служби України з безпеки на транспорті згідно з наказом голови Державної служби України з безпеки на транспорті від 15.03.2023 №165. (арк. справи 23, 27)

Поряд із цим, позивач вказує на те, що заява в електронній формі Державної служби України з безпеки на транспорті від 11.01.2024 щодо повторного відкриття виконавчого провадження не підписана та до неї не долучено документів, які б підтверджували повноваження представника стягувача.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість рішення відповідача на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VІІІ (далі - Закон №1404-VІІІ).

У відповідності до ст.1 Закону №1404-VІІІ визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.1 ст.13 Закону №1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону №1404-VІІІ визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.1, 2 ст.15 Закону №1404-VІІІ сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Частинами 3, 4 ст.16 Закону № 1404-VIII регламентовано, що представництво юридичних осіб у виконавчому провадженні здійснюється їх керівниками чи органами, посадовими особами, які діють у межах повноважень, наданих їм законом чи установчими документами юридичної особи, або через представників юридичної особи.

Представником юридичної особи у виконавчому провадженні може бути особа, яка відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань має право вчиняти дії від імені такої юридичної особи без довіреності. Повноваження представника юридичної особи у виконавчому провадженні можуть бути підтверджені довіреністю, виданою і оформленою відповідно до закону. Представник може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти така особа. Дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи у виконавчому провадженні можуть міститися в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань або у виданій довіреності.

За правилами ч.1 ст.26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону:

1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом;

4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом;

5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Пунктом 3 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за №489/20802 (далі - Інструкція), встановлено, зокрема, що заява про примусове виконання рішення подається до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця у письмовій формі разом із оригіналом (дублікатом) виконавчого документа.

При пред`явленні до виконання виконавчого документа, виданого у формі електронного документа, заява про примусове виконання рішення подається в електронній формі. На заяву про примусове виконання рішення в електронній формі накладається кваліфікований або удосконалений електронний підпис чи печатка.

До заяви про примусове виконання рішення, яку подає представник стягувача, додається документ, що підтверджує його повноваження.

Відповідно до абз.1 п.4 розділу ІІІ вказаної Інструкції, виконавчий документ повертається без прийняття до виконання у випадках, передбачених ч.4 ст.4 Закону.

Так, згідно ч.4 ст.4 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо:

1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);

2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання;

3) боржника визнано банкрутом;

4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) юридичну особу - боржника припинено;

6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону (ст.26 Закону теж не передбачає вказаних позивачем підстав);

7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень;

8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим;

9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем;

10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю;

11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку;

12) відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню, незалежно від дати укладення такої угоди.

Як слідує з матеріалів справи до Збаразького відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в електронній формі надійшла заява Державної служби України з безпеки на транспорті від 11.01.2024 про повторне відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови АА № 00014122 від 23.10.2023.

Так, позивач вказує на те, що вищезазначена заява не підписана та до неї не долучено документів, які б підтверджували повноваження представника стягувача, а тому у державного виконавця були відсутні підстави для винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №73854861 від 17.01.2024.

Однак, суд зазначає, що вказану заяву підписано кваліфікованим електронним підписом заступника директора Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті - начальника відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Державної служби України з безпеки на транспорті Сидоренка Антона Вадимовича.

При цьому, ч.4 ст.4 Закону №1404-VIII визначено чіткий перелік підстав для повернення виконавчого документу органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання, яким не передбачено повернення виконавчого документу без прийняття до виконання у разі ненадання стягувачем документу, що підтверджує його повноваження.

Тому, суд приходить до переконання, що у даному випадку, у державного виконавця були відсутні підстави для повернення виконавчого документу без прийняття до виконання та відмови у винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження.

Крім того, судом встановлено, що заступник директора Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті - начальника відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Державної служби України з безпеки на транспорті Сидоренко Антон Вадимович на момент звернення до органу державної виконавчої служби із заявою про повторне відкриття виконавчого провадження від 11.01.2024 був уповноважений представляти інтереси Державної служби України з безпеки на транспорті у виконавчому провадженні з усіма правами наданими стороні виконавчого провадження Законом України "Про виконавче провадження" згідно довіреності від 23.10.2023 №14417/3.7/14-23 та наказу від 15.03.2023 №165 (арк. справи 23, 26, 27).

З огляду на викладене, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог оскільки визначені ч.4 ст.4 Закону №1404-VIII підстави для повернення виконавчого документу органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання були відсутні.

Суд погоджується з позивачем, що у разі відсутності повноважень у представника стягувача були б підстави вважати, що заява про примусове виконання стягувачем не подавалась, що є підставою для повернення виконавчого документу органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання відповідно до п.6 ч.4 ст.4 Закону №1404-VIII. При цьому, якщо виконавче провадження було б уже відкрите, то стягувач вправі самостійно подати письмову заяву про повернення виконавчого документа у разі небажання передавати його на примусове виконання.

Однак, як встановлено з матеріалів справи, на час відкриття виконавчого провадження у представника стягувача були повноваження на звернення до відповідача із заявою про примусове виконання.

Натомість, у разі виникнення сумнівів щодо повноважень представника стягувача на пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання, виконавець вправі відповідно до п.3 ч.3 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" витребувати такі документи у стягувача, після чого вирішити питання відкриття виконавчого провадження. Однак, до отримання такої інформації, відсутні підстави для повернення виконавчого документу органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання.

Частиною 1 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що оскаржена постанова про відкриття виконавчого провадження винесена правомірно та скасуванню не підлягає, а відтак, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Також, враховуючи наведене, відсутні підстави для стягнення (повернення) в користь позивача понесених судових витрат.

Керуючись ст.139, 241-246, 250, 287 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини шостої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 07.03.2024.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Збаразький відділ державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місцезнаходження: вул. Шолом Алейхема, 19, м. Збараж, Тернопільський район, Тернопільська область, 47302, );

третя особа:

- Департамент державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті (місцезнаходження: вул. Антоновича, 51, м. Київ, 03150, ) .

Головуючий суддя Баб`юк П.М.