Справа № 160/28129/23
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2024-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

08 січня 2024 р.Справа № 160/28129/23

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Кучми К.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправними дії Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області щодо неврахування середнього заробітку за час вимушеного прогулу, виплаченого йому на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.10.2020 р. у справі № 804/704/16 в заробітну плату для обчислення пенсії державного службовця на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.10.2022 р. по справі № 160/11581/22 та порушення його прав;

- визнати протиправними дії Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області щодо неврахування коефіцієнту збільшення, установленого постановою КМУ від 24.02.2023 р. №168 під час обчислення його пенсії на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.10.2022 р. по справі №160/11581/22 та порушення його прав, підтверджених вказаним рішенням суду;

- зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області виконати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.10.2022 р. по справі № 160/11581/22 у повному обсязі шляхом врахування середнього заробітку за час вимушеного прогулу, виплаченого йому на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.10.2020 р. у справі № 804/704/16 в заробітну плату для обчислення його пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу";

- зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області виконати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.10.2022 р. по справі № 160/11581/22 у повному обсязі шляхом врахування коефіцієнту збільшення, установленого постановою КМУ від 24.02.2023 р. №168 під час обчислення його пенсії на виконання цього рішення.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.11.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі після усунення позивачем недоліків позовної заяви. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, під час розгляду справи судом встановлено, що позовні вимоги позивача, зокрема, обґрунтовані тим, що відповідач фактично не виконав рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.10.2022 р. по справі 160/11581/22 в частині зобов`язання призначити ОСОБА_1 пенсію державного службовця відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" починаючи з 19.04.2022 року з урахуванням нової довідки про складові заробітної плати помісячно за період з 16.03.2007 р. по 11.02.2022 р.

Вказані обставини і слугували підставою для звернення позивача з цією позовною заявою до суду.

Так, відповідно до ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

В силу ч.1 ст.382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Аналіз зазначених норм законодавства вказує, що є наступні види судового контролю за виконанням судового рішення, такі як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (ст.382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду (ст.383 КАС України).

Зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України (ст.382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

За приписами ч.2 ст.372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Судом встановлено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.10.2020 року у справі № 804/704/16 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено частково, а саме стягнуто з Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 24 грудня 2015 року по 06 липня 2020 року включно у розмірі 1 207 886,09 грн.

Вказане рішення набрало законної сили 16.11.2020 р.

Крім того, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.10.2022 року по справі № 160/11581/22, яке залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 09.10.2023 року, позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії задоволено, а саме:

- визнано протиправною відмову Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області щодо переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу";

- зобов`язано Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області видати ОСОБА_1 нову довідку про складові заробітної плати помісячно за період з 16.03.2007 р. по 11.02.2022 р. з урахуванням відомостей, які зазначені у довідці форми ОК-5 ОСОБА_1 ;

- зобов`язано Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" починаючи з 19.04.2022 року з урахуванням нової довідки про складові заробітної плати помісячно за період з 16.03.2007 р. по 11.02.2022 р.

Вказане рішення набрало законної сили 09.10.2023 р.

Відповідачем у відзиві на позовну заяву, вказано, що при виконанні рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.10.2022 р. по справі №160/11581/22 були враховані складові заробітної плати за 60 календарних місяців відповідно до довідки від 17.05.2023 р. № 210, виданої Головним управлінням ПФУ в Дніпропетровській області з дати набрання чинності Законом України "Про державну службу".

Проте, в позовній заяві, позивач вказує на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.10.2022 р. по справі №160/11581/22, що стало підставою для звернення до суду з позовом.

Отже, фактично спірним питанням у даній справі є факт неналежного виконання судового рішення від 04.10.2022 р. по справі № 160/11581/22, що набрало законної сили.

В свою чергу суд зазначає, що ст.382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.

В силу ст.383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Таким чином, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Суд звертає увагу, що вищезазначені норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Такий порядок оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, прийнятого на виконання судового рішення, є більш оптимальним для особи, яка вважає що її права порушені, з огляду, зокрема, на частину п`яту статті 383 КАС України відповідно до якої, розгляд заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень здійснюється судом протягом 10 днів, з дня її отримання.

Відповідно до частини шостої цієї статті, за наявності підстав для задоволення заяви, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону; у разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Суд зазначає, що фактично позивачем подано позов до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області про зобов`язання виконати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.10.2022 р. по справі № 160/11581/22 в загальному порядку, що вбачається зі змісту позовної заяви.

Набрання рішенням суду законної сили породжує такі правові наслідки: вирішується спір між сторонами, рішення суду стає загальнообов`язковим, є незмінним та остаточним та може бути виконано примусово.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 17.04.2019 року у справі № 355/1648/15-а, від 22.08.2019 року у справі № 522/10140/17 та від 15.04.2020 року у справі № 367/1240/16-а.

За вказаних обставин, суд зазначає, що позивач у цій справі обрав спосіб захисту шляхом подання позову про визнання протиправними дій щодо неналежного виконання рішення суду від 04.10.2022 р. по справі № 160/11581/22.

Підсумовуючи вищенаведене, суд зазначає, що вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.08.2019 року у справі № 522/10140/17.

Крім того, слід зазначити, що суд не має права зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення фактично про те ж саме, оскільки цим порушуються норми КАС України, яким передбачено вирішення цих питань в порядку статей 249 та 383 КАС України.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що оскільки позивачем по суті заявлено позовні вимоги щодо захисту своїх прав, які фактично стосуються питання належного виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.10.2022 р. по справі № 160/11581/22, то відповідно ним неправильно обраний спосіб захисту свого порушеного права.

При розгляді позовної вимоги позивача щодо виконання окремого судового рішення в іншій справі суд не має права зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки порушуються процесуальні норми Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи, що позивачем обрано не вірний спосіб захисту свого порушеного права, суд дійшов висновку, що справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства та про наявність підстав для закриття провадження у справі.

При цьому, суд роз`яснює позивачеві, що закриття провадження в цій справі не позбавляє його права звернутися до суду із заявою в порядку, визначеному статтями 382, 383 КАС України.

Згідно із пунктом 5 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Так, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 858,88 грн. відповідно до платіжної інструкції від 17.11.2023 р. №6197-2798-5716-2930.

На підставі наведеного суд роз`яснює, що сплачений судовий збір може бути повернутий позивачу за його клопотанням відповідною ухвалою суду згідно із пунктом 5 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір".

У період з 25.12.2023 року по 07.01.2024 року суддя Кучма К.С. перебував у щорічній відпустці.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.238, 239, 248, 256, 294, 295 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі № 160/28129/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 КАС України, та може бути оскаржена в порядку та у строки, передбачені статтями 295, 297 КАС України.

Суддя К.С. Кучма