Справа № 300/4489/22
Суддя: Чиркін С.М.
Дата ухвалення: 2024-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 березня 2024 року

м. Київ

справа №300/4489/22

адміністративне провадження № К/990/7893/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Чиркіна С.М.,

суддів: Стародуба О.П., Шарапи В.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.10.2023 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.01.2024 у справі №300/4489/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій та зобов`язання до вчинення дій,

УСТАНОВИВ:

У 2022 році ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Франківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі - відповідач).

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09.05.2023 позов задоволено частково:

- визнано протиправними дії відповідача щодо зменшення розміру пенсії позивача за рахунок виплати з 01.01.2018 50% суми підвищення пенсії, з 01.01.2019 по 21.12.2019 75% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018;

- зобов`язано відповідача провести виплату пенсії позивачу з 01.01.2018 по 31.12.2019 з урахуванням 100 %суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, з урахуванням проведених платежів.

09.10.2023 до Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшла заява позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 09.05.2023 у справі № 300/4489/22.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.10.2023 заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 09.05.2023 у справі № 300/4489/22 повернуто без розгляду.

16.02.2024 на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга позивача ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.10.2023 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.01.2024.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд установив, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, з огляду на таке.

Відповідно до статті 129 Конституції України до основних засад судочинства належить забезпечення апеляційного перегляду справи. Касаційне оскарження судового рішення допускається лише у визначених законом випадках.

Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Отже, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень з питань повернення заяви позивачеві (заявникові), поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування єдиної правозастосовної практики.

Доведення вищезазначених обставин та, відповідно, право на касаційне оскарження судових рішень, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

Скаржником, в обґрунтування підстав касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі вказано, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Водночас сама лише вказівка на те, що справа стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, без належного та фундаментального обґрунтування та за відсутності належних та допустимих доказів, не може бути визнана судом підставою, для відкриття касаційного провадження у справі

За приписами абзацу десятого частини першої статті 167 КАС України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Відповідно до частини другої статті 167 КАС України якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, позивач не надав суду докази надсилання заяви від 09.10.2023 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, вчинених на виконання рішення суду від 09.05.2023 у справі № 300/4489/22, відповідачу, що в свою чергу стало підставою для повернення такої заяви без розгляду.

Отже, позивач не виконав обов`язкових вимог процесуального законодавства.

Водночас доводи скаржника в касаційній скарзі зводяться до незгоди з ухваленими рішеннями, переоцінки встановлених судами обставин та досліджених ними доказів що виходить за межі касаційного перегляду, які визначені статтею 341 КАС України.

Проте, заявником касаційної скарги не обґрунтовано в чому саме полягає фундаментальне значення цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин. У поданій касаційній скарзі відсутні посилання на конкретні справи або їх кількісні показники, які б свідчили про те, що судами сформульовано різну правову позицію при вирішенні справ з аналогічними обставинами справи, а доводи скаржника зводяться до незгоди скаржника з ухваленими рішеннями.

Оскільки зміст ухвалених у даній справі судових рішень і доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку про те, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики з питань застосування відповідних норм права, а тому підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.10.2023 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.01.2024 у справі №300/4489/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій та зобов`язання до вчинення дій.

Надіслати скаржнику копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: С.М. Чиркін

Судді: О.П. Стародуб

В.М. Шарапа