Справа № 280/8440/23
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2024-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 березня 2024 року м. Дніпросправа № 280/8440/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 грудня 2023 року (суддя Богатинський Б.В.) у справі №280/8440/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

визнати протиправним рішення від 06.03.2023 року №64 Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 ;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, призначити пенсію за віком на пільгових умовах з 27.02.2023, ОСОБА_1 .

Підставами позову визначено неправомірність відмови в призначенні пільгової пенсії за Списком №1. За позицією позивача відповідачу були надані необхідні документи, які підтверджували наявність необхідного страхового та пільгового стажу для призначення пільгової пенсії на умовах ч.2 ст.114 Закону №1058.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 15 грудня 2023 року позов задоволено частково, а саме:

визнано протиправним рішення від 06.03.2023 року №64 Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 ;

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.02.2023 про призначення пенсії, з урахуванням висновків суду.

За наслідками розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що фактично підставою для відмови в призначенні пільгової пенсії за Списком №1 стала позиція пенсійного органу про ненадання позивачем уточнюючих довідок про характер та умови роботи, у зв`язку з чим відповідач зазначив про відсутність пільгового (спеціального) стажу. З цього приводу суд зазначив, що основним документом, який підтверджує трудовий стаж, є трудова книжка, яку у спірному випадку було надано відповідачу і будь-яких зауважень щодо її складення (ведення) пенсійним органом висловлено не було. З цих підстав суд дійшов висновку про те, що у відповідача була об`єктивна можливість визначити страховий та пільговий стаж позивача виходячи із записів трудової книжки.

Не погодившись з рішення суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач, зокрема, посилається на те, що трудова книжка, яка була надана позивачем для призначення пенсії, не відображає характеру умов праці (зайнятості у шкідливих умовах праці повний робочий день). З цих підстав відповідач зазначає, що умовою для зарахування спірного періоду роботи до пільгового стажу є надання позивачем уточнюючої довідки про характер умов праці, яку, у спірному випадку позивачем надано не було. Крім цього, відповідач звертає увагу і на те, що у позивача відсутній необхідний страховий стаж для призначення пенсії на умовах ч.2 ст.114 Закону №1058, чому судом першої інстанції не було надано оцінки.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що позивач 27.02.2023 звернувся до територіального органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за вислугу років.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 06.03.2023 року №64 позивачу відмовлено у призначенні пенсії, зазначено, що відповідно до статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування право на пенсію за віком на пільгових умовах працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Позивачем не надано документ, що засвідчує місце реєстрації особи. Згідно наданих документів страховий стаж складає 16 років 06 місяців. За доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди роботи. Пільговий стаж відсутній, оскільки заявником не надано пільгову довідку про періоди роботи. ОСОБА_1 в заяві не вірно обрав вид пенсії (по вислузі років), необхідно зазначити за віком.

Не погоджуючись з відмовою відповідача у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, позивач звернувся до суду з позовом.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно з п.1 ч.2 ст.14 Закону №1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Таким чином, умовами для призначення пенсії за Списком №1 для чоловіків є досягнення 50 років, наявності страхового стажу не менше 25 років, з них не менше 10 років на відповідних роботах.

У спірному випадку відповідач заперечує наявність у позивача пільгового (спеціального) стажу) та зазначає лише про 16 років 06 місяців страхового стажу.

Згідно з статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній визначений Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року (далі - Порядок № 637).

Відповідно до п. 1 Порядку №637 Основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно п. 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Враховуючи вищенаведені норми права, суд першої інстанції в цілому правильно виходив з того, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Одним із питань в цій справі є можливість визнання пільгового стажу позивача за відсутності уточнюючої довідки на підставі інформації, зазначеній в трудовій книжці.

У трудовій книжці позивача наявна інформація про роботу позивача на певних посадах, які, як зазначає позивач, відносяться до Списку №1.

У свою чергу, підставою для призначення пенсії у відповідності до п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058 є не лише робота на посадах, передбачених Списком №1, а і зайнятість на цих роботах повний робочий день та за результатами атестації робочих місць.

У спірному випадку записи трудової книжки (записи №№4, 5, 7, 10, 15, 17) містять інформації про характер умов праці (повний робочий день), але в трудовій книжці відсутня інформація про атестацію робочих місць.

Тобто, данні трудової книжки не дозволяють стверджувати про те, що робота позивача на посадах, які зазначені в трудовій книжці, відноситься до пільгового (спеціального) стажу, який дає право на призначення пенсії на умовах п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058.

З цих підстав суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про можливість визначення пільгового стажу позивача на підставі інформації, зазначеній в трудовій книжці.

Крім цього, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що згідно оскаржуваного рішення пенсійного органу загальний страховий стаж позивача становить 16 років 06 місяців, в той час як мінімальний страховий стаж для призначення пенсії на умовах п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058 повинен становити 25 років.

Позивач у поданому позові зазначав, що його загальний страховий стаж становить понад 26 років, але інформація трудових книжок, копії яких долучено позивачем до позову, про таке не свідчить.

Так, згідно даних трудових книжок позивач почав свою трудову діяльність з 01.09.1983, останній запис в трудовій книжці про звільнення датований 11.07.2015.

Відповідачем здійснено розрахунок страхового стажу за період з 01.09.1983 по 14.10.2005 і за вказаний період страховий стаж позивача становить 16 років 06 місяців (а.с.90).

Таким чином, позивачем не було надано доказів того, що в нього наявний страховий стаж, необхідний для призначення пенсії на умовах п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058.

Отже, підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що у цій справі не було доведено наявність у позивача необхідного страхового та пільгового стажу для призначення пенсії на умовах п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058, у зв`язку з чим відповідачем правомірно відмовлено в призначенні пенсії.

З цих підстав суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області задовольнити.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 грудня 2023 року у справі №280/8440/23 скасувати та прийняти нову постанову.

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 07.03.2024

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк