Справа № 440/16688/23
Суддя: Л.М. Петрова
Дата ухвалення: 2024-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/16688/23
Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Петрової Л.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ГУ ПФУ в Харківській області, ГУ ПФУ в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:

- звільнити позивача від сплати судового збору,

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Харківській області №80 від 26.07.2023 та рішення ГУ ПФУ в м. Києві №80 від 15.09.2023,

- зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області зарахувати до страхового стажу позивача періоди з 23.02.1993 по 16.09.1999 та з 20.09.1999 по 31.12.2002,

- зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві зарахувати до страхового стажу позивача періоди роботи з 23.02.1993 по 30.09.1995, з 01.01.1999 по 31.12.2001 та призначити позивачу пенсію за віком.

В обґрунтування позову зазначено, що 19.07.2023 року, ОСОБА_1 звернувся до Головного управління ПФУ в Полтавській області, за місцем фактичного проживання/перебування з заявою про призначення пенсії за віком. 26.07.2023 Головним управлінням ПФУ в Харківській області прийняте рішення № 80 про відмову у призначенні позивачу пенсії. Згідно з рішенням ГУ ПФУ в Харківській області загальний страховий стаж складає 20 років 10 місяців 04 дні. Позивач зазначає, що до страхового стажу з 23.02.1993 по 16.09.1999, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків за період здійснення підприємницької діяльності на загальній системі оподаткування; з 20.09.1999 по 31.12.2003, оскільки у довідці від 11.11.2022 № 2729/АП/16-31-55- 10 не вказано про систему оподаткування та не підтверджено сплату страхових внесків до органів ПФУ. 08.09.2023 позивач повторно звернувся до Головного управління ПФУ в Полтавській області з заявою про призначення пенсії за віком. 15.09.2023 Головним управління ПФУ в м. Києві прийняте рішення № 80, яким позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком, в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Згідно з рішенням відповідача-2 загальний страховий стаж для права на призначення пенсії складає 26 років 10 місяців 21 день, що є недостатнім для призначення пенсії. Не зараховано до загального страхового стажу згідно довідки від 07.09.2023 року № 1600-0505-8/66063 період підприємницької діяльності з 23.02.1993 року по 30.09.1995 року та з 01.01.1999 по 31.12.2001, оскільки відсутня інформація щодо системи оподаткування та сплати внесків. Вважаю вказані відмови відповідачів у призначенні позивачу пенсії за віком протиправними, а періоди підприємницької діяльності такими, що підлягають зарахуванню до страхового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком.

Ухвалою суду від 13.11.2023 клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору задоволено; звільнено позивача від сплати судового збору за звернення до суду з цим позовом, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 440/16688/23 за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Харківській області, ГУ ПФУ в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, призначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

06.12.2023 до суду від ГУ ПФУ в м. Києві надійшов відзив на позов в якому зазначено, що відповідно до Положення про Головне управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України в м. Києві від 22.12.2014 №28-2 Головне управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі є територіальними органами Пенсійного фонду України. Громадянин ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою від 19.07.2023 вх. №4243 щодо призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області за принципом екстериторіальності розглянуто вищезазначену заяву та винесено рішення від 26.07.2023 №80 про відмову ОСОБА_1 щодо призначенні пенсії за віком. Позивач повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою від 08.09.2023 № 5376 щодо призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві за принципом екстериторіальності розглянуто вищезазначену заяву та винесено рішення від 15.09.2023 № 80 про відмову ОСОБА_1 щодо призначенні пенсії за віком. Відповідно наданих до заяви документів про стаж (довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, довідка про навчання, довідки про стаж) загальний страховий стаж для права складає 26 років 10 місяців 21 день, що є недостатнім для призначення пенсії. Не зараховано до загального страхового стажу згідно довідки від 07.09.2023 №1600-0505-8/66063 період підприємницької діяльності з 23.02.1993 по 30.09.1995 та з 01.01.1999 по 31.12.2001, оскільки відсутня інформація щодо системи оподаткування та сплати внесків. Враховуючи вищезазначене. Позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу.

13.12.2023 від ГУ ПФУ в Харківській області надійшов відзив на позов в якому зазначено, що до страхового стажу позивача не зараховано періоди ведення підприємницької діяльності: з 23.02.1993 по 16.09.1999, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків за період здійснення підприємницької діяльності на загальній системі оподаткування; з 20.09.1999 по 31.12.2003, оскільки в довідці від 11.11.2022 №2729/АП /16-31-55-10 зазначено систему оподаткування та не підтверджено сплату страхових внесків до органів ПФУ.

27.12.2023 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив в якій зазначено, що 26.07.2023 ГУ ПФУ в Харківській області прийняте рішення №80 про відмову позивачу у призначенні пенсії. Позивач зазначає, що в обох рішеннях відповідачів відсутні докази та посилання, що за спірний період здійснення позивачем підприємницької діяльності позивача було притягнуто до відповідальності за несплату страхових внесків. Зазначено, що відсутність заборгованості перед податковими та пенсійними органами свідчить про сплату позивачем всіх необхідних платежів та внесків під час провадження підприємницької діяльності.

Розгляд даної справи, відповідно до статті 258, частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням ГУ ПФУ в Харківській області від 26.07.2023 №80 позивачу відмовлено у призначенні пенсії, оскільки загальний страховий стаж складає 20 років 10 місяців 04 дні, страховий стаж для визначення права на пенсію з урахуванням п. 3.1 ПП ЗУ №1058 -21 рік 5 місяців 7 днів.

08.09.2023 позивач звернувся до УПФУ в м. Кременчуці із заявою про призначення/перерахунок пенсії.

У рішенні ГУ ПФУ в м. Києві від 15.09.2023 №80 «Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 » зазначено, що відповідно до частини 1 статті 26 Закону особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу, зокрема з 01.01.2023 по 31.12.2023 не менше 30 років. Відповідно наданих до заяви документів про стаж (довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, довідка про навчання, довідка про стаж) загальний страховий стаж для права складає 26 років 10 місяців 21 день, що є недостатнім для призначення пенсії. Не зараховано до загального стажу згідно довідки від 07.09.2023 №1600-0505-8/66063 період підприємницької діяльності з 23.02.1993 по 30.09.1995 та з 01.01.1999 по 31.12.2001, оскільки відсутня інформація щодо системи оподаткування та сплати внесків.

З огляду на зазначене, позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу.

Відповідно до частин першої та другої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Спірні правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-ІV).

Відповідно до статті 1 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно з частиною першою статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

З вказаного вбачається, що для зарахування періоду роботи до страхового стажу необхідною та обов`язковою умовою є сплата страхових внесків за вказаний період.

Наведене кореспондується положенням частини другої статті 24 Закону №1058-IV, за якими страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що у спірний період позивач був зареєстрований фізичною особою - підприємцем.

Законом України від 03.10.2017 №2148-VIII розділ XV Прикінцеві положення Закону №1058-ІV доповнено пунктом 3-1, яким передбачено, що до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку:

з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності;

з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Також постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2018 №793 доповнено пункт 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, новим абзацом, зокрема: періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 1 січня 1998 року по 31 грудня 2003 року зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з січня 2004 року по 31 грудня 2017 року за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.

Отже, законодавчо були змінені умови щодо зарахування до страхового стажу періодів ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування.

За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку, надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.

З огляду на це, обов`язковою умовою для зарахування до страхового стажу при обчисленні пенсії періоду здійснення особою підприємницької діяльності є сплата за весь наведений період внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування або єдиного соціального внеску, та подання відповідних звітів до відділу персоніфікованого обліку органів Пенсійного фонду України.

Суд зазначає, що відповідно до оскаржуваного рішення не зараховано до загального стажу позивача згідно довідки від 07.09.2023 №1600-0505-8/66063 період підприємницької діяльності з 23.02.1993 по 30.09.1995 та з 01.01.1999 по 31.12.2001, оскільки відсутня інформація щодо системи оподаткування та сплати внесків.

Крім того, в рішенні зазначено, що відповідно наданих до заяви документів про стаж (довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, довідка про навчання, довідка про стаж) загальний страховий стаж для права складає 26 років 10 місяців 21 день.

Суд зазначає, що матеріали справи містять лист ГУ ДФС у Харківській області відповідно до якого ФОП ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) перебував на податковому обліку в ГУ ДФС у Харківській області в період з 23.02.1993 по 16.09.1999 та знаходиться на загальній системі оподаткування.

Відповідно до пункту 1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхових внесків підприємствами, установами, організаціями, громадянами до Пенсійного фонду України, а також обліку надходження і витрачання його коштів, затвердженою Постановою Пенсійного фонду України №5-5 від 10.06.1994 Інструкція визначає на території України порядок обчислення, сплати та обліку надходження обов`язкових внесків на державне соціальне страхування, та обов`язкових страхових внесків до Пенсійного фонду підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності і господарювання, виду діяльності та галузевої належності, об`єднаннями громадян, особами, які використовують найману працю громадян (у тому числі підприємствами та особами, що використовують працю громадян за угодами цивільно-правового характеру), а також громадянами, які займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на особистій власності та виключно їхній праці, адвокатами, працюючими громадянами.

Підпунктом 5.2.2 Інструкції №5-5 передбачено для громадян, які займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на особистій власності та на виключно їхній праці, а також для адвокатів встановлено тарифи обов`язкових внесків до Пенсійного фонду у розмірі 9 відсотків суми доходу.

Відповідно до пункту 20 Інструкції №5-5 громадяни, які займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на особистій власності та виключно їхній праці, адвокати подають до 1 лютого наступного року органам Пенсійного фонду копію Декларації про доходи, одержані від заняття підприємницькою діяльністю, і копію платіжного доручення про сплату внесків.

Згідно з пунктом 24 Інструкції №5-5 після закінчення встановлених строків сплати внесків не внесена сума вважається недоїмкою і стягується в безспірному порядку за розпорядженням відповідних органів Пенсійного фонду з нарахуванням пені в розмірі 0,3 відсотка суми недоїмки.

Пунктом 21 Інструкції №5-5 передбачено, що облік внесків та доходів, на які вони нараховуються, ведеться органом Пенсійного фонду на особових рахунках і включається до квартального звіту форми № 4-ПФ.

Суд зазначає, що несплата таких внесків у встановлений Інструкцією №5-5 строк була підставою для їх стягнення в безспірному порядку. При цьому обов`язок щодо ведення обліку сплачених внесків покладався на органи Пенсійного фонду України.

З 06.09.1996 набрала чинності Інструкція про порядок обчислення і сплати підприємствами, установами, організаціями та громадянами страхових внесків до Пенсійного фонду України, а також обліку надходження і витрачання його коштів, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України № 11-1 від 06.09.96 (далі - Інструкція №11-1).

Відповідно до пункту 2.7 Інструкції №11-1 платниками обов`язкових страхових внесків до Пенсійного фонду є, зокрема, громадяни, які займаються індивідуальною підприємницькою діяльністю, а також адвокати, їх помічники, приватні нотаріуси та інші громадяни, діяльність яких заснована на приватній власності фізичної особи та виключно її праці (в редакції Інструкції №11-1, чинній з 29.07.97 - фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які не використовують працю найманих працівників, адвокати, приватні нотаріуси).

Пунктом 4.7 Інструкції №11-1 передбачено, що тариф обов`язкових страхових внесків до Пенсійного фонду для платників, зазначених у пункті 2.7 цієї Інструкції - 33,6 відсотка суми доходу (в редакції Інструкції №11-1, чинній з 29.07.97 - 32 відсотки від суми оподатковуваного доходу (прибутку), яку обчислено в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства України).

Відповідно до пункту 7.2 Інструкції №11-1 страхові збори сплачуються платниками, зазначеними в пункті 2.7 цієї Інструкції, щоквартально із сум фактично одержаного доходу за звітний період (квартал) не пізніше як 20 квітня, 20 липня, 20 жовтня і 1 лютого наступного року за звітним. При цьому сплата зборів за четвертий квартал календарного року проводиться авансом до 15 грудня із суми очікуваного (оцінного) доходу за цей період.

Згідно з пунктом 18.4 Інструкції №11-1 платники внесків, зазначені в пп.2.2, 2.3, 2.4, 2.7 цієї Інструкції, зобов`язані зберігати облікові дані про нарахування, утримання та сплату страхових внесків до Пенсійного фонду протягом трьох років.

Пунктом 19 Інструкції №11-1 визначено відповідальність платників внесків.

Відповідно до пункту 17.1 контроль за правильним нарахуванням, своєчасним і повним перерахуванням та надходженням внесків, інших платежів, а також витрачанням коштів Пенсійного фонду здійснюється органами Пенсійного фонду.

Згідно з пунктом 7.7 Інструкції №11-1 орган Пенсійного фонду видає довідку про сплату страхових зборів (додаток №4 цієї Інструкції) платникам, що припинили підприємницьку діяльність або змінили місце проживання, а також для подання її до органів соціального захисту населення при призначенні або перерахунку пенсії.

Таким чином, у період з 06.09.1996 сплата внесків до Пенсійного фонду була обов`язковою в тому числі для фізичних осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність та не використовують працю найманих працівників. За порушення порядку сплати внесків до Пенсійного фонду Інструкцією №11-1 передбачено відповідальність. При цьому обов`язки щодо видачі довідки згідно з додатком №4, контролю за правильним нарахуванням, своєчасним і повним перерахуванням та надходженням внесків покладався на органи Пенсійного фонду України.

З урахуванням законодавства про порядок сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України, яке діяло у період здійснення позивачем підприємницької діяльності у спірні періоди, суд дійшов висновку про те, що відомості про страховий стаж за вказаний період можуть бути враховані на підставі довідки за формою, передбаченою додатком №4 до Інструкції №11-1, або на підставі облікових даних про сплату страхових внесків, ведення яких віднесено до функцій органів Пенсійного фонду України.

При цьому обов`язок щодо перевірки відомостей про сплату позивачем внесків до Пенсійного фонду України покладається на відповідача.

Отже, під час вирішення питання щодо наявності або відсутності підстав для врахування до страхового стажу позивачу періоду з 23.02.1993 по 30.09.1995 та з 01.01.1999 по 31.12.2001, відповідач був зобов`язаний перевірити облікові дані та звітність про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України за вказаний період.

Водночас, відповідач не надав доказів, що підтверджують або спростовують сплату позивачем страхових внесків до Пенсійного фонду України у спірний період, зокрема, звіти форми №4-ПФ, передбачені Інструкцією №5-5, документи, які щокварталу подавалися платниками відповідно до вимог Інструкції №11-1, облікові дані про наявність у позивача недоїмки або інші письмові докази щодо сплати про сплату страхових внесків за вказаний період.

Періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 1 січня 1998 р. по 31 грудня 2003 р. зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 1 січня 2004 р. по 31 грудня 2017 р. за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.

Водночас, відсутність в індивідуальних відомостях про застраховану особу інформації за період з 23.02.1993 по 30.09.1995 та з 01.01.1999 по 31.12.2001 без перевірки облікових даних про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України, зокрема, звітів форми №4-ПФ, що передбачені Інструкцією №5-5, документів, які щокварталу подавалися платниками відповідно до вимог Інструкції №11-1, облікових даних про наявність у позивача недоїмки або інших письмових доказів щодо сплати страхових внесків за вказаний період - не може бути підставою для відмови у зарахуванні вказаних періодів до страхового стажу позивача.

На підставі викладеного суд доходить висновку, що в даному випадку є порушення конституційних прав позивача на отримання належного пенсійного забезпечення.

Враховуючи встановлені у справі обставини, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в частині визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Харківській області №80 від 26.07.2023 та рішення ГУ ПФУ в м. Києві №80 від 15.09.2023.

Водночас враховуючи те, що ГУ ПФУ в м. Києві було прийнято останнє рішення №80 від 15.09.2023 про відмову у призначенні пенсії позивачу, суд вважає за необхідне зобов`язати саме ГУ ПФУ в м. Києві зарахувати до страхового стажу позивача періоди роботи з 23.02.1993 по 30.09.1995, з 01.01.1999 по 31.12.2001 та призначити позивачу пенсію за віком.

Таким чином, позов слід задовольнити частково.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно - Кудрявська, 16, м. Київ, 04053, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №80 від 26.07.2023.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві №80 від 15.09.2023.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 23.02.1993 по 30.09.1995, з 01.01.1999 по 31.12.2001 та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л.М. Петрова