Справа № 120/7620/23
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2024-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/7620/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Сало Павло Ігорович

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

04 березня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу 24 прикордонного загону імені Героя України старшого лейтенанта Вячеслава Семенова (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06 листопада 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача НОМЕР_2 прикордонний загін імені князя Володимира Великого Державної податкової служби України (військова частина НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 20.10.2023 позов ОСОБА_1 до 24 прикордонного загону імені Героя України старшого лейтенанта Вячеслава Семенова (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 105 прикордонний загін імені князя Володимира Великого Державної податкової служби України (військова частина НОМЕР_3 ), про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, задоволено.

25.10.2023 до Вінницького окружного адміністративного суду надійшла заява представника позивача, адвоката Дайнеко І.А., про відшкодування витрат позивача на правничу допомогу в розмірі 3500,00 грн, повнесених у зв`язку з розглядом цієї справи.

Вінницький окружний адміністративний суд додатковим рішенням від 06.11.2023 заяву задовольнив частково. Стягнув на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 2000,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань 24 прикордонного загону імені Героя України старшого лейтенанта Вячеслава Семенова (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що ця категорія адміністративних справ відноситься до справ незначної складності, а розгляд справи здійснювався у письмовому провадженні без проведення судових засідань.

Також вважає, що оскільки питання виплати додаткової винагороди є актуальним і судова практика у Вінницькому адміністративному суді є досить розповсюджена, позовна заява, ймовірно, була скопійована з рішень різних судів, а тому адвокатом була зроблена механічна робота по шаблонному позову, яка не потребує спеціальних професійних знань, тому наявні підстави для скасування додаткового рішення суду першої інстанції

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до ст. 304 КАС України.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, згідно частини сьомої названої статті обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, відноситься до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Отже, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, до предмета доказування у питанні компенсації понесених у зв`язку з розглядом справи витрат на правничу допомогу необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Разом з тим, відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Тобто, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є явно не співмірним, або їх витрати не були необхідними у даній справі.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19) та від 30.09.2020 у справі № 201/14495/16-ц.

Як встановлено судом першої інстанції між позивачем ОСОБА_1 (далі Клієнт) та адвокатом Дайнеко І.А. (далі Адвокат) укладено Договір про надання правової допомоги № 89 від 06.04.2023 (далі Договір).

Згідно з п. 1.1 цього Договору Клієнт доручає, а Адвокат бере на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором.

Відповідно до п. 2.2 Договору Адвокат бере на себе виконання наступних дій з надання правової допомоги: представництво інтересів Клієнта в будь-яких органах державної, законодавчої та виконавчої влади, органах прокуратури, податкових органах, національної поліції, судових органах, судах усіх спеціалізацій та інстанцій. Для захисту прав та законних інтересів Клієнта Адвокат має наступні прав: знайомитись з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії з документів, долучених до справи, одержувати копії рішень, ухвал, брати участь в судових засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, задавати питання інших особам, які беруть участь у справі, а також свідкам, експертам, спеціалістам, заявляти клопотання та відводи, давати усні та письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, а також заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб, а також виконувати всі інші дії, що пов`язані з виконанням даного договору, в межах та обсязі, передбачених чинним законодавством України.

Пунктом 4.3 розділу 4 Договору передбачено, що за надання правової допомоги, відповідно до даного Договору, Клієнт сплачує Адвокату гонорар в безготівковій формі згідно рахунку складеного на підставі акту наданих послуг, або готівкою.

З Акту наданих послуг № 89-1 від 25.10.2023 (далі Акт) слідує, що за Договором про надання правової допомоги № 89 були проведені такі роботи (надані такі послуги):

- підготовка та подання позовної заяви (3 год) 550 грн за год = 1650 грн;

- підготовка та подання відповіді на відзив (3 год) 550 грн за год = 1650 грн;

- підготовка та подання заяви про розподіл судових витрат (1 год) 200 грн за год = 200 грн. Всього на суму 3500 грн.

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера № 23-1 від 23.10.2023 позивач ОСОБА_1 сплатив гонорар адвокату у розмірі 3500 грн.

Разом з тим суд першої інстанції врахував, що справа незначної складності, не містить великого обсягу досліджуваних доказів та не потребувала складання учасниками значної кількості процесуальних документів.

Також, з огляду на твердження відповідача, судом встановлено, що згідно з відомостями з комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" (ДСС) представник позивача неодноразово звертався до Вінницького окружного адміністративного суду в інтересах різних осіб (позивачів) з тим самим предметом і з тих самих підстав, що свідчить про типовість позовних заяв та відсутність необхідності у витрачанні багатьох годин часу для їх підготовки у кожному випадку звернення до суду.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що заявлений до відшкодування розмір витрат позивача на правничу допомогу не є співмірним зі складністю справи. Відтак, беручи до уваги предмет спору, складність справи, обсяг адвокатських послуг, що був необхідним для захисту інтересів позивача в суді у зв`язку з розглядом цієї справи, враховуючи клопотання відповідача про зменшення розміру витрат позивача на правничу допомогу, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що витрати позивача на правову допомогу підлягають зменшенню до 2000 грн і такий розмір відповідатиме вимогам розумності та справедливості.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу 24 прикордонного загону імені Героя України старшого лейтенанта Вячеслава Семенова (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06 листопада 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.