Справа № 273/871/23
Суддя: Самойленко Л. М.
Дата ухвалення: 2024-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

БАРАНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 273/871/23
Провадження № 2-а/273/6/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року м. Баранівка

Баранівський районний суд Житомирської області за участі:

головуючої судді Самойленко Л.М.,

секретаря судового засідання Муравської М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу № 273/871/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області, поліцейського сектору реагування патрульної поліції ВПД № 1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції Чепіля Олександра Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

06.04.2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Баранівського районного суду Житомирської області про скасування постанови у справі про адміністративні правопорушення серії БАБ № 465180 від 26 березня 2023 року у виді штрафу за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 126, ч. 5 ст. 121 КУпАП.

21.04.2023 року суддею Васильчук О.В. позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області, поліцейського сектору реагування патрульної поліції ВПД № 1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції Чепіля Олександра Володимировича про скасування постанови серія БАБ № 465180 від 26.03.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - залишино без руху.

29.06.2023 року на адресу Баранівського районного суду Житомирської області надійшла позовна заява з додатками з усунутими недоліками.

04.07.2023 року Баранівським районним судом Житомирської області суддею Васильчук О.В. було винесено ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 05.09.2023 № 870/0/15-23 суддя ОСОБА_2 звільнена з посади судді у відставку.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 06.12.2023 головуючим суддею визначено Самойленко Л.М.

Ухвалою судді Баранівського районного суду Житомирської області Самойленко Л.М. від 26.12.2023 справу прийнято до свого провадження та ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позовні вимоги обґрунтувано тим, що постановою по справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 465180 від 26.03.2023 року, винесеною поліцейським сектору реагування патрульної поліції ВПД № 1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 , його визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 126, ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. Вказану постанову вважає протиправною та просить її скасувати, оскільки правопорушення не вчиняв.

За змістом постанови 26.03.2023 року о 21 год 50 хв. в с. Лісове, по вул. Баранівська ОСОБА_4 керував мотоциклом Мінськ 125, д.н.з. НОМЕР_1 , власник якого є ОСОБА_5 , без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким ТЗ, без застебнутого мотошолому та не маючи при собі технічного паспорта, чим порушив п.п.2.1аб, 2.3в, п.2.1ґ ПДР та скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст.126, ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Зі слів позивача суть описаного в протоколі адміністративного правопорушення не відповідає зазначеним пунктам ПДР, якi ОСОБА_1 порушив:

П. 2.1ґ ПДР передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чиннийвнутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України.

Водії, якi вiдповiдно до законодавства звiльняються від обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собi вiдповiднi пiдтвердні документи (посвідчення).

Проте викладена в постанові фабула адміністративного правопорушення не містить відомостей про порушення правил п. 2.1ґ ПДР - вiдсутнiсть страхового полісу. Вiдповiдно до 2.3 в ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ременi безпеки), користуватися не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям i пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям, пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів. Однак за фабулою адміністративного правопорушення ОСОБА_4 їхав на мотоциклі, який не є автомобiлем, обладнаним засобами пасивної безпеки (підголовники, ременi безпеки).

Отже, поліцейським, описано одні правопорушення, а вказано на другі - зазначено пункти ПДР, які не мають відношення до описаних правопорушень, та позивача одночасно визнано винним y скоєнні двох взаємовиключних адміністративних правопорушень: ОСОБА_4 нібито керував транспортним засобом одночасно і без посвідчення водія (що передбачає наявність права керування), і не маючи права керування таким транспортним засобом.

У розумінні поліцейського, відсутність посвідчення водія та відсутність права керування - це одне і те ж поняття. Чинний КУпАП не розділяє цієї думки, оскільки диспозиція ч.1 ст.126 КУпАП охоплює випадок, коли особа має право керування транспортним засобом, але не має при собi або не пред`явила для огляду посвідчення водія відповідноi категорії.

Водночас диспозицiєю ч. 2 ст. 126 КупАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, тобто взагалі не отримувала посвідчення водія. Логічно, що особа, яка має право керування певним транспортним засобом, тобто отримала у встановленому законом порядку водiйське посвідчення відповідної категорії, в жодному випадку не може нести вiдповiдальнiсть за ч. 2 ст. 126 КупАП, однак вiдповiдачем визнано позивача винним як в тому, що він не мав при собі отриманого водійського посвідчення, яке підтверджує наявність права керування - ч.1 ст.126 КУпАП, так і в тому, що позивач взагалі не має права керування, тобто ніколи не отримував посвідчення водія - ч.2 ст.126 КУпАП та застосовано до позивача штраф у розмірі 3400 грн.00 коп. - відповідно до санкції, передбаченої ч.2 ст.126 КУпАП.

Право на керування мотоциклом позивач підтверджує водiйським посвідченням серії НОМЕР_2 від 03.10.2008, вiдкриті категорії "А" - мотоцикли, "В", "С","C1", яке додає допозову.

Наявність у позивача посвідчення водія виключає вiдповiдальнiсть за ч.2 ст.126 КупАП - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом. Отже, застосування до позивача штрафу, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 126 КупАП, є незаконним. Вищезазначене підтверджує, що поліцейський при винесенні постанови навiть не вважав за потрібне перевірити за електронною базою даних наявність виданого на позивача ім`я водійського посвідчення, тобто не виконав обов`язку щодо збирання доказів, покладених на нього ч.2 ст.251 КУпАП. Водночас у постанові вказано на належність мотоцикла ОСОБА_5 , що спростовує факт відсутності в позивача технічного паспорту, адже, як зазначено вище, поліцейський при винесенні постанови не обтяжував себе пошуком інформації в електронних базах ГСЦ МВС. При цьому, оскаржувана постанова на думку позивача взагалі не містить зазначення жодного доказу, на підставі якого поліцейський зробив висновок про вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, в т.ч. й керування транспортним засобом без посвідчення водія, без мотошолому та без технічного паспорта. У п.7 постанови: «До постанови додаються» проставлено прочерк, що означає, що обставини, викладені в постанові, відповідачем надумані, а при розгляді справи про адміністративне правопорушення та внесеннi постанови вiн жодних доказів на підтвердження вини позивача у вчиненні адміністративних правопорушень, які ОСОБА_1 інкримінував, у своєму розпорядженні не мав. Прочерк означає повну відсутність доказів. При винесенні постанови відповідачем допущено дії, що йдуть врозрiз iз положеннями статті 1 КУпАП, якою визначено, що завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Справа розглянута однобічно, необ`єктивно, з обвинувальним ухилом, з численними процесуальними порушеннями та порушеннями норм матеріального права, без мети встановити дійсні обставини справи, без дослідження та оцінки доказів.

Позивач просить суд скасувати постанову у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі серії БАБ № 465180 від 26 березня 2023 року у виді штрафу, за вчинення адміністративних правопорушеннь, передбачених ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 126, ч. 5 ст. 121 КУпАП та закрити справи про адміністративні правопорушення.

Головне управління Національної поліції в Житомирської області свого представника в судове засідання не направило. Подали письмовий відзив на позов, просили відмовити у задоволенні адміністративного позову.

У відзиві на позов відповідач зазначає, що в позовній заяві ОСОБА_1 вказує на те, що він отримував посвідчення водія, але 26.03.2023 року не мав його при собі, тому нести за ч. 2 ст. 126 КУпАП відповідальність не може. Проте на відео з портативної камери поліцейського зафіксовано, як ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, що взагалі не отримував посвідчення водія. Працівник поліції, на місці зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , не мав змоги перевірити за допомогою інформаційного порталу Національної поліції України, тому вимушений був опиратися на слова водія.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

У той же час, п. 2.1.(а) ПДР вказує, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Стаття ч. 2 ст. 126 КУпАП визначає настання адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до ч. 5 ст. 121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КупАП - керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Поліцейський Чепіль О.В, здійснюючи розгляд адміністративних справ відносно ОСОБА_1 , діяв у межах своїх повноважень, керуючись нормами чинного законодавства, а постанова серії БАБ № 465180 від 26 березня 2023 року відповідає встановленій формі.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 465180 від 26 березня 2023 року, в с. Лісове, по вул. Баранівська ОСОБА_4 керував мотоциклом Мінськ 125, д.н.з. НОМЕР_1 , власник якого є ОСОБА_5 , без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким ТЗ, без застебнутого мотошолому та не маючи при собі технічного паспорта, чим порушив п.п.2.1аб, 2.3в, п.2.1ґ ПДР та скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126 КУпАП. Прийнято рішення по справі застосувати до ОСОБА_1 штраф у розмірі 3400 грн. (а.с.21).

Частиною 5 ст. 121 КупАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом з порушенням правил користування ременями безпеки або мотошоломами та тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 ст. 126 КупАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 2 ст. 126 КупАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.1, 2, 5 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Головне управління Національної поліції в Житомирської області надало суду відеозапис з боді-камери поліцейського з місця події 13.09.2023 року, з якого вбачається, що 26.03.2023 о 22 год. 19 хв. ОСОБА_1 керував мотоциклом без застебнутого мотошолому, після зупинки перебував на узбіччі проїзної частини, мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, посвідчення водія не мав, називає свої анкетні дані, у тому числі зазначену у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності адресу, разом з поліцейським пішов до свого будинку, щоб показати посвідчення водія, так як він стверджував, що отримував посвідчення водія відповідної категорії , однак як вбачається з відео, він його не знайшов.

Таким чином, суд погоджується з кваліфікацією вчиненого правопорушення - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом. При цьому будь-яких протиріч між викладеними у постанові фактами та дійсними обставинами справи судом не встановлено, а можливі недоліки розгляду співробітником поліції справи про адміністративне правопорушення не можуть бути самостійною підставою для визнання прийнятих ним постанов протиправними, за умови підтвердження факту порушення позивачем Правил дорожнього руху та вчинення адміністративного правопорушення.

В теорії права існує такий принцип як - невідворотність юридичноi відповідальності. Цей принцип полягає в тому, що кожна особа, яка вчинила правопорушення повинна понести покарання у видіадміністративного стягнення. Адміністративний проступок, на який держава не відреагувала призводить до безкарності, не відновлює соціальну справедливість, в наслідок чого відбувається заохочення неправомірної поведінки.

Таким чином, особа яка вчинила правопорушення, і у стороннього спостерігача не виникає сумніву, що вона його вчинила, повинна понести покарання у відповідності до законодавства.

Звільнення судом особи від юридичноi вiдповiдальності лише з формальних причин недотримання правоохоронними органами вимог законодавства призведе до порушення принципу невідворотності юридичної відповідальності.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

За загальним правилом недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Відповідно до вимог ч. 3, 8, 9,10 ст. 89 КАС України, відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пункту 2.1а,б Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції, Служби безпеки, Управління державної охорони технічний талон).

Відповідно до пункту 2.3г Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: під час руху на мотоциклі або мопеді бути в застебнутому мотошоломі й не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів.

Факти порушення позивачем ПДР та вчинення правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121 та ч.1-2 ст. 126 КУпАП є належно встановленими та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, адміністративне стягнення накладене на позивача відповідно до Закону.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення прийнята на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а адміністративний позов є необґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 72-78, 90, 139, 241-246, 255, 257, 286 КАС України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області, поліцейського сектору реагування патрульної поліції ВПД № 1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції Чепіля Олександра Володимировича, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Баранівськй районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Людмила САМОЙЛЕНКО