Справа № 580/555/24
Суддя: Василь ГАВРИЛЮК
Дата ухвалення: 2024-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 року справа № 580/555/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Михайлівської сільської ради до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними дій та скасування постанов,

встановив:

Михайлівська сільська рада (далі сільська рада, позивач) подала позов до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі відділ ДВС, відповідач), в якому, в редакції заяви від 24.01.2024 № 11/24, просить:

- визнати протиправними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яворського Олександра Миколайовича щодо винесення постанови про накладення штрафу у межах виконавчого провадження № 73548385 від 29.12.2023 у розмірі 5100,00 грн та скасувати вказану постанову;

- визнати протиправними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яворського Олександра Миколайовича щодо винесення постанови про накладення штрафу у межах виконавчого провадження № 73548057 від 29.12.2023 у розмірі 5100,00 грн та скасувати вказану постанову.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що дії відповідача щодо винесення постанов та самі постанови про накладення штрафу щодо невиконання рішення суду у справі № 580/6367/21 є протиправними, оскільки ні станом на день звернення стягувача із заявою про виконання рішення суду, ні станом на дату звернення із позовом, Михайлівська сільська рада не отримала рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24.12.2021, яке набрало законної сили, заявником таке рішення до клопотання також не долучено. Представник позивач вказує, що у зв`язку із вказаними обставинами, позивач не мав можливості винести дане рішення на розгляд комісії, а в подальшому на розгляд сесії. Крім цього, звернув увагу що як тільки Михайлівській сільській раді 14.12.2023 стало відомо про рішення суду, 20.12.2023 вказане судове рішення виконано шляхом розгляду клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про затвердження проекту землеустрою, що підтверджується рішенням сесії Михайлівської сільської ради від 20.12.2023 № 36-38/VІІІ Про розгляд рішення Черкаського окружного адміністративного суду справа № 580/6367/21.

Представник позивача зазначає, що ознайомившись з отриманими постановами про відкриття ВП та вважаючи їх винесення протиправним, бажаючи досудового врегулювання спору, позивач на адресу відповідача скерував листи від 18.12.2023 якими повідомив відповідача, що відповідні постанови за кожним з проваджень пред`явлено не за місцем виконання. Вважає, що Михайлівська сільська рада не підпадає під перелік боржників визначений абз. 5 п.4 розділу І Інструкції 512/5, оскільки в ньому зазначені лише міські, районні або селищні ради, а вимоги до сільської ради відсутні, у зв`язку із чим зазначає, що відповідач не є органом державної виконавчої служби на який поширюється компетенція щодо відкриття виконавчих проваджень у яких боржником є Михайлівська сільська рада.

Ухвалою від 21.02.2024 суддя Черкаського окружного адміністративного суду прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у адміністративній справі, вирішив розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

27.02.2024 представник відповідача подав до суду відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позову, зазначивши, що 29.12.2023 державний виконавець здійснив перевірку виконання рішення суду боржником та встановив, що боржник рішення суду не виконав, на адресу відділу від боржника не надходило жодних пояснень щодо причин невиконання такого рішення, у зв`язку із чим прийнято постанови про накладення штрафу у зв`язку із невиконанням рішення суду. Крім того зауважив, що станом на 27.02.2024 боржник не виконав рішення суду та на адресу відділу не надходили жодні відомості щодо виконання такого рішення.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Суд встановив, що рішенням від 24.12.2021 у справі № 580/6367/21, яке набрало законної сили 08.08.2023, Черкаський окружний адміністративний суд, зокрема, зобов`язав Михайлівську сільську раду повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 28 липня 2021 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення загальною площею 7,1452 га у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:1711, розташованої в адмінмежах Жаботинської сільської ради Кам`янського району Черкаської області за межами населеного пункту та передання у власність: ОСОБА_2 земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:1803 площею 1,7863 га для ведення особистого селянського господарства; ОСОБА_3 земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:1802 площею 1,7863 га для ведення особистого селянського господарства; ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:1801 площею 1,7863 га для ведення особистого селянського господарства та прийняти рішення відповідно до вимог статті 118 Земельного кодексу України у місячний строк від дати набрання законної сили вказаним рішенням.

На підставі заяв позивачів у вказаній справі, 07.12.2023 суд видав 3 виконавчі листи (кожному стягувачу) про зобов`язання Михайлівську сільську раду повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 28 липня 2021 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення загальною площею 7,1452 га у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:1711, розташованої в адмінмежах Жаботинської сільської ради Кам`янського району Черкаської області за межами населеного пункту та передання у власність: ОСОБА_2 земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:1803 площею 1,7863 га для ведення особистого селянського господарства; ОСОБА_3 земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:1802 площею 1,7863 га для ведення особистого селянського господарства; ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:1801 площею 1,7863 га для ведення особистого селянського господарства та прийняти рішення відповідно до вимог статті 118 Земельного кодексу України у місячний строк від дати набрання законної сили вказаним рішенням.

Згідно постанов головного державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 08.12.2023, на примусовому виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувають виконавчі провадження, зокрема:

- ВП № 73548057 із виконання виконавчого листа Черкаського окружного адміністративного суду від 07.12.2023 № 580/6367/21 (стягувач ОСОБА_3 );

- ВП № 73548385 із виконання виконавчого листа Черкаського окружного адміністративного суду від 07.12.2023 № 580/6367/21 (стягував ОСОБА_3 ).

Постанови головного державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 08.12.2023 направлені позивачу (№ відправлення 186) та вручені 19.12.2023 (що підтверджується відомостями трекінгу Укрпошти).

18.12.2023 Михайлівська сільська рада направила відповідачу лист № 02-09/3759 в якому зазначила, що Михайлівська сільська рада не підпадає під перелік боржників, визначений абз. 5 п.4 розділу І Інструкції 512/5, оскільки в ньому зазначені лише міські, районні або селищні ради, а вимоги до сільської ради відсутні, у зв`язку із чим зазначив, що постанова про відкриття ВП підлягає скасуванню, а виконавчий документ поверненню стягувачу.

20.12.2023 Михайлівська сільська рада прийняла рішення № 36-38/VIII Про розгляд рішення Черкаського окружного адміністративного суду справа № 580/6367/21, яким відмовила громадянам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 у затвердженні проекту землеустрою.

Листом від 29.12.2023 № 37504 відповідач повідомив позивача, що звернення позивача від 18.12.2023 не підлягають розгляду у порядку ст. 74 Закону України Про виконавче провадження.

29.12.2023 державний виконавець у ВП № 73548057, ВП № 73548385 прийняв постанови про накладення штрафу у розмірі 5100 грн у зв`язку із невиконанням рішення суду.

Вважаючи постанови про накладення штрафу протиправними, позивач звернувся до суду.

Під час вирішення спору по суті суд зазначає таке.

Спірні відносини врегульовані Законом України Про виконавче провадження від 02.06.2016 № 1404-VІІІ (далі Закон № 1404-VIII).

Згідно статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини другої статті 74 Закону № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII передбачено, що примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Приписами статті 5 Закону № 1404-VIII визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та, у передбачених цим Законом випадках, на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Частиною першою статті 13 Закону № 1404-VIII встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ст. 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частина 4 ст. 19 Закону № 1404-VIII встановлює, що сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Відповідно до ст.63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Аналіз вказаних положень вказує на обов`язок боржника виконати рішення суду та повідомити про його виконання державного виконавця. В свою чергу, у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу.

Суд встановив, що отримавши постанови про відкриття виконавчих проваджень позивач звернувся до державного виконавця із листом, в якому вказав, що Михайлівська сільська рада не підпадає під перелік боржників визначений абз. 5 п.4 розділу І Інструкції 512/5, оскільки в ньому зазначені лише міські, районні або селищні ради, а вимоги до сільської ради відсутні.

Разом з тим, суд врахував, що станом на дату прийняття постанов про накладення штрафу (29.12.2023) у матеріалах справи відсутні жодні докази, що вказували б на повідомлення позивачем державного виконавця про виконання рішення суду.

Відповідно до абз. 5 п. 4 розділу І Інструкції 512/5 відділу примусового виконання рішень управлінь забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України підвідомчі рішення, за якими: боржниками є територіальні органи центральних органів виконавчої влади та їх структурні підрозділи, місцеві суди, міські, районні або селищні ради чи районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, окружні прокуратури, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи.

Суд зазначає, що абз. 5 п.4 розділу І Інструкції 512/5 містить загальний перелік боржників, щодо яких відповідачу підвідомчі рішення, до якого включені органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування та суди за територіальною ознакою. При цьому зміст вказаного пункту вказує, що зазначений у ньому перелік не є вичерпним та стосується усіх без виключення органів місцевого самоврядування.

З урахуванням зазначеного, доводи про відсутність у відповідача повноважень щодо відкриття виконавчих проваджень стосовно позивача суд вважає необґрунтованими.

Суд врахував, що відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Таким чином, судове рішення, яке набрало законної, сили має бути виконане, що вказує на обов`язок позивача, як боржника у ВП № 73548057, ВП № 73548385 діяти у відповідності із вимогами Закону № 1404-VIII.

Стосовно доводів позивача щодо протиправності дій державного виконавця по стягненню з позивача двічі штрафу, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 5 ст. 373 КАС України якщо судове рішення прийнято на користь декількох позивачів або проти декількох відповідачів, або якщо виконання повинно бути проведено в різних місцях чи рішенням передбачено вчинення кількох дій, видаються декілька виконавчих документів, у яких зазначаються один стягувач та один боржник, а також визначається, в якій частині необхідно виконати судове рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

Суд зазначає, що у зв`язку із тим, що у справі № 580/6367/21 позивачами виступили три особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у відповідності до вимог ч. 5 ст. 373 КАС України кожному із вказаних осіб видані виконавчі листи у відповідній зобов`язальній частині рішення суду. Вказані виконавчі листи, у свою чергу, є окремими виконавчими документами та слугують підставою для відкриття окремих виконавчих проваджень та здійснення відповідних виконавчих дій, зокрема і прийняття постанов про накладення штрафів.

З урахуванням зазначеного, доводи позивача про відсутність правових підстав для прийняття оскаржуваних постанов про накладення штрафів та допущення процедурних порушень під час їх прийняття не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, у зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог належить відмовити.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 271, 272, 287, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

1) позивач Михайлівська сільська рада (20825, Черкаська область, Черкаський район, с. Михайлівка, вул. Героїв Майдану, 17, );

2) відповідач Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (18028, м. Черкаси, проспект Хіміків, 50).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 04.03.2024.

Суддя Василь ГАВРИЛЮК