Справа № 560/16651/23
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2024-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/16651/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Салюк П.І.

Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.

04 березня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Боровицького О. А. Курка О. П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 листопада 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування вимоги,

В С Т А Н О В И В :

позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, в якому просила:

визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного Управління ДПС у Хмельницькій області №Ф-894-17 від 14.07.2023;

стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 гривень та витрати на правову допомогу в розмірі 6000,00 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що в неї не може бути і немає боргів зі сплати ЄСВ. Вказує, що є особою визнаною інвалідом 3 групи та відповідно отримує пенсію призначену державою. Разом з тим, вказані обставини при винесенні оскарженої вимоги відповідач безпідставно не врахував. Позивач підприємницькою діяльністю у період з 2017 року по травень 2020 року (дата припинення підприємницької діяльності) фактично не займалася і не отримувала доходів як ФОП. Між позивачем і відповідачем не укладався договір про добровільну участь позивача у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, а помилкова подача позивачем звітів за 2019 - 2020 роки не свідчить про її добровільну участь у системі страхування.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 листопада 2023 року позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного Управління ДПС у Хмельницькій області №Ф-894-17 від 14.07.2023.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу, що в силу вимог ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) була зареєстрована, як фізична особа-підприємець з 18.04.2011, вид діяльності згідно з КВЕД: 96.02 - надання послуг перукарнями та салонами краси. 26.08.2020 проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності за її рішенням.

10.12.2020 ФОП ОСОБА_1 подано звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2019 рік №48620861, 2020 рік №48629885 згідно з якими самостійно нарахована сума єдиного внеску становить 16212,02 грн.

У зв`язку з набранням чинності Закону України від 04 грудня 2020 року №1072-ІХ "Про внесення змін до Податкового Кодексу України та інших законів України щодо соціальної підтримки платників податків на період здійснення обмежувальних протиепідемічних заходів, запроваджених з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короно вірусом SARS-CoV-2" пунктом 1915 Закону №1072 продовжено процедури, передбачені при списані сум недоїмки з єдиного внеску, також штрафів і пені.

Списання заборгованості зі сплати єдиного внеску здійснювалось щодо недоїмки зі сплати єдиного внеску, несплаченої станом на 01.12.2020 за період з 01.01.2017 до 01.12.2020, а також щодо штрафів та пені, нарахованої на ці суми недоїмки за період з 01.01.2017 включно до дати подання заяви про списання.

Позивачем подано заяву про списання сум недоїмки, штрафів та пені 10.12.2020 №46968/ФОП.

Згідно з даними інформаційно-комунікаційних систем Державної податкової служби України заборгованість по ЄСВ на день списання становила 36075,48 грн., фактично списано 04.02.2021 та 23.02.2021 борг на суму 21648,59 грн., 700,91 грн. не підлягав списанню у зв`язку з тим, що на дату списання проведено стягнення заборгованості органом державної виконавчої служби:

Не підлягає списанню 13725,98 грн., з них:

- недоїмка зі сплати єдиного внеску яка виникла після 01.12.2020 -10703,66 грн. (згідно з самостійно поданими звітами по ЄСВ за 2019 та 2020 роки) та штрафна санкція та пеня на суму боргу, який виник до 01.01.2017 в сумі 3022,32 грн.

Станом на 28.09.2023 заборгованість в ІКП платника по коду платежу 71040000 (єдиний внесок для фізичних осіб - підприємців, у т.ч. які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність) становить 16043,36 грн., з них:

- недоїмка зі сплати єдиного внеску яка виникла після 01.12.2020 -10703,66 грн. (згідно з самостійно поданими звітами по ЄСВ за 2019 та 2020 роки); штрафна санкція та пеня на суму боргу, який виник до 01.01.2017 в сумі 3022,32 грн.;

- штрафна санкція та пеня на суму боргу, які виникли в результаті проведеного стягнення заборгованості органом державної виконавчої служби після самостійного подання звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2019 рік, 2020 рік в сумі 2317,38 грн.

З огляду на викладене відповідачем сформована податкова вимога з якою позивач не погоджується, тому звернулася до суду з цим позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості заявлених позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення визначає Закон України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 08.07.2010 №2464-VI (далі - Закон №2464-VI).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 Закону №2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок (п.3 ч.1 ст.1 Закону №2464-VI ).

Згідно із ч.2 ст.2 Закону №2464-VI виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Положеннями ч.4 ст.4 Закону №2464-VI визначено, що особи, зазначені у п.п.4, 5 та 5-1 ч.1 цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або за вислугу років, або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.1 Закону №2464 недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена податковим органом у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно зі ст.25 Закону №2464 рішення, прийняті податковими органами та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами. Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов`язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок. У разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

Слід також зазначити, що згідно із п.3 розділу ІІІ Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 №435, фізичні особи-підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему, та члени фермерського господарства звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Звіт зазначеними особами не подається.

У разі самостійного визначення бази нарахування єдиного внеску фізичні особи-підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему, члени фермерських господарств, які отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу, формують та подають до органів доходів і зборів Звіт самі за себе відповідно до пунктів 10, 11 розділу IV цього Порядку один раз на рік у терміни, визначені пунктами 2, 5 цього розділу. Звітним періодом є календарний рік.

Отже, звільнення фізичної особи-підприємця, який обрав спрощену систему оподаткування, від сплати єдиного внеску можливе при наявності двох умов, по-перше, така особа повинна мати статус пенсіонера за віком або за вислугу років, чи мати статус особи з інвалідністю, по-друге, отримувати відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу.

При цьому, виключення з вказаної категорії осіб становлять тільки ті фізичні особи-підприємці, які добровільно беруть участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Порядок укладання договору про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування встановлений у ч.3 ст.10 Закону №2464-VI, а саме особи, зазначені у ч.1 цієї статті, подають до податкового органу за місцем проживання відповідну заяву в порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування. Податковий орган, що отримав заяву про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, має право перевіряти викладені в заяві відомості та вимагати від особи, яка подала заяву, документи, що підтверджують зазначені відомості. З особою, яка подала заяву про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, податковим органом в строк не пізніше ніж 30 календарних днів з дня отримання заяви укладається договір про добровільну участь відповідно до типового договору, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Таким чином, підставою для нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на добровільних засадах є укладання договору про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Так, добровільна участь особи, яка виявила бажання бути платником єдиного внеску, передбачає собою укладення договору на добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач, будучи суб`єктом господарювання, не приймала добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

При цьому відповідачем не надано ні суду першої інстанції, ні в ході апеляційного розгляду справи жодних доказів звернення позивача із заявою про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування та відповідно укладання з нею договору про добровільну участь.

Водночас, судом першої інстанції обґрунтовано враховано, що позивач є особою з інвалідністю 3 групи та отримує пенсію по інвалідності, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 .

Зважаючи на викладене позивач звільнена від сплати єдиного внеску, а договору про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування не укладала, сума ЄСВ з неї не стягується.

Стосовно доводів апелянта про те, що платником податку було самостійно подано звіт з ЄСВ, а також самостійно визначено податкове зобов`язання, то колегія суддів враховує, що звіт помилково поданий особою, яка звільнена від сплати ЄСВ, не являється згодою на добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування , а тому не є підставою для винесення вимоги про сплату боргу.

При цьому, подана відповідачем копія такого звіту не містить відповідних обов`язкових реквізитів (підпис, печатка, електронний цифровий підпис, тощо) на підтвердження подання такого звіту саме позивачем, а не будь-якою іншою особою.

Так, при поданні копії Звіту відповідачем порушено пункт 5.22 ДСТУ 4163:2020 "Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів" оскільки такий обов`язковий реквізит як підпис особи яка склала документ повинен містити найменування посади особи, яка підписує документ, особистий підпис, ініціал(и) і прізвище, однак на наданій відповідачем копії Звіту в графі "підпис" сам особистий підпис ОСОБА_2 - відсутній.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів в повній мірі погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимога про сплату боргу (недоїмки) є протиправною та підлягає скасуванню, що не спростовано доводами апеляційної скарги.

Зважаючи на те, що відповідачем в апеляційній скарзі не наведено жодного обґрунтування стосовно стягнення з нього судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. при вирішенні даної справи, то колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції у відповідній частині не оскаржується, а відтак, з урахуванням вимог ст.308 КАС України йому не надається оцінка.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про обґрунтованість позову і доводи апеляційної скарги не спростовують зазначених висновків.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв обґрунтоване рішення щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, з`ясував всі обставини справи, які мають значення для її вирішення та не допустив порушення норм матеріального і процесуального права, що вказує на безпідставність доводів апелянта.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 листопада 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Боровицький О. А. Курко О. П.