Справа № 600/4071/22-а
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2024-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/4071/22-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Левицький В.К.

Суддя-доповідач - Граб Л.С.

04 березня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Сторчака В. Ю. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 14 листопада 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішення про застосування штрафних санкцій, вимоги про сплату боргу (недоїмки),

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернівецькій області, в якому просила визнати протиправними та скасувати:

-податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 10.01.2022 № 00000/60/Ж10/24-13-07-09-06, № 00000/61/Ж10/24-13-07-09-06, № 00000/65/Ж10/24-13-07-09-06;

-рішення від 10.01.2022 № 00000/64/Ж10/24-13-07-09-06 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску; вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 10.01.2022 № Ф-00000/63/Ж10/24-13-07-09-06; вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 14.02.2022 № Ф-0709-2404.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 14 листопада 2023 позов задоволено:

-визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 10.01.2022 № 00000/60/Ж10/24-13-07-09-06;

-визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 10.01.2022 № 00000/61/Ж10/24-13-07-09-06;

-визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 10.01.2022 № Ф-00000/63/Ж10/24-13-07-09-06;

-визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 10.01.2022 № 00000/64/Ж10/24-13-07-09-06;

-визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 14.02.2022 № Ф-0709-2404.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.

За правилами п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована 03.11.2017 як фізична особа-підприємець та взята на облік як платник податків 03.11.2017. Місце знаходження: АДРЕСА_1 . Основними видами діяльності позивача є: обслуговування напоями; діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування; роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

24.06.2020 внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про припинення підприємницької діяльності позивача, як фізичної особи підприємця.

19.10.2021 ГУ ДПС у Чернівецькій області видано наказ № 1471-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 », яким наказано провести документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 з 22.11.2021 тривалістю 5 робочих днів, з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів, з питань обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 03.11.2017 по 25.06.2020.

На підставі вказаного наказу, відповідачем виписано повідомлення № 1602/Ж4/24-13-07-09 від 19.10.2021 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки.

У зв`язку з проведенням документальної позапланової перевірки, 19.10.2021 ГУ ДПС у Чернівецькій області сформовано запит № 12719/6/24-13-07-09 про надання документів, в якому запропоновано позивачу надати в термін до 15 год. 00 хв. 22.11.2021 до ГУ ДПС у Чернівецькій області копії документів щодо здійснення господарської діяльності за період з 03.11.2017 по 25.06.2020.

Наказ № 1471-п від 19.10.2021 та повідомлення № 1602/Ж4/24-13-07-09 від 19.10.2021 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, запит від 19.10.2021 № 12719/6/24-13-07-09 про надання документів направлено відповідачем на податкову адресу позивача ( АДРЕСА_1 ) рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Згідно довідки Укрпошти від 27.10.2021, поштове відправлення адресоване позивачу повернуто відповідачу з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» .

Оскільки в термін до 15 год. 00 хв. 22.11.2021 позивачем не було надано документи пов`язані із здійсненням господарської діяльності, 26.11.2021 відповідачем складено акт про ненадання (незбереження) документів № 942/Ж6/24-13-07-09/ НОМЕР_1 .

На підставі наказу ГУ ДПС у Чернівецькій області від 19.10.2021 № 1471-п, відповідачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 за період з 03.11.2017 по 25.06.2020 щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів з питань обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за результатами якої складено акт від 02.12.2021 № 5285/Ж5/24-13-07-09/ НОМЕР_1 .

За результатами проведеної документальної позапланової невиїзної перевірки відповідачем зроблено висновки про порушення позивачем:

-п. 44.1, п. 44.6 ст. 44 ПК України - платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 не представлено для проведення перевірки первинні бухгалтерські документи, регістри бухгалтерського обліку, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством;

-п. 44.1, п. 44.6 ст. 44, п. 177.10 ст. 177 Податкового кодексу України, платником податків фізичною собою ОСОБА_1 не представлено для перевірки книгу обліку доходів та витрат;

-п.п. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16, п.п. 49.18.5. п. 49.18 ст. 49, п. 177.11 ст. 177 Податкового кодексу України-не подання ліквідаційної податкової декларації про майновий стан та доходи щодо отриманих доходів на загальній системі оподаткування за період з 01.01.2020 по 25.06.2020;

-п.п. 164.1.1, п.п. 164.1.3 п. 164.1 cт. 164, п. 177.1, п. 177.2, п.п. 177.4.5, п. 177.4 ст.177 ПК України-донараховано податок з доходів фізичних осіб від здійснення господарської діяльності на загальну суму 48641,46 грн, у тому числі за 2018 рік в сумі 27880,96 грн, за 2019 рік в сумі 17713,08 грн, за період з 01.01.2020 по 25.06.2020 в сумі 3047,42 грн;

-п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України - заниження військового збору від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 4053,46 грн, в тому числі за 2018 рік в сумі 2323,41 грн, за 2019 рік в сумі 1476,09 грн, за період з 01.01.2020 по 25.06.2020 в сумі 253,95 грн.

-п.4 ч.2 ст.6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску На загальнообов`язкове державне соціальне страхування", п. 11 розділу ІІІ Порядку № 435 - не подано ліквідаційний звіт про суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2020 по 25.06.2020;

-абз.1 п.2 ч.1 ст.7, п.2 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування"-не нараховано єдиний внесок, який підлягає нарахуванню з оподатковуваного доходу на суму доходу (прибутку) на загальну суму 44390,87 грн, в тому числі за 2018 рік в сумі 28792,29 грн, за 2019 рік в сумі 14559,52 грн, за період з 01.01.2020 по 25.06.2020 в сумі 1039,06 грн;

-п.п. 49.18.1 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України - не подано Декларації акцизного податку за грудень 2017 року, за квітень 2020 року та за травень 2020 року.

Акт документальної позапланової невиїзної перевірки від 02.12.2021 № 5258/Ж5/24-13-07-09-13/ НОМЕР_1 направлено платнику податків фізичній особі- ОСОБА_1 листом від 03.12.2021 №14818/6/24-13-07-09 рекомендованою поштою з повідомленням про вручення на податкову адресу: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки Укрпошти від 15.12.2021 рекомендоване поштове відправлення адресоване позивачу повернуто відповідачу із зазначенням причини повернення: "адресат відсутній за вказаною адресою".

На підставі висновків акту документальної позапланової невиїзної перевірки, 10.01.2022 відповідачем винесено наступні рішення:

-податкове повідомлення-рішення № 00000/60/Ж10/24-13-07-09-06, яким збільшено позивачу суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 60039,97 грн, в т.ч. за податковими зобов`язаннями у сумі 48641,46 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у сумі 11398,51 грн;

-податкове повідомлення-рішення № 00000/61/Ж10/24-13-07-09-06, яким збільшено позивачу суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір на загальну суму 5003,33 грн, в т.ч. за податковими зобов`язаннями у сумі 4053,45 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у сумі 949,88 грн;

-податкове повідомлення-рішення № 00000/65/Ж10/24-13-07-09-06, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 1020,00 грн;

-рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно ненарахованого єдиного внеску № 00000/64/Ж10/24-13-07-09-06, яким позивачу донараховано 44390,87 грн єдиного внеску та застосовано штрафні санкції у розмірі 11549,59 грн;

-вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-00000/63/Ж10/24-13-07-09-06 про сплату єдиного внеску у розмірі 44390,87 грн.

Про прийняті рішення за результатами позапланової невиїзної перевірки відповідач повідомив позивача листом від 11.01.2021 № 175/6/24-13-07-09 рекомендованою поштою з повідомленням про вручення на податкову адресу: АДРЕСА_1 .

Згідно відмітки в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, позивач особисто отримав вказане вище поштове відправлення 17.01.2022.

14.02.2022 ГУ ДПС у Чернівецькій області винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-0709-2404 про сплату єдиного внеску у розмірі 53858,38 грн, в т.ч.: недоїмка в сумі 42308,79 грн та штрафи у сумі 11549,59 грн.

Доказів вручення вказаної вимоги позивачу, відповідач до суду не надав.

Вказані рішення оскаржені позивачем до ДПС України, однак залишені без задоволення.

В подальшому, ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підпунктом 19-1.1.16 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України врегульовано, що контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу: здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального.

За приписами підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Контролюючі органи на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 ПК України мають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.

У пункті 61.1 статті 61 ПК України міститься визначення, що податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Податковий контроль відповідно до підпункту 62.1.3 пункту 62.2 статті 62 ПК України здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин, вичерпний перелік яких визначено у п. 78.1 ст. 78 ПК України.

П.п.78.1.7. п.78.1. ПК України визначено, що документальна позапланова перевірка здійснюється у випадку, коли розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

Статтею 79 ПК України закріплено особливості проведення документальної невиїзної перевірки

Так, згідно з п.79.1. ст.79 зазначеного Кодексу - документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Пунктом 79.2 ст.79 ПК України передбачено, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Отже однією з правових підстав для призначення документальної позапланової перевірки платника податків є припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця (підпункт 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 ПК України).

У підпункті 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 ПК України зазначено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності обставин, коли розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

Пунктом 79.2 цієї статті встановлено, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Пунктом 79.3 статті 79 ПК України врегульовано, що присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова.

Незважаючи на необов`язковість присутності платника податків під час проведення документальних невиїзних перевірок, останній все ж має право бути присутнім. Такий висновок узгоджується з приписами підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 ПК, відповідно до якого платник податків має право бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом.

За наявності письмового звернення платника податків замість документальної невиїзної перевірки може проводитися документальна виїзна перевірка (пункт 79.5 статті 79 ПК).

Аналіз вищезазначених правових норм свідчить про те, що у посадових осіб контролюючого органу виникає право на проведення документальної позапланової невиїзної перевірки за сукупності двох умов: наявності визначених законом підстав для її проведення (правова підстава) та надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки (формальна підстава).

При цьому абзац другий пункту 79.2 статті 79 ПК України визначає, що виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної позапланової перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом.

Судовою палатою з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду при прийнятті постанови 21 лютого 2020 року у справі №826/17123/18 сформовано правовий висновок, згідно якого у разі оскарження наслідків проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Так, судом першої інстанції встановлено, що наказ ГУ ДПС у Чернівецькій області від 19.10.2021 № 1471-п, повідомлення № 602/Ж4/24-13-07-09 від 19.10.2021 про проведення документальної невиїзної перевірки та запит від 19.10.2021 № 12719/6/24-13-07-09 про надання документів щодо здійснення господарської діяльності за період з 03.11.2017 по 25.06.2020, направлено відповідачем на податкову адресу позивача ( АДРЕСА_1 ) рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Згідно довідки Укрпошти від 27.10.2021, поштове відправлення, адресоване позивачу, повернуто відповідачу з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Оскільки у термін до 15 год. 00 хв. 22.11.2021 позивачем не було надано документи пов`язані із здійсненням господарської діяльності, 26.11.2021 відповідачем складено акт про ненадання (незбереження) документів № 942/Ж6/24-13-07-09/ НОМЕР_1 .

Матеріалами справи підтверджується, що 03.07.2021 позивач виїхала за межі території України.

Водночас, відповідач не надав суду доказів на підтвердження перебування ОСОБА_1 на території України під час проведення документальної невиїзної перевірки, а також отримання останньою поштової кореспонденції за місцем проживання (податковою адресою), на яку їй направлялися копія наказу від 19.10.2021 № 1471-п та повідомлення про проведення позапланової перевірки № 602/Ж4/24-13-07-09 від 19.10.2021.

Що стосується порушень податкового законодавства, виявлених відповідачем під час проведення перевірки, колегія суддів вказує на наступне.

Згідно тверджень позивача, у 2018 2020 роках останньою понесені витрати, що пов`язані із підприємницькою діяльністю, на загальну суму 347221,35 грн, в тому числі: у 2018 році - 187921,76 грн; у 2019 році - 150816,15 грн; у 2020 році - 8483,44 грн, а саме:

1) витрати, пов`язані з придбанням товарів-311360,85 грн, що підтверджуються видатковими накладними з квитанціями про оплату за товар, в тому числі у 2017 році - 5470,29 грн. (реалізовано у 2018 році), у 2018 році - 164171,47 грн, у 2019 році - 137248,65 грн, у 2020 році - 4470,44 грн;

2) витрати на придбання реєстратора розрахункових операцій 4760,00 грн, що підтверджуються накладною від 19.11.2017 № 1/11/17 та квитанцією до прибуткового касового ордеру від 09.01.2018 № 1/18; на сервісне обслуговування реєстратора розрахункових операцій 3630,00 грн, в тому числі у 2018 році 1290,00 грн, у 2019 році - 2340,00 грн;

3) витрати на придбання ліцензій на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами 937,50 грн, в т.ч. у 2018 році-750 грн, у 2019 році 187,50 грн. (оригінали квитанцій про сплату знаходяться у справах ГУ ДПС у Чернівецькій області та відображені у облікових картках платника податків);

4) витрати на сплату єдиного соціального внеску від підприємницької діяльності 26533,00 грн, в тому числі за 2018 рік - 11480,00 грн, за 2019 рік - 11040,00 грн та за 2020 рік - 4013,00 грн.

Однак, на думку позивача, під час проведення перевірки відповідачем лише частково враховано витрати, які були понесені в сумі 27470,50 грн, а саме: витрати на сплату єдиного соціального внеску від підприємницької діяльності-26533,00 грн; витрати на придбання ліцензій на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами - 937,50 грн.

При цьому, ОСОБА_1 надала суду висновок судового експерта Перепелюк С.М. № 50 від 28.09.2023 за результатами проведення судово-економічної експертизи у справі № 600/4071/22-а.

Як вбачається зі змісту висновку судово-економічної експертизи № 50 від 28.09.2023, вказана експертиза проведена судовим експертом Перепелюк С.М., який внесений до реєстру атестованих судових експертів та попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, у відповідності до ст. 384 КК України.

На вирішення судово-економічної експертизи поставлено наступні питання:

-чи підтверджуються документально висновки зазначені в акті Головного управління ДПС у Чернівецькій області №5258/Ж5/24-13-07-09- 13/ від 02.12.2021 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 за період діяльності з 03.11.2017 по 25.06.2020 щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів, з питань обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» щодо:

донарахування податку з доходів фізичних осіб від здійснення господарської діяльності на загальну суму 48641,46 грн, в т.ч. за 2018 рік в сумі 27880,96 грн, за 2019 рік в сумі 17713,08 грн, за період з 01.01.2020 по 25.06.2020 в сумі 3047,42 грн;

донарахування військового збору в сумі 4053,46грн, в т.ч. за 2018 рік в сумі 2323,41 грн, за 2019 рік в сумі 1 476,09 грн, за період з 01.01.2020 по 25.06.2020 в сумі 253,95 грн;

донарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на загальну суму 44390,87 грн, в т.ч. за 2018 рік в сумі 28792,29 грн, за 2019 рік в сумі 14559,52 грн, за період з 01.01.2020 по 25.06.2020 в сумі 1039,06 грн,

враховуючи дані щодо отриманого ФОП ОСОБА_1 доходу (дані на сторінці 3 акту перевірки), дані щодо понесених ФОП ОСОБА_1 витрат на сплату податків (дані сторінки 9 акту перевірки) та дані видаткових накладних ТОВ «Клас і К», ТОВ «Рома» з квитанціями про оплату, квитанціями до прибуткових касових ордерів, фіскальними чеками за 2018-2020 роки?

Так, судовий експерт, надаючи відповідь на поставленні запитання зокрема вказала, що донарахування податку з доходів фізичних осіб від здійснення господарської діяльності в сумі 48641,46 грн, військового збору в сумі 4053,46 грн та єдиного внеску в сумі 44390,87 грн за період 2018 - 2020 роки, виникли в наслідок того, що контролюючим органом включено до доходу ФОП ОСОБА_1 , за перевіряємий період, суму 20943,09 грн на підставі наявних в інформаційних базах даних ДПС України та виключено з витрат ФОП ОСОБА_1 за вказаний період суму 253300,25 грн, у зв`язку із ненаданням підтверджуючих документів.

Також у висновку експерта зафіксовано, що відповідно до даних акту перевірки №5258/Ж5/24-13-07-09-13/ від 02.12.2021, сторінка 3, зазначено: «Згідно відомостей, що містяться в інформаційній базі даних, ІС Податковий блок"- «виторги РРО», виторги по РРО становлять: за 2018 рік - 186867,05 грн, в тому числі акцизний податок 8898,42 грн; за 2019 рік 123647,85 грн, в тому числі акцизний податок 5888,03 грн; за період з 01.01.2020 по 25.06.2020 - 21990,25 грн, в тому числі акцизний податок 1047,16 грн».

При цьому, у висновку зазначено, що перевіряючими при визначені оподатковуваного доходу ФОП ОСОБА_1 за 2018-2019 роки, використано дані податкових декларацій приватного підприємця, а не дані що містяться в інформаційній базі даних, ІС Податковий блок"- «виторги РРО», а саме: за 2018 рік 177968,63 грн без акцизного податку; за 2019 рік 177759,85 грн без акцизного податку; за 2020 рік 20943,09 грн.

Крім того, у висновку зазначено, що згідно Акту перевірки №5258/Ж5/24-13-07-09-13/ від 02.12.2021, сторінка 9, «... сума витрат, які понесені платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 та підтверджені документально всього в сумі - 27470,50 грн, в тому числі - за 2018 рік - 12230,00 грн, (11480,00 грн - ЄСВ за кодом платежу 7104000 грн, 750,00 грн оплата за ліцензії), за 2019 рік 11227,50 грн (11040,00 грн ЄСВ за кодом платежу 7104000 грн, 187,50 грн оплата за ліцензії), за період з 01.01.2020 по 25.06.2020 - 4013,00 грн (4013,00 грн - ЄСВ за кодом платежу 7104000 грн)».

Водночас, в наданих на дослідження документах знаходяться видаткові накладні ТОВ «Клас і К», ТОВ «Рома» з квитанціями про оплату, квитанціями до прибуткових касових ордерів, фіскальними чеками за 2018-2020 роки, які документально підтверджують придбання та проведення ОСОБА_1 товарно-матеріальних цінностей, а саме: за 2018 рік на суму - 142899,77 грн з ПДВ, за 2019 рік на суму - 87389,65 грн з ПДВ, за 2020 рік на суму - 4472,44 грн з ПДВ.

Окрім іншого, судовим експертом проведено розрахунок сум податку на доходи фізичних осіб від здійснення господарської діяльності, військового збору та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування ФОП ОСОБА_1 , за період 2018-2020 роки.

Зокрема, враховуючи дані щодо отриманого ФОП ОСОБА_1 доходу (дані на сторінці 3 акту перевірки), дані щодо понесених ФОП ОСОБА_1 витрат на сплату податків (дані сторінки 9 акту перевірки) та дані видаткових накладних ТОВ «Клас і К», ТОВ «Рома» з квитанціями про оплату, квитанціями до прибуткових касових ордерів, фіскальними чеками за 2018-2020 роки, судовий експерт прийшов до висновку про документальне підтвердження донарахування позивачу:

-податку з доходів фізичних осіб від здійснення господарської діяльності на загальну суму 2868,07 грн, в т.ч. за 2018 рік в сумі 392,94 грн, за 2019 рік в сумі 232,75грн, за період з 01.01.2020 по 25.06.2020 в сумі 2242,38 грн;

-військового збору в сумі 239,00 грн, в т.ч. за 2018 рік в сумі 32,74 грн, за 2019 рік в сумі 19,40 грн, за період з 01.01.2020 по 25.06.2020 в сумі 186,86грн;

-єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на загальну суму 1039,06 грн, в т.ч. за період з 01.01.2020 по 25.06.2020 в сумі 1039,06 грн.

З огляду на наведене, судовим експертом у висновку № 50 судово-економічної експертизи від 28.09.2023 зазначено, що висновки зазначені в акті Головного управління ДПС у Чернівецькій області №5258/Ж5/24-13-07-09- 13/ від 02.12.2021 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 за період діяльності з 03.11.2017 по 25.06.2020 щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів, з питань обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» щодо:

донарахування податку з доходів фізичних осіб від здійснення господарської діяльності на загальну суму 48641,46 грн, в т.ч. за 2018 рік в сумі 27880,96 грн, за 2019 рік в сумі 17713,08 грн, за період з 01.01.2020 по 25.06.2020 в сумі 3047,42 грн;

донарахування військового збору в сумі 4053,46грн, в т.ч. за 2018 рік в сумі 2323,41 грн, за 2019 рік в сумі 1 476,09 грн, за період з 01.01.2020 по 25.06.2020 в сумі 253,95 грн;

донарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на загальну суму 44390,87 грн, в т.ч. за 2018 рік в сумі 28792,29 грн, за 2019 рік в сумі 14559,52 грн, за період з 01.01.2020 по 25.06.2020 в сумі 1039,06 грн,

враховуючи дані щодо отриманого ФОП ОСОБА_1 доходу (дані на сторінці 3 акту перевірки), дані щодо понесених ФОП ОСОБА_1 витрат на сплату податків (дані сторінки 9 акту перевірки) та дані видаткових накладних ТОВ «Клас і К», ТОВ «Рома» з квитанціями про оплату, квитанціями до прибуткових касових ордерів, фіскальними чеками за 2018-2020 роки, документально не підтверджуються.

Статтею 108 КАС України встановлено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 90 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивованим у судовому рішенні.

Як вбачається із акту документальної позапланової невиїзної перевірки від 02.12.2021 в період з 03.11.2017 по 25.06.2020 позивач здійснював господарську діяльність на загальній системі оподаткування та отримував дохід від здійснення торгівельної діяльності алкогольними напоями та тютюновими виробами з використанням РРО.

Проведеною перевіркою задекларованих показників в колонці 4 додатку Ф2 до податкових декларацій про майновий стан і доходи «сума одержаного доходу» за період з 03.11.2017 по 25.06.2020 у загальній сумі 315263,20 грн, в тому числі за період з 03.11.2017 по 31.12.2017 у сумі 0,00 грн, за 2018 рік - у сумі 187780,05 грн, за 2019 рік - у сумі 127483,15 грн, за період з 01.01.2020 по 25.06.2020 - декларацію не подано, на підставі наявної інформації в базах даних ДПС України, що виторгів РРО, встановлено заниження задекларованих платником податків - фізичною особою ОСОБА_1 показників у колонці 4 додатку Ф2 до податкової декларації про майновий стан і доходи за період: 01.01.2020 по 25.06.2020.

Згідно відомостей, що містяться в інформаційній базі даних «ІС Податковий блок» - «виторги РРО», виторги по РРО становлять за період з 01.01.2020 по 25.06.2020 - 21990,25 грн, в тому числі: акцизний податок 1047,16 грн, сума отриманого доходу становить 20943,09 грн.

Перевіркою задекларованих показників за період з 01.01.2020 по 25.06.2020 встановлено, що платником податків фізичною особою ОСОБА_1 не подано ліквідаційну податкову декларація про майновий стан та доходи щодо отриманих доходів на загальній системі, в результаті чого встановлено заниження загального річного оподаткованого доходу на суму 20943,09 грн.

В акті позапланової перевірки зазначено, що позивачем не представлено для перевірки Книгу обліку доходів та витрат.

Крім того, в акті документальної позапланової невиїзної перевірки від 02.12.2021 відображено, що платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 в порушення п.п. 177.4.5 п. 177.4 ст. 177 ПК України не збережено та не надано для проведення перевірки документів щодо підтвердження витрат зазначених в Деклараціях про майновий стан та доходи та додатку Ф2 до неї за період з 03.11.2017 по 25.06.2020, про що було складено акт про ненадання документів для проведення позапланової перевірки від 26.11.2021 №942/Ж6/24-13-07-09/ НОМЕР_1 .

Перевіркою встановлено, що сума витрат, які понесені платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 та підтверджені документально всього в сумі - 27470,50 грн, в тому числі: за 2018 рік - 12230,00 грн (11480,00 грн - ЄСВ за кодом платежу 7104000; 750,00 грн - оплата за ліцензії); за 2019 рік - 11227,50 грн (11040,00 грн. - ЄСВ за кодом платежу 7104000; 187,50 грн - оплата за ліцензії); за період з 01.01.2020 по 25.06.2020 - 4013,00 грн (4013,00 грн - ЄСВ за кодом платежу 7104000). Суми сплаченого ЄСВ за себе всього - 26533,00 грн, в тому числі за 2018 рік в сумі 11480,00 грн, за 2019 рік в сумі 11040,00 грн та за період з 01.01.2020 по 25.06.2020 4013,00 грн, які знайшли свої відображення в інтегрованій картці платника податків за кодом платежу 7104000, та відповідно зазначені в додатку № 5 Звіту по Єдиному внеску, вартість ліцензій в сумі 937,50 грн, в т.ч.: за 2018 рік в сумі - 750,00 грн, за 2019 рік 187,50 грн, що зазначено в картці платника податків за кодом платежу 22011100.

Зазначене вище, на думку контролюючого органу, призвело до безпідставного завищення витрат за період з 01.01.2018 по 31.12.2019 всього на суму - 253300,25 грн, в тому числі: за 2018 на суму - 154894,24 грн, за 2019 рік на суму - 98406,01 грн, та заниження валових витрат на суму - 4013,00 грн за період з 01.01.2020 по 25.06.2020.

Враховуючи виявлене порушення, перевіркою правильності визначення оподатковуваного доходу, відображеного в деклараціях про доходи, з даними про суми оподатковуваного доходу, визначеними в ході перевірки, встановлено його заниження на загальну суму 270230,34 грн, у тому числі: за 2018 рік в сумі 154894,24 грн; за 2019 рік в сумі 98406,01 грн; за період з 01.01.2020 по 25.06.2020 в сумі 16930,09 грн.

Виходячи із вищевикладеного, за результатами позапланової документальної невиїзної перевірки контролюючим органом донараховано позивачу:

-податок з доходів фізичних осіб від здійснення господарської діяльності на загальну суму 48641,46 грн, у тому числі за 2018 рік в сумі 27880,96 грн, за 2019 рік в сумі 17713,08 грн, за період з 01.01.2020 по 25.06.2020 в сумі 3047,42 грн;

-військовий збір з оподаткованого (чистого доходу) на загальну суму 4053,46 грн, в тому числі за 2018 рік в сумі 2323,41 грн, за 2019 рік в сумі 1476,09 грн, за період з 01.01.2020 по 25.06.2020 в сумі 253,95 грн;

В той же час, згідно висновку експерта № 50 від 28.09.2023, в наданих на дослідження документах знаходяться видаткові накладні ТОВ «Клас і К», ТОВ «Рома» з квитанціями про оплату, квитанціями до прибуткових касових ордерів, фіскальними чеками за 2018-2020 роки, які документально підтверджують придбання та проведення ОСОБА_1 товарно-матеріальних цінностей, а саме: за 2018 рік на суму 142899,77 грн з ПДВ, за 2019 рік на суму 87389,65 грн з ПДВ, за 2020 рік на суму 4472,44 грн з ПДВ.

Отже, у спірний період позивачем було понесено витрати, пов`язані із підприємницькою діяльністю на загальну суму 234761,86 грн (142899,77 грн + 87389,65 грн + 4472,44 грн), які не було враховано відповідачем в ході проведення позапланової невиїзної перевірки, а також ДПС України під час процедури адміністративного оскарження.

Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції в тій частині, що під час розгляду справи по суті, відповідач не надав до суду належних та допустимих доказів на спростування встановлених обставин по справі стосовно неврахування у складі витрат позивача, відповідно до п.п. 177.4.3 п. 177.4 ст. 177 ПК України, відомості про понесені витрати, пов`язані із підприємницькою діяльністю на загальну суму 234761,86 грн, а також висновку експерта щодо не підтвердження нормативно та документально висновку акту перевірки стосовно порушення позивачем п.п. 164.1.1, п.п.164.1.3 п.164.1 ст. 164, п. 177.1, п.177.2, п.п. 177.4.1, 177.4.2, п.п.177.4.4 п. 174.4 ст.177 ПК України, внаслідок чого донараховано податок з доходів фізичних осіб від здійснення господарської діяльності в загальній сумі 48641,46 грн.

За вказаних обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для скасування податкового повідомлення-рішення від 10.01.2022 № 00000/60/Ж10/24-13-07-09-06.

Що стосується податкового повідомлення-рішення від 10.01.2022 № 00000/61/Ж10/24-13-07-09-06, колегія суддів вказує на таке.

Пунктом 16-1 підрозділу 10 Розділу ХХ ПК України встановлено, що тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № 00000/61/Ж10/24-13-07-09-06, яким збільшено позивачу суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір на загальну суму 5003,33 грн, в т.ч. за податковими зобов`язаннями у сумі 4053,45 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у сумі 949,88 грн.

Однак, як вірно зазначено судом першої інстанції, вказані донарахування є протиправними, оскільки здійснені відповідачем на підставі висновку про заниження чистого оподатковуваного доходу, помилковість якого судом визнано вище.

Надаючи правову оцінку рішенню від 10.01.2022 № 00000/64/Ж10/24-13-07-09-06, а також вимогам про сплату боргу від 10.01.2022 № Ф-00000/63/Ж10/24-13-07-09-06 та від 14.02.2022 № Ф-0709-240, колегія суддів вказує на таке.

Згідно зі статтею 2 Закону України від 08.07.2010 року № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі Закон № 2464-VI), його дія поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

За визначеннями, наведеними у пунктах 2,6 частини першої статті Закону № 2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі-єдиний внесок)- консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування; недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена податковим органом у випадках, передбачених цим Законом

П.1 ч.1 ст.4 Закону № 2464-VI передбачено, що платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців).

У п.1 ч.2 ст.6 Закону № 2464-VI закріплено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску.

Єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску (ст.7 Закону № 2464-VI)

Відповідно до п. 11 ст.9 Закону № 2464-VI у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

За приписами частин1,3 та 4 ст.25 Закону № 2464-VI рішення, прийняті податковими органами та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.

У разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску.

Вимога про сплату недоїмки з єдиного внеску, винесена за результатами документальної перевірки, надсилається (вручається) платнику в порядку, визначеному статтею 42 ПК України.

З матеріалів справи з`ясовано, що на підставі висновків акту перевірки від 02.12.2021, податковим органом 10.01.2022 винесено рішення № № 00000/64/Ж10/24-13-07-09-06 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким позивачу донараховано 44390,87 грн єдиного внеску та застосовано штрафні санкції у розмірі 11549,59 грн, а також виставлено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-00000/63/Ж10/24-13-07-09-06 від 10.01.2022, в якій вимагалося сплатити недоїмку зі сплати єдиного внеску в сумі 44390,87 грн .

Також, 14.02.2022 ГУ ДПС у Чернівецькій області винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-0709-2404 про сплату єдиного внеску у розмірі 53858,38 грн, в т.ч.: недоїмка в сумі 42308,79 грн та штрафи у сумі 11549,59 грн.

Поряд з цим, як підставно зазначено судом першої інстанції висновок відповідача про порушення позивачем абз.1 п.2 ст.7, ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" в частині не нарахування позивачем єдиного внеску, який підлягає нарахуванню з оподатковуваного доходу на суму доходу (прибутку) на загальну суму 44390,87 грн, внаслідок чого донараховано єдиний на загальну суму 44390,87 грн та застосовано штрафні санкції у розмірі 11549,59 грн. є помилковим, оскільки зроблений на підставі висновку про заниження чистого оподатковуваного доходу, помилковість якого судом визнано вище.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 108, 242, 243, 250, 304, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 14 листопада 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Сторчак В. Ю. Смілянець Е. С.