Справа № 400/13480/23
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2024-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2024 р. № 400/13480/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаВійськової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,

провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності щодо нерозгляду рапортів від 15.07.2023 р. та 30.08.2023 р. про переведення до військової частини НОМЕР_2 ; зобов`язання допустити до виконання посадових обов`язків; зобов`язання нарахувати та виплатити виплати за період лікування з 29.08.2023 р. по 16.10.2023 р.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що проходить військову службу за мобілізацією, його стан здоров`я почав погіршуватися після фізичних та психологічних навантажень, що стало підставою для звернення з рапортами від 15.07.2023 р. та 30.08.2023 р. про переведення до військової частини НОМЕР_2 . Рапорти були направлені через Міністерство оборони України, на юридичну адресу відповідача, на електронні адреси Міністерства оборони України та Командування ДШВ ЗСУ, однак рапорти не розглянуті. Позивач покинув військову частину 24.08.2023 р. та звернувся до сімейного лікаря за направленням на госпіталізацію. З 29.08.2023 р. по 16.10.2023 р. проходив лікування. 17.10.2023 р. позивач виїхав на єдину відому йому адресу відповідача, але не встановив там військової частини.

29.11.2023 р. відповідач подав відзив на позовну заяву, згідно з яким до командира військової частини НОМЕР_1 звернувся з рапортом по команді Позивач з проханням про переміщення останнього за станом здоров`я до в/ч НОМЕР_2 на вакантну посаду командира взводу технічної розвідки в порядку визначеним пунктом 82 Положення №1153/2008. За результатами розгляду рапорту Позивача, командиром в/ч НОМЕР_3 прийнято рішення про переміщення військовослужбовця про, що повідомлялось командування підрозділу в якому проходив військову службу Позивач. Отже, командуванням військової частини в межах своєї компетенції вжито всіх необхідних заходів спрямованих на захист прав та інтересів військовослужбовця. В інтересах Позивача надходило два адвокатських запити щодо його переміщення до в/ч НОМЕР_1 . Відповідями на запити повідомлялось, що рапорт військовослужбовця був позитивно розглянутий та погоджений, а план переміщення з боку в/ч НОМЕР_1 реалізований та направлений на розгляд до командування ОСОБА_2 . Позивач всупереч вимог чинного законодавства, а також недбалого ставлення до військової служби та ввіреного йому особового складу 24 серпня 2023 року самовільно залишив місце розташування підрозділу. За даним фактом командуванням військової частини здійснюються відповідні заходи, передбаченні чинним законодавством. Факт самовільного залишення частини Позивачем перешкоджає прийняти законне рішення про переміщення старшим начальником. Оскільки Позивач перебував на лікуванні з 29.08.2023 по 10.10.2023, що підтверджується медичними документами, після його повернення буде проведено службове розслідування, з метою з`ясування всіх обставин та фактів, шо призвели до правопорушення, після чого буде здійснено нарахування та виплата коштів.

07.12.2023 р. позивачем подано відповідь на відзив.

12.01.2024 р. відповідачем подано додаткові пояснення.

Ухвалою від 05.03.2024 р. закрито провадження у справі в частині позовних вимог про зобов`язання допустити до виконання посадових обов`язків.

Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

Позивач проходить військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 на посаді командира 4 розвідувальної групи 7 роти.

У зв`язку з погіршенням здоров`я позивач 15.07.2023 р. і 30.08.2023 р. подавав рапорти про переведення до військової частини НОМЕР_2 .

Рапорт від 15.07.2023 р. розглянутий відповідачем на було направлено клопотання від 20.08.2023 р. до Командування ДШВ ЗСУ про переміщення.

24.08.2023 р. позивач самовільно залишив місце служби для проходження лікування та з 29.08.2023 р. по 10.10.2023 р. перебував на лікуванні.

Наказом командира частини від 24.08.2023 р. № 239 припинено всі види виплат грошового, продовольчого, речового та інших видів забезпечення позивачу з часу відсутності на службі без поважних причин.

Наказом командира частини від 23.12.2023 р. № 363 позивача звільнено із займаної посади та зараховано в розпорядження командувача ДШВ ЗСУ з 23.12.2023 р.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності щодо нерозгляду рапортів від 15.07.2023 р. та 30.08.2023 р. про переведення до військової частини НОМЕР_2 суд виходить з того, що рапорт від 15.07.2023 р. відповідачем розглянутий. Керівництвом були вжиті заходи щодо задоволення прохання, викладеного в рапорті, для чого відпрацьовано план переміщення ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 та направлено матеріали до Командування ДШВ ЗСУ за вих. № 9813 від 10.08.2023 р. з метою затвердження та надання згоди. Станом на час розгляду справи погодження Командування не надходило.

Рапорт від 15.07.2023 р. було подано по команді під час перебування в розташуванні військової частини НОМЕР_1 , а станом на 10.08.2023 р. позивач вже покинув розташування частини (з 29.07.2023 р.), письмово про своє рішення покинути військову частину командування частини не повідомляв. Військова частина НОМЕР_1 знаходиться в місці проведення бойових дій, а не за місцем своєї юридичної адреси. Відтак, про своє рішення за результатами розгляду рапорту командир частини не міг повідомити позивача через відсутність останнього у розташуванні частини.

Окрім того, позивач ставить перед судом питання про бездіяльність командира військової частини щодо нерозгляду рапорту та не звертається до суду з позовом в межах Закону України «Про звернення громадян», а відтак, суд вважає, що рапорт від 15.07.2023 р. командиром військової частини розглянутий, рішення прийнято, на реалізацію цього рішення здійснені певні заходи щодо спрямування документів для узгодження до Командування ДШВ ЗСУ (що підтверджено матеріалами справи).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що в діях командира військової частини відсутня протиправна бездіяльність по нерозгляду рапорту позивача від 15.07.2023 р.

Щодо рапорту від 30.08.2023 р. суд вважає за необхідне зазначити, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що зазначений рапорт був поданий по команді, як того вимагає Статут ЗСУ. Посилання позивача на те, що він направив рапорт від 30.08.2023 р. листом на юридичну адресу військової частини на електронною поштою, є в даному випадку недоречними, оскільки позивачу достеменно було відомо, що за юридичною адресою військова частина не знаходиться. Направлення рапорту електронною поштою не передбачено Статутом ЗСУ.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що рапорт від 30.08.2023 р. не був зареєстрований у вхідній кореспонденції військової частини, а відтак, у діях командира частини відсутня протиправна бездіяльність.

Щодо позовних вимог про зобов`язання нарахувати та виплатити виплати за період лікування з 29.08.2023 р. по 16.10.2023 р., суд виходить з того, що Наказом командира частини від 24.08.2023 р. № 239 позивача визнано таким, що самовільно залишив військову частину та припинено виплати усіх видів забезпечення. Даний наказ є чинним, а відтак, підстав для нарахування та виплати грошового забезпечення, у тому числі коштів по листку непрацездатності у відповідача немає.

Крім того, на час подачі позову до суду позивач до військової частини не повертався, до виконання службових обов`язків не приступав, наказ від 24.08.2023 р. № 239 ніким не скасований.

Незважаючи на те, що частиною другою статті 77 КАС України тягар доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти адміністративного позову, зазначене положення поширюється на доказування лише правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності), а не будь-яких обставин. У свою чергу, відповідно до частини першої наведеної статті, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, покладений на суб`єктів владних повноважень тягар доказування правомірності їхніх рішень, дій чи бездіяльності не звільняє позивача від обов`язку довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. Проте у спірних правовідносинах позивачем не було доведено обґрунтованості позовних вимог, а відтак, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. 2, 19, 241, 244, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_5 ) про визнання протиправною бездіяльності щодо нерозгляду рапортів від 15.07.2023 р. та 30.08.2023 р. про переведення до військової частини НОМЕР_2 ; зобов`язання нарахувати та виплатити виплати за період лікування з 29.08.2023 р. по 16.10.2023 р. відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 05.03.2024 р.

Суддя Н.В. Лісовська