Справа № 640/13029/22
Суддя: Єресько Л.О.
Дата ухвалення: 2024-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Єресько Л.О.
адміністративне провадження № Пз/990/10/22
1. 06 лютого 2024 року Верховний Суд (далі - Суд) розглянув зразкову справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства фінансів України, Міністерства оборони України, Державного космічного агентства України, Національного центру управління та випробувань космічних засобів про визнання дій протиправними, стягнення заборгованості з виплати додаткової винагороди.
2. У цій справі Суд ухвалив рішення, яким позов задовольнив частково, визнав протиправними дії Національного центру управління та випробувань космічних засобів (далі - НЦУВКЗ) щодо невиплати на користь позивача - військовослужбовця, відрядженого Міноборони України до Державного космічного агентства України (далі - ДКА) для використання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 за період з 24.02.2022 по 17.08.2022, та стягнув з цього відповідача на корить позивача указану додаткову винагороду за означений період в сумі 171 808,75 грн, а у задоволенні позовних вимог до інших відповідачів відмовив.
3. Задовольняючи позовні вимоги у вказаній частині, Суд ствердно відповів на ключове питання спору: «чи наявне у військовослужбовців, відряджених до державних органів, установ та організацій, право на отримання додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168?».
4. Ствердно відповідаючи на це питання, Суд виходив із буквального тлумачення положень пункту першого Постанови № 168, у редакції, чинній протягом спірного у цій справі періоду, в частині: « на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно », відповідно до якого категорія «військовослужбовець, відряджений до державних органів (установ, організацій)» змістовно включається до складу категорії «військовослужбовець», правовий статус якого визначено Законом № 2232-XII та Положенням № 1153/2008.
6. Визнаючи відповідальною за нарахування та виплату грошового забезпечення позивачу НЦУВКЗ серед ознак типових справ у подібних правовідносинах, Суд виходив з того, що цей відповідач є бюджетною науково-випробувальною, науково-дослідною установою, яка належить до сфери управління ДКА України; є юридичною особою, яка має самостійний баланс та рахунки в органах Державної казначейської служби та є суб`єктом владних повноважень.
7. При цьому, виходячи з того, що бюджетні правовідносини, які виникають між учасниками бюджетного процесу стосовно реалізації їхніх бюджетних повноважень (прав та обов`язків з управління бюджетними коштами), безпосередньо позивача не стосуються, то Суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для відповідальності за цими позовними вимогами Мінфіну України, Міноборони України та ДКА, які беруть участь у процесі формування і використання фінансових ресурсів для виплати грошового забезпечення військовослужбовцям.
8. З наведеними у постанові висновками, що підтримані більшістю колегії суддів, їх правовим обґрунтуванням, як і з результатом вирішення спору по суті, не погоджуюсь та заявляю окрему думку в порядку, передбаченому частиною третьою статті 34 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
9. Так, матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 за його згодою відряджений до Національного космічного агентства України (перейменованого на Державне космічне агентство України (далі - ДКА) Указом Президента України «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» від 09.12.2010 N1085/2010) наказом Міністра оборони України від 31.12.1996 № 0584 із залишенням на військовій службі.
10. Відповідно до пункту 1 Положення про Державне космічне агентство України, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 14.05.2015 № 281, ДКА є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра з питань стратегічних галузей промисловості України, та який реалізує державну політику у сфері космічної діяльності.
11. У спірному періоді (з 24.02.2022 по 17.08.2022) підполковник ОСОБА_1 проходив військову службу на посаді начальника відділу забезпечення сил безпеки інформаційно-аналітичного центру Національного центру управління та випробування космічних засобів (далі - НЦУВКЗ).
12. Правовими підставами проходження військової служби позивачем в НЦУВКЗ є частина шоста статті 10 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ, пункт 153 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008, Указ Президента України від 03.05.2017 № 126/2017 «Про Перелік посад, що заміщуються військовослужбовцями Збройних Сил України, інших військових формувань правоохоронних органів спеціального призначення у державних органах, на підприємствах, в установах, організаціях, а також державних та комунальних навчальних закладах, та граничних військових звань за цими посадами».
13. Відповідно до підпункту 1.1 пункту 1 Положення про Національний центр управління та випробувань космічних засобів, затвердженого наказом ДКА від 24.01.2020 № 7 (далі - Положення про НЦУВКЗ), НЦУВКЗ є бюджетною науково-випробувальною, науково-дослідною установою, яка належить до сфери управління ДКА.
14. Структуру та штатний розпис НЦУВКЗ, його відокремлених підрозділів затверджує Голова ДКА (п.п. 6.5 п. 6 Положення НЦУВКЗ). Посади НЦУВКЗ комплектуються працівниками та військовослужбовцями, відрядженими до ДКА для використання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі (п.п. 6.6. п. 6 Положення НЦУВКЗ).
15. Згідно з підпунктом 7.5 пункту 5 Положення про НЦУВКЗ умови і норми грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців, які відряджені до ДКА із залишенням на військовій службі та проходять військову службу в НЦУВКЗ та його відокремлених підрозділах (філіях), визначаються чинним законодавством, яке регулює умови і норми грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, відряджених до державних органів, установ та організацій.
16. Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 (далі - Указ № 64/2022), затвердженим Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб (строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб згідно з Указом Президента № 133/2022 від 14.03.2022, затвердженого Законом України від 15.03.2022 № 2119-IX, а надалі іншими Указами цей строк продовжений до сьогоднішнього дня).
17. Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 15.05.2015 № 389-VIII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 389-VIII) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, .
18. Пунктом 2 Указу № 64/2022 постановлено військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
19. Одночасно із введенням воєнного стану Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» (далі - Указ № 69/2022), затвердженого Законом України від 03.03.2022 № 2105-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом (строк проведення загальної мобілізації продовжено з 25.05.2022 на 90 діб згідно з Указом Президента № 342/2022 від 17.05.2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 № 2264-IX, а надалі іншими Указами цей строк продовжений до сьогоднішнього дня).
20. За приписами абзацу 4 статті 1 Закону № 3543-XII мобілізацією є комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу.
21. З моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій (частина восьма статті 4 Закону № 3543-XII).
22. Особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій (абзац 5 статті 1 Закону № 3543-XII).
23. Після оголошення мобілізації в державі проводяться заходи особливого періоду, які передбачають, крім іншого, призов військовозобов`язаних до Збройних Сил України на військову службу в особливий період.
24. Пунктами 4 та 5 Указу № 69/2022 Президент України постановив оголосити призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами. Генеральному штабу Збройних Сил України визначити черговість та обсяги призову військовозобов`язаних, резервістів та транспортних засобів національної економіки в межах загального строку мобілізації.
25. Пунктом 8 цього ж Указу Президент України доручив місцевим органам виконавчої влади у взаємодії з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, за участю органів місцевого самоврядування та із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності, фізичних осіб - підприємців організувати та забезпечити в установленому порядку: (1) своєчасне оповіщення і прибуття громадян, які призиваються на військову службу, прибуття техніки на збірні пункти та у військові частини; (2) здійснення призову військовозобов`язаних, резервістів на військову службу, їх доставки до військових частин та установ Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України .
26. Пунктом 6 Указу № 69/2022 Президент України доручив Кабінету Міністрів України забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.
27. Тож на виконання вищевказаних Указів Президента України від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», пунктом 1 якої у редакції, чинній протягом спірного періоду, серед іншого, передбачено « на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно , а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах».
28. Абзацом другим пункту 1 Постанови № 168 визначено, що виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
29. Пунктом 3 Постанови № 168 у тій же редакції установлено Мінфіну опрацювати питання щодо збільшення видатків відповідним розпорядникам бюджетних коштів для забезпечення реалізації цієї постанови.
30. Важливо мати на увазі, що у Постанові № 168 Кабінет Міністрів України визначив перелік військовослужбовців за видами військових формувань, на яких поширено дію цієї постанови, та розмір вищевказаної додаткової винагороди, однак не визначив умов та порядку її виплати.
31. Порядок виплати означеної додаткової винагороди з урахуванням гостроти становища оперативно визначений Міністром оборони України шляхом видачі телеграм (від 07.03.2022 №248/1217, від 25.03.2022 № 248/1298, від 18.04.2022 № 248/1529) та окремим дорученням від 23.06.2022 № 912/з/29, якими до відома органів військового управління, Міноборони, Збройних Сил, з`єднань, військових частин тощо доведені рішення Міністра оборони України, прийняті з метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168.
32. У вказаних телеграмах Міністр оборони України вимагав на період дії воєнного стану військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам та курсантам вищих військових навчальних закладів і військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти) встановлювати виплату щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) у розмірах:
- 100 000 грн - військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах);
- 30 000 грн - іншим військовослужбовцям (із дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку зі звільненням з військової частини).
33. Відповідно абзацу першого частини четвертої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
34. Такі розміри визначені постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».
35. При цьому абзацом другим частини четвертої статті 9 Закону № 2011-XII визначено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
38. Абзацом третім пункту 4 статті 9 Закону № 2011-XII порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.
39. Порядок і норми грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців Збройних Сил, державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, інших військових формувань, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби, відряджених до державних органів, установ та організацій, визначено постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2001 № 104 (далі - Порядок № 104).
40. Пунктом 1 цього Порядку передбачено, що військовослужбовцям , відрядженим до державних органів, установ та організацій, виплачується грошове та здійснюється матеріальне забезпечення, передбачене законодавством для військовослужбовців Збройних Сил .
41. При цьому грошове забезпечення виплачується виходячи з (І) окладів за посадами, займаними зазначеними особами в державних органах, установах та організаціях, до яких вони відряджені, (ІІ) інших виплат, установлених для відповідних працівників цих органів, установ та організацій, а також (ІІІ) окладів за військовими (спеціальними) званнями і (ІV) надбавки за вислугу років у розмірах і порядку, визначених законодавством для військовослужбовців (абзац другий пункту 1 Порядку № 104).
42. Виплата одноразової грошової винагороди за підтримання високої бойової готовності військ, зразкове виконання службових обов`язків і бездоганну дисципліну відрядженим військовослужбовцям не провадиться (абзац третій пункту 1 Порядку №104).
43. Виплата грошового забезпечення провадиться за рахунок коштів тих державних органів, установ та організацій, до яких відряджені зазначені військовослужбовці (абзац п`ятий пункту 1 Порядку №104).
44. За відрядженими особами зберігаються всі види матеріального забезпечення за попереднім місцем служби, гарантії щодо соціального захисту, передбачені законодавством, за рахунок бюджетів Збройних Сил .
45. Тож із аналізу норм статті 9 Закону № 2011-XII слідує, що правове регулювання визначення порядку та розміру грошового забезпечення військовослужбовців (абзаци перший (розмір грошового забезпечення встановлюються Кабінетом Міністрів України - постанова від 30.08.2017 № 704) та другий (порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України - Порядок № 260) пункту 4 статті 9 Закону № 2011-XII) та військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій (абзац третій пункту 4 статті 9 Закону № 2011-XII (і порядок і розміри грошового забезпечення визначаються Кабінетом Міністрів України - постанова від 07.02.2001 № 104)) здійснюється різними нормативно-правовими актами.
46. Тому погоджуюсь із доводами Мінфіну та Міноборони про те, що вирішуючи питання «чи підлягає застосуванню до спірних правовідносин Постанова № 168» слід враховувати особливості правового врегулювання виплати грошового забезпечення відрядженим військовослужбовцям, які визначені абзацом третім пункту 4 статті 9 Закону № 2011-XII.
48. Тож, на мою думку, питання поширення (на період дії воєнного стану) виплати додаткової винагороди на військовослужбовців відряджених до державних органів, повинно бути вирішено на нормативному рівні шляхом внесення відповідних змін до Постанови № 104 та Постанови № 168, а не шляхом поширювального тлумачення, як це здійснив Судом.
49. Як слідує із змісту довідки про нараховане та виплачене грошове забезпечення підполковнику ОСОБА_1 за період з лютого 2022 по січень 2023 (т.1, а.с. 197), склад його грошового забезпечення відповідав абзацу другому пункту 1 Порядку №104.
50. Керівникам державних органів, установ та організацій, до яких відряджені військовослужбовці, не надано повноважень видавати накази про виплату такої додаткової винагороди. Згідно абзацу другого пункту 1 Постанови № 168 виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
51. Під час розгляду цієї справи Суд не установив, що НЦУВКЗ є відповідним розпорядником бюджетних коштів для забезпечення реалізації Постанови № 168, опрацювати питання про збільшення видатків якому доручено Мінфіну пунктом 3 Постанови № 168.
53. Не грунтується на нормах законодавства, на мій погляд, і висновок Суду про те, що НЦУВКЗ є суб`єктом владних повноважень.
54. Суд не встановив, що характер служби, яку позивач проходить на посаді НЦУВКЗ з 1996 року, змінився із запровадженням воєнного стану.
55. Пунктом 262 Положення № 1153/2008 передбачено, що військовослужбовці, відряджені до державних органів, підприємств, установ, організацій, державних та комунальних закладів, в особливий період виконують обов`язки, визначені Генеральним штабом Збройних Сил України.
56. Відомостей про те, що на позивача покладалися якісь обов`язки, визначені Генеральним штабом Збройних Сил України матеріали справи не містять.
57. Підсумовуючи наведене, уважаю, що у цьому спорі відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.
...........................
Суддя Верховного Суду