Справа № 160/32672/23
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2024-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови,-
13 грудня 2023 року представник товариства з обмеженою відповідальністю «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» через систему "Електронний суд" звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області, в якій просить:
визнати протиправною та скасувати постанову №006038 від 01.11.2023 р., прийняту Відділом державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування до ТОВ «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17 000 грн. за порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».
В обґрунтування позовної заяви представником позивача зазначено, що 11 жовтня 2023 року старшими державними інспекторами Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області в рамках проведення заходів державного контролю, відповідно до Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, шляхом проведення рейдової перевірки на автодорозі: Н-11 78 км+500 м праворуч перевірено транспортний засіб марки Isuzu, реєстраційний номер НОМЕР_1 (водій ОСОБА_1 ), що використовується в господарській діяльності товариства з обмеженою відповідальністю «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро».
За наслідками здійснення перевірки належного позивачеві транспортного засобу посадовими особами відповідача було встановлено, що водій здійснює перевезення вантажу без документів передбачених статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", зокрема в Акті №004777 від 11.10.2023 року зазначено про те, що у водія відсутня індивідуальна книжка або графік змінності водіїв, однак посадовими особами не досліджувалося та не знайшло свого відображення чи обладнаний транспортний засіб діючим та повіреним тахографом.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню, постанову №006038 від 01.11.2023 року, прийняту Відділом державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування до ТОВ «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17 000 грн. за порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», у зв`язку з чим представник позивача звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2023 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
18 січня 2024 року на адресу суду через систему "Електронний суд" від представника Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву вх.№2254/24, в якому представник відповідача вважає, що наявні підстави для відмови в задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.
Приписами пункту 25 Порядку №1567 встановлено, що справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.
Згідно пункту 26 Порядку №1567 про час та місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).
Як вбачається з трекінгу поштових відправлень Укрпошти позивач отримав повідомлення 03.11.2023 року, при тому, що лист знаходився у точці видачі з 27.10.2023 року, що говорить про навмисне неотримання листа позивачем для можливості подальшого оскарження рішення.
Таким чином, відповідачем вжито усіх заходів щодо належного повідомлення позивача про розгляд справи, оскільки здійснено повідомлення у спосіб, визначений Порядком № 1567.
Відповідно до пункту 6.1 Положення про робочий час та відпочинок водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №340 від 07.06.2010 року, автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.
Згідно пункту 6.3 Положення № 340 водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3) або повинен мати копію графіка змінності водіїв.
Так, під час рейдової перевірки було встановлено, що транспортний засіб не обладнаний тахографом і тому відповідно у водія мала бути індивідуальна контрольна книжка. Проте, в ході перевірки було встановлено, що у водія відсутня індивідуальна контрольна книжка водія, що було відображено в акті.
Статтею 48 Закону №2344-ІІІ обумовлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:
для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;
для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Таким чином, положеннями чинного законодавства покладено на перевізника обов`язок з забезпечення, а водія - пред`явлення для перевірки відповідних документів.
Відтак, під час перевірки було виявлено порушення вимог абзацу 3 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».
Як наслідок, за порушення вимог додержання законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом було складено постанову від 01.11.2023 року №006038.
Актом №004777 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 11.10.2023, зокрема встановлено, таке:
«Направлення на перевірку від 06.10.2023 №000106.
Під час перевірки виявлено порушення статті 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» перевізник не забезпечив виконання вимог цього закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення вантажів, а саме: відсутня індивідуальна контрольна книжка водія ОСОБА_1 за 11.10.2023 або графік змінності водіїв, чим порушив вимоги п. 6.3 Наказу МТЗУ №340 від 07.06.2010.
У тому числі порушення відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» абзац третій частина 1, Перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів визначених статтею 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», а саме: відсутня індивідуально-контрольна книжка водія ОСОБА_1 за 11.10.2023 р., або графік змінності водіїв.
Пояснення водія про причини порушень: перший раз заповнив індивідуальну-контрольну книжку та невірно її заповнив.»
Постанова Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті№006038 від 01.11.2023 року прийнята на основі акту №004777 від 11.10.2023 року, в якому посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області зазначене та конкретизоване порушення ТОВ «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро».

Саме суб`єкт господарювання, який зацікавлений в доведенні своїй позиції, має надати всю інформацію, яка може вплинути на результат розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Відтак, доводи позивача є безпідставними, оскільки матеріалами справи підтверджено вчинення адміністративно-господарського правопорушення, саме ним як суб`єктом господарювання.

З урахуванням викладеного, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро».

12 лютого 2024 року на адресу суду через систему "Електронний суд" від представника товариства з обмеженою відповідальністю «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» надійшла відповідь на відзив вх.№5330/24, в якій представник позивача зазначає, що головним аргументом позивача в позовній заяві є те, що в процесі перевірки не знайшла відображення в жодному з документів, складених відповідачем чи його посадовими особами, наявність в транспортному засобі тахографа.

Крім того, представник позивача зазначив, що між позивачем та відповідачем вже виникав подібний спір за подібних обставин, який знайшов відповідну оцінку судом в рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.11.2023 р. по справі №160/23751/23.

Відтак, невідображення в Акті інформації щодо тахографа та копії графіка змінності водіїв не дозволяє дійти висновку про встановлення складу правопорушення, що на думку представника позивача виключає відповідальність позивача.

З урахуванням викладеного, представник позивача просив задовольнити позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро».

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» - позивач, 4, місце реєстрації: вул. Царичанська, буд.168, смт. Царичанка, Царичанський район, Дніпропетровська область, 51000.

Основний вид економічної діяльності за кодом КВЕД 11.01 - Дистиляція, ректифікація та змішування спиртних напоїв.

Перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області з 01 жовтня 2009 року як платник єдиного внеску та з 02 жовтня 2009 року як платник податків.

Судом встановлено, що 11 жовтня 2023 року старшими державними інспекторами Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області в рамках проведення заходів державного контролю, відповідно до Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, шляхом проведення рейдової перевірки на автодорозі: Н-11 78 км+500 м праворуч перевірено транспортний засіб марки Isuzu, реєстраційний номер НОМЕР_1 (водій ОСОБА_1 ), що використовується в господарській діяльності товариства з обмеженою відповідальністю «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро».

Згідно Акту №004777 "Про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом" від 11.10.2023, зокрема встановлено, таке:

«Направлення на перевірку від 06.10.2023 № 000106.

Під час перевірки виявлено порушення статті 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» перевізник не забезпечив виконання вимог цього закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення вантажів, а саме: відсутня індивідуально контрольна книжка водія ОСОБА_1 за 11.10.2023 або графік змінності водіїв, чим порушив вимоги пункту 6.3 Наказу МТЗУ №№340 від 07.06.2010.

У тому числі порушення відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» абзац третій частина 1, Перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів визначених статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: відсутня індивідуально-контрольна книжка водія ОСОБА_1 за 11.10.2023 року або графік змінності водіїв.

Пояснення водія про причини порушень: перший раз заповнив індивідуальну-контрольну книжку та невірно її заповнив.»

01 листопада 2023 року за результатами розгляду справи Державна служба України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області прийняла постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №006038 за порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» на підставі абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону та на товариство з обмеженою відповідальністю «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» накладено штраф в розмірі 17000 грн. 00 коп.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню, постанову №006038 від 01.11.2023 року, прийняту Відділом державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування до ТОВ «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17 000 грн. за порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», у зв`язку з чим представник позивача звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про автомобільний транспорт» та Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567.

Згідно зі статтею 6 Закону №2344 реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №103 від 11.02.2015 року, передбачено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Відповідно до підпункту 1 пункту 4 Положення №103 основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному транспорті.

Згідно з підпунктами 2, 54, 57 пункту 5 Положення №103 Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; проводить перевірки за додержанням суб`єктами господарювання, фізичними особами та юридичними особами вимог законодавства про транспорт; проводить перевірку транспортно-експедиційної документації на здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, визначено Порядком № 1567, відповідно до пункту 2 якого державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку №1567 органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи. Державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (на дорозі).

Частинами 14, 17 статті 6 Закону №2344 передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (на дорозі).

Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Згідно з абзацом 54 статті 1 Закону №2344 рейдова перевірка (на дорозі) - перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо дотримання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Пунктами 12, 14 Порядку №1567 передбачено, що рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка. Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Згідно з пунктом 15 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки (на дорозі) перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Відповідно до пункту 21 Порядку №1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт.

Статтею 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що автомобільний перевізник повинен, зокрема: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

Відповідно до частин 1, 2 статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Верховний Суд у постанові від 11.02.2020 у справі №820/4624/17 зазначив, що аналіз статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» дає підстави для висновку, що законодавцем при визначенні документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів не встановлено їх вичерпний перелік, проте, зазначено на необхідність наявності інших документів, передбачених законодавством.

Порядок використання тахографів встановлено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385.

Пунктом 1.3 Інструкції №385 зазначено, що ця Інструкція поширюється на суб`єктів господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).

Відповідно до пункту 3.3 Інструкції №385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом:

- забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа;

- своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання;

- використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом;

- має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом;

- у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв).

Згідно пункту 3.6 Інструкції №385 перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку:

- наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа;

- строків зберігання відповідної інформації, отриманої за допомогою тахографа, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та повірки тахографа.

У даних правовідносинах за наслідками здійснення перевірки належного позивачеві транспортного засобу посадовими особами відповідача встановлено, що водій здійснює перевезення вантажу без документів передбачених статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", зокрема, в Акті зазначено, що відсутня індивідуально контрольна книжка водія ОСОБА_1 за 11.10.2023 або графік змінності водіїв.

Оформлення результатів рейдової перевірки (на дорозі) та застосування адміністративно-господарських штрафів регламентовано Порядком проведення рейдових перевірок (на дорозі), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567.

Пунктом 20 Порядку №1567 визначено, що виявлені під час рейдової перевірки (на дорозі) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

Відповідно до пункту 21 Порядку №1567 у разі виявлення в ході рейдової перевірки (на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Обґрунтовуючи протиправність оскаржуваної постанови позивач звертає увагу суду на те, що Актом від 11.10.2023 року №004777 не встановлено відсутність тахографу, а встановлено лише відсутність індивідуальної книжки водія або графіка змінності водіїв.

Відповідно до пункту 6.3 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України 07.06.2010 №340, водій, що керує транспортним засобом, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3) або повинен мати копію графіка змінності водіїв.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не досліджено та не відображено у відповідному Акті всі обставини правопорушення, передбаченого статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Дослідивши вищенаведене, суд приходить до висновку, що лише дослідивши порушення в комплексі можна дійти висновку про наявність підстав та можливості притягнення позивача до відповідальності, а саме: наявність / відсутність тахографа; наявність / відсутність індивідуальної контрольної книжки водія; наявність / відсутність копії графіка змінності водіїв.

Відтак, суд погоджується з доводами позивача, що невідображення в Акті інформації щодо тахографа та копії графіка змінності водіїв не дозволяє дійти висновку про встановлення складу правопорушення, що, в свою чергу, виключає відповідальність позивача.

З урахуванням викладеного, оскільки посадовими особами відповідача під час перевірки не досліджувалося питання обладнання транспортного засобу діючим та повіреним тахографом, суд приходить до висновку, що висновки про перевезення вантажу без документів, передбачених статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", є передчасними, а правові підстави для накладення штрафу - відсутні.

Приймаючи рішення в справі, суд також враховує, що про розгляд справи щодо вказаного правопорушення позивача було повідомлено засобами поштового зв`язку 03 листопада 2023 року, а оскаржувану постанову винесено без участі представника позивача та без належного повідомлення 01 листопада 2023 року.

Суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (Заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для задоволення адміністративного позову.

Щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Судом встановлено, що позивачем при зверненні до адміністративного суду із позовною заявою сплачено суму судового збору в розмірі 2147,20 грн., що документально підтверджується платіжною інструкцією ТОВ "АБК Дніпро" №9160 від 12 грудня 2023 року.

А отже, суд приходить до висновку про стягнення на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро" (код ЄДРПОУ 36710304) за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області () судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 2147,20 грн. (дві тисячі сто сорок сім гривень двадцять копійок).

Керуючись ст.ст.241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову №006038 від 01.11.2023 року, прийняту Відділом державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування до товариства з обмеженою відповідальністю «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17 000 грн. за порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро" () за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області () судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2147,20 грн. (дві тисячі сто сорок сім гривень двадцять копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Олійник