Справа № 240/3953/24
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2024-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відкриття спрощеного позовного провадження

без повідомлення учасників справи

04 березня 2024 року м. Житомир справа № 240/3953/24

категорія 106030000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Черняхович І.Е., перевіривши дотримання вимог законодавства при подачі позовної заяви ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 із позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

1) визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не врахування та не включення додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2022 року №168, до складу грошового забезпечення з якого їй обчислена:

- грошова допомоги на оздоровлення, передбачена статтею 10-1 та пунктом 3 статті 15 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII за 2022-2023 роки з урахуванням додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 24.02.2022 року;

- грошова компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки, передбаченої пунктом 14 статті 15 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII за 2022-2023 роки урахуванням додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 24.02.2022 року;

- одноразова грошова допомога при звільненні, з урахуванням додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 24.02.2022 року;

- індексація;

- не проведення нарахування та виплати їй військового збору у розмірі 7116,81 грн, утриманого з грошового забезпечення за період участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації з лютого 2022 року по 20.10.2023 року;

2) зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплатити їй:

- грошову допомогу на оздоровлення, передбачена статтею 10-1 та пунктом 3 статті 15 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII за 2022-2023 роки з урахуванням додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 24.02.2022 року;

- грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки, передбаченої пунктом 14 статті 15 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII за 2022-2023 роки урахуванням додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 24.02.2022 року;

- одноразову грошову допомогу при звільненні, з урахуванням додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 24.02.2022 року;

- індексацію;

- нарахувати та виплатити їй військовий збір у розмірі 7116,81 грн, утриманий з грошового забезпечення за період участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації з лютого 2022 року по 20.10.2023 року;

3) зобов`язати військову частину НОМЕР_1 надати їй довідку про нараховані та виплачені суми та оновлену довідку про грошове забезпечення виплачене на її користь за повні 2020-2023 роки.

Зазначений спір згідно зі статтею 19 Кодексу адміністративного судочинства України, належить до юрисдикції адміністративних судів і підлягає розгляду Житомирським окружним адміністративним судом у порядку адміністративного судочинства.

Позовна заява подана у порядку, передбаченому статтею 168 Кодексу адміністративного судочинства України, та відповідає вимогам статей 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України.

Перевіривши дотримання вимог процесуального законодавства при подачі даного позову до суду, суддею було встановлено, що ОСОБА_1 пропущено встановлений процесуальний строк на звернення до суду, з огляду на наступне.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом спірних правовідносин у даній справі є виплата позивачу грошового забезпечення та сум, які виплачувались при звільненні з військової служби, в неналежному розмірі через невключення до складу грошового забезпечення, з якого такі виплати нараховувались додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 24.02.2022 року.

Відтак, предметом спірних правовідносин є трудовий спір щодо оплати праці позивача та спір щодо виплати йому всіх сум, що належали при звільненні з військової служби.

Суд звертає, увагу, що положення статті 122 КАС України не містять норми, які б врегульовували порядок звернення осіб, які перебували на публічній (військовій) службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати (грошового забезпечення) у разі порушення законодавства про оплату праці при визначенні її розміру. Такі правовідносини регулюються положеннями статті 233 Кодексу законів про працю України.

19.07.2022 набув чинності Закон України від 01.07.2022 № 2352-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин", яким внесено ряд важливих змін до діючого законодавства про працю. Зокрема, змін зазнали норми законодавства щодо порядку звернення громадян до суду у разі виникнення трудових спорів в частині строків таких звернень.

Так, вищезазначеним Законом України від 01.07.2022 № 2352-IX частину першу та другу статті 233 Кодексу законів про працю України було викладено у наступній редакції:

"Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)."

Таким чином, шляхом внесенням до ст. 233 Кодексу законів про працю України вказаних змін, законодавець увів процесуальні строки для звернення до суду з позовом про стягнення належної заробітної плати.

При цьому, слід вказати, що ч. 1 ст. 233 Кодексу законів про працю України передбачає загальний строк для звернення до суду з позовом про вирішення трудового спору, а ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України загальний строк для звернення до суду з позовом про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 20.11.2023 у справі №160/5468/23, дія частини першої статті 233 КЗпП України (у редакції Закону №2352-IX, яка діє з 19.07.2022) поширюється тільки на ті відносини, які виникли після набуття цією нормою закону чинності.

Оскільки спірні правовідносини пов`язані із виплатою в неналежному розмірі всіх сум (грошового забезпечення), що належали позивачу при звільненні з військової служби, то дата звільнення позивача з такої служби має значення для вирішення питання про дотримання ним процесуальних строків на звернення до суду.

З доданих до позовної заяви документів вбачається, що з військової служби у військовій частина НОМЕР_1 ОСОБА_1 була звільнена 20.10.2023.

Таким чином, на момент звільнення ОСОБА_1 з військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , стаття 233 КЗпП України вже діяла в редакції, якою строк звернення працівника до суду з позовом про вирішення трудового спору щодо оплати праці та спору щодо виплати всіх сум, які належали при звільненні, обмежувався терміном у три місяці.

Відтак, при вирішенні питання про дотримання позивачем процесуального строку на звернення з даним позовом до суду застосуванню підлягає саме стаття 233 КЗпП України (у редакції Закону №2352-IX, яка діє з 19.07.2022), яка визначає тримісячний строк на звернення до суду з даною категорією спорів.

Таким чином, тримісячний строк на звернення до суду розпочався для позивача 21.10.2023 та відповідно закінчився 21.01.2024. Разом з тим, до суду з даним позовом позивач звернулась лише 26 лютого 2024 року, що свідчить про пропуск нею тримісячного процесуального строку на звернення до суду, передбаченого ст. 233 КЗпП України.

Разом з тим, на виконання вимог ч. 6 ст. 161 КАС України позивач одночасно з подачею позовної заяви подала до суду клопотання, в якому просив поновити їй пропущений процесуальний строк на звернення до суду. За результатом вивчення обставин, які слугували підставами пропуску строку звернення до суду, судом встановлено достатньо підстав для визнання поважними причин пропуску ОСОБА_1 такого строку.

Відтак, з метою запобігання обмеження прав позивача на доступ до правосуддя, суд вважає за необхідне поновити позивачу пропущений процесуальний строк на звернення до суду з даною позовною заявою.

Підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України немає.

Вирішуючи питання про розгляд справи за правилами спрощеного чи загального позовного провадження, зважаючи на умови, за яких суд має право розглядати справи у загальному або у спрощеному позовному провадженні, визначені в статтях 12, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, а також враховуючи категорію та складність даної справи, обраний позивачем спосіб захисту та значення справи для сторін, суд вважає, що дана справа підлягає розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Керуючись статтями 19, 20, 160, 161, 171, 243, 248, 263 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Поновити ОСОБА_1 пропущений процесуальний строк на звернення з даним позовом до суду.

Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач у строк встановлений для подання відзиву, а позивач не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву мають право подати до суду клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Встановити відповідачу строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

Відзив на позовну заяву (відзив) повинен відповідати вимогам частин другої-четвертої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана іншим учасникам справи одночасно з надісланням відзиву до суду.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Попередити сторін, що відповідно до частини 4 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається, в мережі Інтернет за адресою: http://court.gov.ua/fair/sud0670/.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена до апеляційного суду.

Суддя І.Е.Черняхович