Справа № 260/546/24
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2024-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про забезпечення позову

04 березня 2024 рокум. Ужгород№ 260/546/24

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Калинич Я.М., розглянувши заяву керівника Мукачівської окружної прокуратури про вжиття заходів забезпечення позову у справі №260/546/24 за позовом керівника Мукачівської окружної прокуратури Закарпатської області (вул. Лінтура Андрія, буд.15, м. Мукачево, Мукачівський район, Закарпатська область, 89600) в інтересах держави в особі Державної інспекції архітектури та містобудування України (вул. Л. Українки, буд. 26, м. Київ, 01133, ) до Управління міського господарства Мукачівської міської ради (вул. Духновича Олександра, буд. 2, м. Мукачево, Мукачівський район, Закарпатська область, 89600, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ), про визнання протиправним та скасування індивідуального акту,

В С Т А Н О В И В:

Керівник Мукачівської окружної прокуратури Закарпатської області в інтересах держави в особі Державної інспекції архітектури та містобудування звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління міського господарства Мукачівської міської ради, яким просить суд:

1. Визнати протиправними та скасувати містобудівні умови та обмеження від 10.03.2020 (реєстраційний номер ЄДЕССБ МU01:8892-8851-4607-6213), видані ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з «Реконструкції існуючого торгівельного павільйону під заклад ресторанного господарства швидкого харчування за адресою АДРЕСА_2 », які затверджені наказом відділу архітектури та містобудування управління комунальної власності та архітектури виконавчого комітету Мукачівської міської ради №24 від 10.03.2020.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Одночасно залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ).

01 березня 2024 року до суду від позивача надійшла заява про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом:

1. Заборонити ОСОБА_1 , а також будь-яким іншим юридичним або фізичним особам, здійснювати будь-які будівельні роботи на земельній ділянці з кадастровим номером: :01:002:0581, площею: 0,0084 га, цільове призначення: 03.07 «для будівництва та обслуговування будівель торгівлі», та будь-яких утворених внаслідок її поділу, об`єднання чи інвентаризації земельних ділянок до набрання законної сили рішенням по даній справі.

2. Заборонити ОСОБА_1 , а також будь-яким іншим юридичним або фізичним особам, вчиняти будь-які дії по завершенню будівництва та введенню (прийняттю) в експлуатацію об`єкта будівництва «Реконструкція існуючого торгівельного павільйону під заклад ресторанного господарства швидкого харчування за адресою АДРЕСА_2 », спорудження якого здійснюється на земельній ділянці з кадастровим номером: :01:002:0581, площею: 0,0084 га, цільове призначення: 03.07 «для будівництва та обслуговування будівель торгівлі», та будь-яких утворених внаслідок її поділу, об`єднання чи інвентаризації земельних ділянок до набрання законної сили рішенням по даній справі.

3. Зупинити дію містобудівних умов та обмежень від 10.03.2020 (реєстраційний номер ЄДЕССБ MU01:8892-8851-4607-6213), виданих ОСОБА_1 з «Реконструкції існуючого торгівельного павільйону під заклад ресторанного господарства швидкого харчування за адресою АДРЕСА_2 », які затверджені наказом відділу архітектури та містобудування управління комунальної власності та. архітектури виконавчого комітету Мукачівської міської ради №24 від 10.03.2020.

В обґрунтування заяви зазначено, що частиною 8 статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об`єкта незалежно від зміни замовника.

Зазначає, що із вказаного слідує, що Закон прямо пов`язує чинність містобудівних умов та обмежень із часовим проміжком до завершення будівництва та введення в експлуатацію споруджуваного по них об`єкта.

При цьому, після завершення будівництва об`єкта та введення його в експлуатацію чинність таких містобудівних умов та обмежень втрачається, що унеможливлює їх подальше скасування в судовому чи іншому порядку.

Заявник вказує, що надане ОСОБА_1 право на виконання будівельних робіт на відповідному об`єкті будівництва, здійснювані ним роботи по забудові земельної ділянки кадастровий номер :01:002:0581, можуть призвести до зведення та прийняття в експлуатацію закладу ресторанного господарства швидкого харчування на відповідній земельній ділянці до завершення розгляду справи, внаслідок чого можливе проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 чи третіми особами (фізичними та юридичними особами), які в даних правовідносинах можуть виступати добросовісними набувачами, що також може призвести до того, що ефективний захист порушених чи оспорюваних прав або інтересів держави та територіальної громади міста Мукачева стане неможливим.

Крім цього, зведення будови по земельній ділянці кадастровий номер :01:002:0581, завершення будівельних робіт та прийняття такої будови в експлуатацію, унеможливить виконання рішення про скасування містобудівних умов та обмежень, а тим паче ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів позивача по справі, в силу вказівки ч.8 ст.29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» на строки чинності містобудівних умов та обмежень виключно до моменту завершення будівельних робіт.

Заявник переконаний, що вжиття заходів забезпечення позову матиме наслідком збереження існуючого становища, дозволить уникнути негативних наслідків та спричинення певних незручностей у використанні як території на якій здійснюється будівництво та водночас забезпечить дотримання побутових та протипожежних розривів, до розміщеної перпендикулярно до земельної ділянки кадастровий номер :01:002:0581 громадської будівлі Регіональна філія «Львівська» AT «Українська залізниця» (м. Мукачево, вулиця Ярослава Мудрого, будинок 98).

На підставі вищевикладеного, позивач зазначив, що існує очевидна небезпека подальшої забудови та зміни природних властивостей земельної ділянки, що фактично призведе до неможливості реального поновлення інтересів держави або ускладнить цей процес, а також унеможливить або ускладнить виконання рішення суду в подальшому, у разі задоволення позову.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для її часткового задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Приписами ч.1 ст.151 КАС України визначено, що позов може бути забезпечено шляхом, зокрема, зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта, забороною відповідачу та іншим особам вчиняти певні дії, що стосуються предмету спору.

Частиною 2 цієї статті визначено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа або до якого має бути поданий позов, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду у разі задоволення позову; для задоволення судом заяви про забезпечення позову заявник має обґрунтувати необхідність задоволення такої заяви, подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову, а також довести, що незадоволення заяви призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених частиною другою статті 150 КАС України.

Передумовою для вжиття таких заходів, з урахуванням положень ч.2 ст.151 КАС України, є існування та встановлення судом обставин, визначених ч.2 ст.150 Кодексу.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно Рекомендації №R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

Водночас заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.02.2021р. у справі №640/4269/20, від 08.12.2021р. у справі №640/19442/21.

З аналізу вказаних норм вбачається, що прийняття рішення про забезпечення позову доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду чи привести до потреби докладати значні зусилля та витрати для відновлення прав та інтересів позивача або є очевидними ознаками протиправності оскаржуваного рішення та порушення прав позивача цим рішенням.

Відповідно до ч.1 ст.37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України «Про оцінку впливу на довкілля», підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Ч. 2 вказаної статті передбачено, що за наявності дозволу на виконання будівельних робіт отримання замовником та генеральним підрядником чи підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт та видалення зелених насаджень у межах будівельного майданчика не вимагається.

Таким чином, дозвіл на виконання будівельних робіт надає замовнику та генеральному підряднику чи підряднику право на виконання підготовчих робіт і будівельних робіт на відповідних об`єктах будівництва, в тому числі і на вчинення будь-яких дій у межах будівельного майданчика, а тому суд вважає обґрунтованими посилання позивача, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до реалізації запланованого проекту будівництва на відповідній земельній ділянці, що, в свою чергу, повністю знівелює можливість захисту прав і інтересів держави у випадку прийняття судом рішення про задоволення його позову.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VI від 17.02.2011 (далі - Закон №3038-VІ) містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Ч. 2, 8 ст. 29 Закону 3038-VI визначено, що фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва.

Містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об`єкта незалежно від зміни замовника.

Скасування містобудівних умов та обмежень здійснюється:

1) за заявою замовника;

3) за рішенням суду.

У разі скасування за рішенням суду містобудівних умов та обмежень посадові особи відповідного уповноваженого органу містобудування та архітектури несуть відповідальність згідно із законом.

Таким чином, містобудівні умови та обмеження є одним із дозвільних документів у сфері будівництва, який видається органом місцевого самоврядування для проектування об`єкта будівництва.

Суд звертає увагу на те, що дана справа має важливе суспільне значення. У зв`язку із її складністю та з урахуванням характеру спірних правовідносин розглядається за правилами загального позовного провадження, що беззаперечно впливатиме на строк розгляду справи.

Також у заяві про вжиття заходів забезпечення позову вказано, що містобудівною документацією на місцевому рівні не дозволено розміщувати окремо стоячі об`єкти нерухомого майна - будівлі торгівельні (код об`єкта за Державного класифікатора будівель та споруд ДК018-2000-1230.4 «їдальні, кафе, закусочні та ін.» класу «Будівлі торговельні») у зоні садибної житлової забудови (Ж-1) через допустимі види використання даної підзони, окрім кафе. В свою чергу, будівництво торгівельних будівель таких як кафе дозволяється Зонінгом міста Мукачева в підзоні Ж-1 серед допустимих видів забудови, однак тільки у разі отримання спеціального погодження. Разом з тим, у порушення вищезазначених вимог законодавства, третьою особою спеціального погодження, не отримано.

Відповідно до пункту в) статті 4 «Загальні вимоги до забудови та благоустрою території міста» глави 2 «Режим забудови та використання території міста» розділу 7 І «Регулювання забудови та землекористування на основі плану зонування» Пояснювальної записки до Зонінгу міста Мукачева виключно на основі детального плану здійснюються розташування та будівництво окремих, об`єктів містобудування, для яких у відповідності до зонінгу необхідно отримати спеціальне погодження, або нових об`єктів інженерного забезпечення кварталу, групи кварталів, мікрорайону, житлового району.

Отже, як зазначає заявник, замовник будівництва запроектував 2-поверхову торгівельну будівлю в АДРЕСА_2 - всупереч зонінгу міста Мукачева.

Дослідивши заяву про вжиття заходів забезпечення позову та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що невжиття заходів забезпечення позову, за вказаних позивачем обставин, може призвести до реалізації запланованого проекту будівництва, що, на думку позивача, не відповідає вимогам містобудівного законодавства, за відсутності спеціального погодження, ведеться будівництво запроектованої 2-поверхової торгової будівлі в АДРЕСА_2 .

Також суд зазначає, що подальше здійснення будівельних робіт може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано із певними труднощами, тобто спричинити негативні та невідворотні наслідки.

Також суд вказує, що в разі реалізації проекту будівництва до завершення розгляду справи, можливе проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно за третіми особами (фізичними та юридичними особами), які в даних правовідносинах виступатимуть добросовісними набувачами, що також може призвести до того, що ефективний захист порушених чи оспорюваних прав або інтересів держави стане неможливим.

До того ж, вжиття заходів забезпечення позову матиме наслідком збереження існуючого становища та дозволить уникнути негативних наслідків, таких як руйнація споруд.

Таким чином, суд вважає, що, в даному випадку, шкода від зупинення виконання будівельних робіт буде значно меншою.

З огляду на наведені обставини, суд дійшов висновку, що невжиття заходів забезпечення позову у цій справі шляхом заборони ОСОБА_1 , а також будь-яким іншим юридичним або фізичним особам, здійснювати будь-які будівельні роботи на земельній ділянці з кадастровим номером: :01:002:0581, площею: 0,0084 га, цільове призначення: 03.07 «для будівництва та обслуговування будівель торгівлі», та будь-яких утворених внаслідок її поділу, об`єднання чи інвентаризації земельних ділянок до набрання законної сили рішенням по даній справі та заборони ОСОБА_1 , а також будь-яким іншим юридичним або фізичним особам, вчиняти будь-які дії по завершенню будівництва та введенню (прийняттю) в експлуатацію об`єкта будівництва «Реконструкція існуючого торгівельного павільйону під заклад ресторанного господарства швидкого харчування за адресою АДРЕСА_2 », спорудження якого здійснюється на земельній ділянці з кадастровим номером: :01:002:0581, площею: 0,0084 га, цільове призначення: 03.07 «для будівництва та обслуговування будівель торгівлі», та будь-яких утворених внаслідок її поділу, об`єднання чи інвентаризації земельних ділянок до вирішення спору по справі призведе до продовження виконання відповідачем будівельних робіт на підставі документів, правомірність яких оскаржується.

Щодо бажаного позивачем способу забезпечення позову шляхом зупинення дії містобудівних умов та обмежень від 10.03.2020 (реєстраційний номер ЄДЕССБ MU01:8892-8851-4607-6213), виданих ОСОБА_1 з «Реконструкції існуючого торгівельного павільйону під заклад ресторанного господарства швидкого харчування за адресою АДРЕСА_2 », які затверджені наказом відділу архітектури та містобудування управління комунальної власності та. архітектури виконавчого комітету Мукачівської міської ради №24 від 10.03.2020, суд звертає увагу учасників справи на таке.

Спосіб, забезпечення позову не повинен повертати сторони в попередній стан, тобто у спірному випадку мається на увазі, що зупинення акту, про який просить представник позивача (містобудівні умови та обмеження) потягне за собою наслідки, які відповідають стану, що існував до прийняття спірного акту і може відповідати стану, у разі скасування судом спірного акту. А отже таке забезпечення позову може бути прийнято суспільством як вирішення спору по суті без судового розгляду.

Тобто, вжиття заходів забезпечення адміністративного позову у спосіб про який просить позивач, буде містити ознаки фактичного вирішення справи по суті, а не спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

Також необхідно зазначити, що під час вирішення питання щодо вжиття заходів забезпечення позову не було встановлено (виявлено) очевидних ознак протиправності, зокрема спірних містобудівних умов та обмежень.

Забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього та тимчасового судового захисту. Вжиття заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності i процесуального рівноправ`я сторін, оскільки мета забезпечення позову це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення порушення інтересів позивача, а також перешкоджання завдання йому шкоди.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснив оцінку необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом спору, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності ускладнення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 КАС України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Частиною 8 статті 154 КАС України визначено, що ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 243, 248, 256, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву керівника Мукачівської окружної прокуратури про вжиття заходів забезпечення позову у справі №260/546/24 - задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_1 , а також будь-яким іншим юридичним або фізичним особам, здійснювати будь-які будівельні роботи на земельній ділянці з кадастровим номером: :01:002:0581, площею: 0,0084 га, цільове призначення: 03.07 «для будівництва та обслуговування будівель торгівлі», та будь-яких утворених внаслідок її поділу, об`єднання чи інвентаризації земельних ділянок до набрання законної сили рішенням по даній справі.

Заборонити ОСОБА_1 , а також будь-яким іншим юридичним або фізичним особам, вчиняти будь-які дії по завершенню будівництва та введенню (прийняттю) в експлуатацію об`єкта будівництва «Реконструкція існуючого торгівельного павільйону під заклад ресторанного господарства швидкого харчування за адресою АДРЕСА_2 », спорудження якого здійснюється на земельній ділянці з кадастровим номером: :01:002:0581, площею: 0,0084 га, цільове призначення: 03.07 «для будівництва та обслуговування будівель торгівлі», та будь-яких утворених внаслідок її поділу, об`єднання чи інвентаризації земельних ділянок до набрання законної сили рішенням по даній справі.

В задоволенні решти клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову відмовити.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання).

Суддя Я. М. Калинич