Справа № 420/34696/23
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2024-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місце знаходження: АДРЕСА_2 ) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (, місце знаходження: 65044, м. Одеса, вул. Пироговська, 6) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 13 грудня 2023 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місце знаходження: АДРЕСА_2 ), в якій позивач просить:

- Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 , які виразитись у відмові провести перерахунок грошового забезпечення за період з 1 січня по 16 липня 2023 року, відповідно до вимог статті 9 Закону України від 20.12.1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з визначенням розмірів посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та здійснити виплату донарахованих суму;

- Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 , які виразились у відмові провести перерахунок та виплату матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік, виходячи з грошового забезпечення, нарахованого відповідно до вимог статті 9 Закону України від 20.12.1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з визначенням розмірів посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням виплачених сум;

- Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 , які виразились у відмові провести перерахунок та виплату вихідної допомоги при звільненні, виходячи з грошового забезпечення, нарахованого відповідно до вимог статті 9 Закону України від 20.12.1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з визначенням розмірів посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням виплачених сум;

- Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 , які виразились у відмові скласти та надати до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, з метою направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, оновлені грошовий атестат та довідку про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які враховуються для обчислення пенсії, із зазначенням грошового забезпечення, нарахованого відповідно до вимог статті 9 Закону України від 20.12.1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з визначенням розмірів посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт.

Ухвалою суду від 02 січня 2024 року після усунення недоліків у позовній заяві позивачу поновлено строк звернення до суду та позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін у порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

Також цією ухвалою залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (, місце знаходження: 65044, м. Одеса, вул. Пироговська, 6). Зобов`язано відповідача протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати до суду розрахунковий лист позивача за січень 2023 року, докази нарахування та виплати матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік та виплати вихідної допомоги; докази направлення до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки грошового атестату та довідки про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.

Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що він проходив військову службу у військової частині НОМЕР_2 та згідно з наказу командира цієї військової частини (по стройовій частині) від 16.07.2022 року №203 був виключений із списків особового складу та всіх видів забезпеченням в зв`язку зі звільненням з військової служби.

Позивач зазначив, що відповідно до вимог Порядку №260 Відповідач нараховував та виплачував йому щомісячно грошове забезпечення, одноразові додаткові види грошового забезпечення, а саме: матеріальну допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, а також вихідну допомогу при звільненні з військової служби, але вказані види грошового забезпечення були розраховані Відповідачем на підставі посадового окладу, окладу за військове (спеціальне) звання, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року.

На думку позивача такі дії відповідача є протиправними, тому в серпні 2023 року він звернувся до відповідача із заявою про перерахунок його грошового забезпечення як щомісячного так і одноразових додаткових його видів за період з 01.01.2023 року по день звільнення з військової служби з визначенням розмірів посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2023 року, відповідно, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», а також процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.

Листом від 06.09.2023 року за вих. №4030 Відповідач повідомив позивача про відсутність правових підстав для здійснення перерахунку та виплати вказаного грошового забезпечення.

З даною відмовою Відповідача позивач не згоден, вважає її незаконною.

Так, позивач зазначив, що пунктом 6 Постанови 103 було внесено зміни до Постанови 704. Зокрема, пункт 4 Постанови 704 було викладено в наступній редакції: «Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.».

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі №826/6453/18, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 20.10.2022, було визнано протиправним та скасовано пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103, яким було внесено зміни до пункту 4 Постанови 704, та відновлено попередню редакцію пункту 4, якою передбачено, що посадовий оклад та оклад за військовим званням розраховується шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13,14 Постанови № 704.

Отже, з 29.01.2020 року, тобто з дня набрання законної сили рішенням у справі №826/6453/18, пункт 6 Постанови КМУ № 103 втратив чинність та була відновлена дія п.4 Постанови №704 у первісній редакції, тобто в редакції, що передбачає визначення посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт.

Таким чином, позивач вважає, що з 29.01.2020 року, тобто з дня набрання чинності постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року по справі №826/6453/18, у нього виникли правові підстави для перерахунку грошового забезпечення з урахуванням розміру посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму дня працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт.

Такі висновки викладені у постанові Верховного Суду від 02.08.2022 року у справі № 440/6017/21.

Щодо перерахунку та виплати грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань позивач звернув увагу суду, що підпунктом 3 пункту 5 Постанови № 704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, надавати один раз на рік військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, та допомогу для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Як вбачається з грошового атестату від 25.11.2023 року вих. №5162, в 2023 році позивачу були виплачені одноразові види грошового забезпечення, а саме: грошова допомога на оздоровлення (згідно з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 01.03.2023р. №74); грошова допомога в разі звільнення з військової служби в сумі 21 205, 44 грн.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частині НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 16.07.2022 року №203 позивачу виплачена грошова компенсація за 71 добу невикористаної щорічної основної відпустки (з ни х за 2022 рік - 38 діб, за 2023 рік - 33 доби) у розмірі 75 886, 40 грн., а також грошова компенсація за 20 днів щорічної додаткової відпустки (з них за 2022 рік - 12,5 діб, за 2023 рік - 7,е5 діб) у розмірі 21 376, 45 грн.

Також позивач зазначив, що на даний час він є військовий пенсіонер та відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-XII) йому призначено пенсію, що підтверджується копією пенсійного посвідчення Міноборони сер. НОМЕР_4 від 2002 року і на підставі цього він має право на перерахунок пенсії, яка згідно з вимог частини 1 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом.

Позивач зазначає, що як вбачається з грошового атестату від 25.11.2023 року вих. №5162 та Довідки про розміри щомісячних видів грошового забезпечення від 25.11.2023 вих. №5160 року, розміри його посадового окладу та окладу за військовим званням за період з 01.03.2022 року по день звільнення з військової служби беззмінно складають 4 650 грн. та 1410 грн. відповідно.

Згідно з даних грошового атестату від 25.11.2023 року вих. №5162, його посадовий оклад визначений за 21 тарифним розрядом.

Згідно з Додатку 1 до Постанови № 704 для визначення розміру посадового окладу за 21 тарифним розрядом застосовується тарифний коефіцієнт 2,64.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2018 року встановлений в розмірі 1762 грн.

1762 грн. х 2,64 = 4 651,68 грн. з врахуванням примітки 1 Додатку 1 до Постанови № 704, відповідно до якої у разі коли розмір окладу визначено у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище заокруглюються до 10 гривень, тому позивач вважає, що його посадовий оклад становить 4650 грн.

Згідно з витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 16.07.2022 року №203, він звільнився з військової служби у військовому званні «підполковник».

Згідно з Додатку 14 до Постанови № 704, для визначення розміру окладу за військовим званням «підполковник» застосовується тарифний коефіцієнт 0,8 .

1762 грн. х 0,8 = 1409,6 грн. з врахуванням примітки 1 Додатку 14 до Постанови № 704, відповідно до якої у разі коли розмір окладу визначено у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище заокруглюються до 10 гривень, тому його оклад за військовим званням становить 1410 грн.

Тобто, розміри посадового окладу та окладу за військовим званням були обчисленні шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року (1762 грн.), на відповідний тарифний коефіцієнт, що не відповідає вимогам чинного законодавства. У даному випадку відповідач повинен був розрахувати усі види грошового забезпечення, передбаченні Порядком №260, виходячи з розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлені законом на 1 січня 2023 року (2684,00 грн.)

З огляду на викладене, позивач вважає, що Відповідач, відмовляючи у задоволенні його звернення, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

До суду 22.01.2024 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вхід. № 2994/24), відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнає та просить відмовити у їх задоволенні, посилаючись на те, що п. 4 Постанови № 704 визначав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу використовується такий показник, як «розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року», та після змін у вищезазначену постанову від 12.05.2023 року «розміри посадових окладів, окла дів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з роз міру 1762,00 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт..», тому представник відповідача вважає, що розрахунок посадового окладу та окладу за військовим званням у період 2022 року та з 01.01.2023 по 16.07.2023 ОСОБА_1 було розраховано вірно, згідно з чинного законодавства України.

Також представник відповідача вважає, що відсутні підстави для складання онов леного грошового атестату та довідки про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які враховуються для обчислення пенсій та направ лення їх до Одеського обласного територіального центру комплектування та со ціальної підтримки, тому що документи: грошовий атестат та довідку про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які врахову ються для обчислення пенсій були складені відповідно норм чинного законодав ства та направлені до Болградського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, за місцем проживання.

Відповідь на відзив від позивача не надходила.

На виконання ухвали суду від відповідача надійшло клопотання (вхід. № 2995/24 від 22.01.2024 року) про надання до суду витребуваних доказів у справі.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі доставлена до електронного кабінету ООЦТК та СП 04.01.2024 року о 22.37, що підтверджено довідкою про доставку електронного листа від 05.01.2024 року.

До суду не надходили від третьої особи пояснення по суті заявлених позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

Згідно з витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 32 від 28.02.2022 року відповідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» підполковника ОСОБА_1 , призначено на посаду начальника командного пункту - заступник начальника штабу з бойового управління, та вважається таким, що з 28 лютого 2022 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 4650 гривень на місяць 21 тарифний розряд, ШПК «Капітан».

Також у наказі командира військової частини НОМЕР_2 № 32 від 28.02.2022року зазначено: Виплачувати щомісячну премію у розмірі 140%, надбавки за особливості проходження військової служби 65% до посадового окладу, за військове звання та надбавки за вислугу років згідно до вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Вислуга років станом на 28.02.2022 року складає 26 років 04 місяці 07 днів.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що станом на 28.06.2022 року ОСОБА_1 підлягав звільненню «за віком».

Разом з цим ОСОБА_1 звернувся до командира військової частини НОМЕР_2 з рапортом з проханням клопотати перед вищим ко мандуванням про залишення його на військової службі на строк до закінчення військового стану.

Суд встановив, що з ОСОБА_1 була проведена бесіда та складено «Аркуш бесіди» від 10.06.2022.

В «Аркуші бесіди» вказано, що ОСОБА_1 роз`яснено вимоги статті 39 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та статті 119 Кодексу законів про працю Україні, відповідно до яких за громадя нами України, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, закріплені гарантії щодо збереження за ними місця роботи (посади), доведено вимоги статей 2 и 12 Закону України «Про пенсійне забезпе чення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а також роз`яснено особливості перерахунку пенсій (для осіб які мають право на пен сійне забезпечення), доведено порядок та розмірі грошового та інших видів за безпечення, доведено вимоги законодавства щодо постановки на військовий об лік до районних територіальних центрів комплектування у п`ятиденний строк, інформація про порядок проходження медичного огляду після звільнення з вій ськової служби, до військовослужбовця, якій має право на пенсійне забезпе чення, доведена інформація стосовно особливостей здійснення розрахунку ви слуги. Також, з «Аркуша бесіди» вбачається, що ОСОБА_1 було доведено поря док та розміри грошового та інших видів забезпечення, який діяв на той час, а саме постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 №704 «Про гро шове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» в редакції 26 лютого 2022 року.

Суд встановив, що відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 16.07.2023 року № 203 підполковника ОСОБА_1 , звільненого наказом командира військової частини від 19 червня 2023 року № 121 у відставку, з 16 липня 2023 року виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Відповідно до цього наказу щорічна основна відпустка за 2022 не надавалась, за 2023 рік використана тривалістю 12 діб. Грошову допомогу на оздоровлення за 2023 рік отримав.

Матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 за 2023 рік не отримав.

Також цим наказом наказано виплатити одноразову грошову допомогу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 вересня 2014 року № 460 «Про затвердження Порядку та умов виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби» у розмірі 64 відсотків місячного грошового забезпечення у розмірі 21205,44 грн.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що у період з лютого 2022 року по 10.06.2022 року (на день складання аркуша бесіди), та до внесення змін у постанову Кабінету Міністрів України від 30 сер пня 2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», а саме до 19.05.2023 року ОСОБА_1 отримував грошове забезпечення шляхом множення роз міру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

З 20.05.2023 року, у зв`язку зі змінами до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 №704 «Про грошове забезпечення військо вослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», ро зрахунок проводився виходячи з розміру 1762 гривні та визначався шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Матеріалами справи підтверджено, що 15.08.2023 року за вх.№1245 ОСОБА_1 звернувся до військової частини НОМЕР_2 із заявою про проведення перерахунку його грошового забезпечення на період з 01.01.2023 по 16.07.2023 року, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побуто вих питань за 2023 рік, провести перерахунок й виплату вихідної допомоги при звільненні, відповідно до вимог статті 9 Закону Ук раїни від 20.12.1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист війсь ковослужбовців та членів їх сімей», з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 №704 «Про грошове забезпечення військо вослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з визначенням розмирів посадового окладу і окладу за військове звання шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановле ного законом на 1 січня 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт та здійснити донарахування сум, а також скласти та надати до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки оновлені грошовій атестат та довідку про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які врахову ються для обчислення пенсій.

Суд встановив, що листом військової частини НОМЕР_2 від 06.09.2023 року вих.№4030 ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні його заяви з посиланням на те, що значення прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2023 року 2684 гривен не може бути використано для визна чення посадового окладу та окладу за військове звання в розрахунковому пері оді, який вказано в заяві: з 01.01.2023 року по 16.07.2023 року. Відповідно до пу нкту 4 Постанови КМУ №704 від 30 серпня 2017 року розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб ря дового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762,00 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний та рифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Прохання про здійснення перерахунків грошового забезпечення за вказаний період та на вказаних ОСОБА_1 умовах суперечить діючим нормам пункту 4 Постанови КМУ від 30 серпня 2017 року №704 і, таким чином, задоволено бути не може. Те ж саме сто сується і вимоги перерахунку матеріальної допомоги для оздоровлення та одно разової допомоги при звільненні з військової служби.

На прохання скласти і ви дати оновлені грошовий атестат і довідку про розмір основних і додаткових видів грошового забезпечення для надання до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки та Пенсійного фонду у листі повідомлено, що не підля гає задоволенню, так як такі документи вже надавались ОСОБА_1 при звіль ненні, і підстави для їх оновлення відсутні.

До суду надано рапорт начальника фінансово-економічної служби - головного бухгал тера військової частини НОМЕР_2 № 179 від 15.01.2024 стосовно обставин викладе них в позовної заяві позивача.

Судом досліджено довідку про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії для обчислення пенсії відповідно до ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та абзацу восьмого пункту 7 постанови КМУ від 17 липня 1992 року № 393 (зі змінами) від 25.11.2023 року № 5160 та від 15.01.2024 року № 123, грошовий атестат від 25.11.2023 року № 5162; розрахунковий лист позивача за січень 2023 року; довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 15.01.2024 року № 122, довідку про грошове забезпечення за період з 28.02.2022 року по 16.07.2023 року від 15.01.2024 року № 121 та припис від 16.07.2022 року № 3397.

Не погодившись з проведеним нарахуванням грошового забезпечення, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини та встановлені судом факти та обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню частково, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (далі Закон № 2011-XII) до складу грошового забезпечення, окрім іншого, входять посадовий оклад та оклад за військовим званням.

Частиною 4 статті 9 Закону № 2011-XII передбачено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

30 серпня 2017 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", яка передбачала з 01.03.2018 збільшення розмірів посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців (далі Постанова № 704).

Пунктом 2 Постанови № 704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Додатком 1 до постанови № 704 встановлено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Пунктом 4 постанови №704 (в первинній редакції) передбачалось, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

21 лютого 2018 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі - Постанова № 103).

Пунктом 6 постанови №103 внесено зміни до постанови №704, внаслідок яких пункт 4 постанови №704 викладено у новій редакції, а саме: "4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14".

При цьому, зміни до додатків 1, 12, 13 і 14 не вносилися.

Отже, станом на 01.01.2018 та 01.01.2019 пункт 4 постанови № 704, визначав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу використовується такий показник, як "розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року".

Проте, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано п. 6 постанови Кабінету Міністрів України №103, яким були внесені зміни до п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України №704.

Вказаною постановою скасовані зміни, у тому числі до п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України №704, та відновлено його попередню редакцію (станом на 30.07.2018), згідно з якої розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Відповідно до частини другої статті 265 Кодексу адміністративного судочинства України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Отже, саме з 29.01.2020 - дня набрання законної сили рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №826/6453/18 - діє редакція пункту 4 постанови №704, яка існувала до зазначених змін.

Враховуючи викладене, оскільки зміни внесені постановою №103, зокрема, до пункту 4 постанови №704, визнані у судовому порядку нечинними, з 29.01.2020 діє редакція пункту 4 постанови №704, яка існувала до зазначених змін, в якій передбачено, що для визначення посадового окладу та окладу за військовим званням застосовується не прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, а прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, але з гарантією того, що такий показник прожиткового мінімуму повинен становити не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року.

При вирішенні питання щодо можливості застосування мінімальної заробітної плати, в даному випадку не менше її 50 відсотків, як розрахункової величини при обрахунку посадового окладу, суд враховує, що пунктом 3 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинності 01 січня 2017 року, встановлено, що після набрання чинності цим Законом мінімальна заробітна плата не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.

Норми пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1774-VIII були чинними як на дату прийняття постанови №704, так і станом після 29.01.2020, та неконституційними не визнавалися.

Враховуючи юридичну силу законів та підзаконних нормативно-правих актів, яким є постанова №704, місце таких в системі нормативно-правових актів, оскільки всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм, перевагу слід надати положенням Закону, як акту вищої юридичної сили з урахуванням принципу верховенства права, закріпленого у статті 8 Конституції України.

Враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постанові від 11.12.2019 року у справі №240/4946/18, щодо застосування норм права, а саме пункту 3 розд. ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 06.12.2016 року №1774-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», за якою після набрання чинності цим Законом положення нормативно-правових актів щодо обчислення виплат у процентному співвідношенні до мінімальної заробітної плати застосуванню не підлягають, суд доходить висновку, що п.4 постанови № 704 з 29.01.2020 року має застосовуватись в наступній редакції: «Розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.».

Суд встановив, що Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік", у 2023 році з 01 січня 2023 року 2684 грн, в той час коли Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік", прожитковий мінімум встановлювався у розмірі 1 762 грн.

Отже, через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, виникли підстави для підвищення посадового окладу та окладу за військовим звання позивача, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт.

Разом з цим відповідач не заперечує, що за період з 01 січня 2023 року по 19.05.2023 року позивачу нараховувалось та виплачувалось грошове забезпечення, виходячи із застосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01 січня 2018 року.

Враховуючи вище наведені норми права та встановлені судом обставини у справі, суд доходить висновку, що відповідачем була допущена протиправна дія при обчисленні та виплати позивачу грошового забезпечення за період з 01 січня 2023 року по 19.05.2023 року з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» станом на 01.01.2018 року, тому позовні вимоги позивача - визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 , які виразитись у відмові провести перерахунок грошового забезпечення за період з 1 січня по 16 липня 2023 року, відповідно до вимог статті 9 Закону України від 20.12.1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з визначенням розмірів посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та здійснити виплату донарахованих суму є частково правомірними та належать задоволенню шляхом визнати протиправними дії відповідача щодо обчислення та виплати позивачу грошового забезпечення з 01.01.2023 року по 19.05.2023 року з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» станом на 01.01.2018 року та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу грошового забезпечення з 01.01.2023 року по 19.05.2023 року з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням раніше проведених виплат. з

В решт позовних вимог в частині визнання протиправними дії військової частини НОМЕР_2 , які виразитись у відмові провести перерахунок грошового забезпечення з 20 травня 2023 року по 16 липня 2023 року, та зобов`язання здійснити відповідний перерахунок грошового забезпечення, суд доходить висновку щодо відмови у їх задоволенні, з огляду на таке.

Так, суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 №481 «Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704», яка набрала чинності 20.05.2023, було скасовано підпункт 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103, та внесено зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704, відповідно до яких установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Зазначені зміни були відсутні на час виникнення спірних правовідносин з 01.01.2023 року по 19.05.2023 року, жодним із положень постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 №481 «Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704» не надано зворотної дії в часі застосування її приписів.

Тому, суд доходить висновку, що порушене право позивача на отримання грошового забезпечення в належному розмірі має бути відновлено до дати внесення змін у п. 4 постанови КМУ № 704, тобто до 19.05.2023 року.

Стосовно позовних вимог - визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 , які виразились у відмові провести перерахунок та виплату матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік, виходячи з грошового забезпечення, нарахованого відповідно до вимог статті 9 Закону України від 20.12.1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з визначенням розмірів посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням виплачених сум, суд зазначає таке.

Частинами 1, 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII (далі, в тому числі, - Закон № 2011-XII) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до вимог ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Відповідно до п. 1, 2 розділу XXIII Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року № 260 (далі Порядок № 260) військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які набули (набувають) право на отримання щорічної основної (канікулярної) відпустки, один раз на рік виплачується грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Грошова допомога для оздоровлення надається військовослужбовцям у разі вибуття їх у щорічну основну відпустку повної тривалості, або у другу частину щорічної основної відпустки (у тому числі в дозволених випадках за невикористану відпустку за минулі роки), або без вибуття у відпустку (за їх рапортом протягом поточного року) на підставі наказу командира військової частини, а командиру (начальнику) - на підставі наказу вищого командира (начальника) із зазначенням у ньому суми грошової допомоги.

Військовослужбовцям, звільненим з військової служби, які мали право на грошову допомогу для оздоровлення та не отримали її протягом року, виплата цієї допомоги здійснюється на підставі наказу командира військової частини про виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини, в якому оголошується про її виплату.

Відповідно до довідки про грошове забезпечення за період з 28.02.2022 року по 16.07.2023 року від 15.01.2024 року № 121 суд встановив, що у квітні 2023 року позивач отримав матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі 33 133,50 грн.

З огляду на те, що матеріальна допомога на оздоровлення має бути обчислена з грошового забезпечення позивача, який за вказаний період відповідачем був обчислений неправильно, з вище наведених судом обґрунтувань, суд доходить висновку, що наведені позовні вимоги є правомірними та належать задоволенню шляхом визнати протиправними дії відповідача щодо обчислення та виплати позивачу матеріальної допомоги на оздоровлення за 2023 рік виходячи із грошового забезпечення, обчисленого з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» станом на 01.01.2018 року та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу матеріальної допомоги на оздоровлення за 2023 рік виходячи із грошового забезпечення, обчисленого з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням раніше проведених виплат.

Разом з цим суд доходить висновку, що не належать задоволенню ці позовні вимоги в частині виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, з огляду на таке.

Так, відповідно до п. 1 розділу XXIV Порядку № 260 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Згідно з п. 9 розділу ХХІУ Порядку № 260 виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) - наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 16.07.2023 року № 203 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 за 2023 рік ОСОБА_1 не отримав.

Суду не надано докази того, що позивач звертався до командира військової частини із відповідним рапортом про отримання матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, що виключає реалізацію його права на отримання такої допомоги.

Тому дослідивши у сукупності наявні у справі докази, суд доходить висновку, що у цій частині позовні вимоги не належать задоволенню.

Стосовно позовних вимог - визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 , які виразились у відмові провести перерахунок та виплату вихідної допомоги при звільненні, виходячи з грошового забезпечення, нарахованого відповідно до вимог статті 9 Закону України від 20.12.1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з визначенням розмірів посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням виплачених сум, суд зазначає таке.

Відповідно до п.4 розділу ХХХІІ Порядку № 260 особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які були призвані на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією, або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, при звільненні зі служби виплачується одноразова грошова допомога в порядку та розмірах, визначених Порядком та умовами виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 вересня 2014 року № 460.

Так, суд встановив, що наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 16.07.2023 року № 203 наказано виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 вересня 2014 року № 460 «Про затвердження Порядку та умов виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби» у розмірі 64 відсотків місячного грошового забезпечення у розмірі 21205,44 грн.

Відповідно до п. 1 Порядку та умовами виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 вересня 2014 року № 460 (далі Порядок № 460), військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (далі - військовослужбовці) та звільняються із служби, виплачується одноразова грошова допомога (далі - допомога) в розмірі 4 відсотки місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, але не менш як 25 відсотків місячного грошового забезпечення.

Згідно з п. 2 Порядку № 460, військовослужбовцям виплата допомоги здійснюється за період військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період із дня їх призову на відповідну військову службу без урахування періоду попередньої військової служби, на якій вони перебували, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні з військової служби не набули права на отримання грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 статті 15 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.

Сторони не заперечують, що позивач є військовим пенсіонером та на дату мобілізації мав вислугу 26 років.

Тому, суд погоджується з доводами відповідача, що у цій частині спірні правовідносини мають бути врегульовані саме положеннями Порядку № 460.

Також суд доходить висновку, що відповідачем правильно обчислено одноразову грошову допомогу, оскільки на дату звільнення позивача 16.07.2023 року вже діяла редакція пункту 4 постанови КМУ № 704 введена постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 №481 «Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704», яка набрала чинності 20.05.2023, та якою було скасовано підпункт 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103, та внесено зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704, відповідно до яких установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

За таких встановлених судом обставин, суд доходить висновку, що вказані позовні вимоги є безпідставними та не належать задоволенню.

Стосовно позовних вимог - визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 , які виразились у відмові скласти та надати до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, з метою направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, оновлені грошовий атестат та довідку про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які враховуються для обчислення пенсії, із зазначенням грошового забезпечення, нарахованого відповідно до вимог статті 9 Закону України від 20.12.1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з визначенням розмірів посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, суд зазначає таке.

Відповідно до частини третьої статті 43 Закону №2262-ХІІ, пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно із частиною вісімнадцятою статті 43 Закону №2262-ХІІ, у разі, якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

За приписами частин першої, другої статті 63 Закону №2262-ХІІ, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Відповідно до пункту 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі-Порядок № 3-1), військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон) (членам їх сімей), пенсії згідно із Законом призначаються і виплачуються головними управліннями Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

За змістом пункту 2 розділу ІІ Порядку № 3-1, до заяви про призначення пенсії за вислугу років, по інвалідності додаються, у тому числі такі документи:

4) грошовий атестат та довідка про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (додаток 8 до цього Порядку).

Таким чином, суд доходить висновку, що одним із необхідних документів для призначення пенсії військовослужбовцю за вислугою років є грошовий атестат та довідка про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію.

Разом з цим суд вважає, що лише після перерахунку складових грошового забезпечення позивача на виконання рішення суду, відповідач матиме обов`язок щодо оновлення інформації по грошовому атестату та довідки про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що захисту адміністративним судом підлягають порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

На час розгляду та вирішення справи відсутні підстави вважати, що відповідачем буде допущено порушення вимог Порядку № 3-1 щодо направлення оновленого атестату та довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» після здійснення перерахунку грошового забезпечення та виплачених допомог на виконання рішення суду.

Тому, суд доходить висновку, що ці позовні вимоги є передчасними, а тому не належать задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені факти, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню частково.

У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору та не надані суду докази понесення ним інших судових витрат, жодні судові витрати не належать стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до частини задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місце знаходження: АДРЕСА_2 ) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (, місце знаходження: 65044, м. Одеса, вул. Пироговська, 6) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місце знаходження: АДРЕСА_2 ) щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) грошового забезпечення з 01.01.2023 року по 19.05.2023 року з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» станом на 01.01.2018 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місце знаходження: АДРЕСА_2 ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) грошового забезпечення з 01.01.2023 року по 19.05.2023 року з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням раніше проведених виплат.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місце знаходження: АДРЕСА_2 ) щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) матеріальної допомоги на оздоровлення за 2023 рік виходячи із грошового забезпечення, обчисленого з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» станом на 01.01.2018 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місце знаходження: АДРЕСА_2 ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) матеріальної допомоги на оздоровлення за 2023 рік виходячи із грошового забезпечення, обчисленого з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням раніше проведених виплат.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням п.15.5 п. 15 ч.1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко