Справа № 380/27540/23
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2024-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2024 рокусправа № 380/27540/23
м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Коморного О.І., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування наказів Головного управління Національної поліції у Львівській області поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку.

Обставини справи.

До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 з вимогами:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області №3899 від 01.11.2023 року про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського відділу поліції №3 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національно поліції України у Львівській області №501 о/с від 07.11.2023 року в частині звільнення з 08 листопада 2023 року зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України Про Національну поліцію (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) старшого сержанта поліції ОСОБА_1 помічника чергового чергової частини відділу поліції №3 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області з 08.11.2023 року;

- поновити ОСОБА_1 на посаді помічника чергового чергової частини відділу поліції №3 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області з 09.11.2023 року;

- стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 09.11.2023 року по дату прийняття рішення по справі;

- допустити негайне виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді помічника чергового чергової частини відділу поліції №3 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у розмірі за один місяць.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що наказом ГУ НП у Львівській області №3899 від 01.11.2023 року вирішено застосувати до помічника чергового чергової частини відділу поліції №3 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення звільнення зі служби в поліції. Наказом №501 о/с від 07.11.2023 року звільнено відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) старшого сержанта поліції ОСОБА_1 помічника чергового чергової частини відділу поліції №3 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області з 08.11.2023 року. Вважає, що наказ ГУ НП у Львівській області №501 о/с від 07.11.2023 року та наказ ГУ НП у Львівській області №3899 від 01.11.2023 року є протиправними та підлягають скасуванню.

Вказує, що 19.10.2023 позивач не перебував на службі в відділі поліції №3 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області так як з 9:00 години він попрямував до Тренінгового центру для здачі заліків, що було передбачено службовою телеграмою ГУНП №2777/05/13-2023 від 16.10.2023 року. Після здачі іспитів позивач очікував на вулиці результати іспитів і до нього підійшли працівник поліції ОСОБА_2 та начальник кадрового забезпечення ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , які зазначили про необхідність пройти огляд на перебування в стані алкогольного сп`яніння. Зазначає, що пройшовши в службовий кабінет йому запропонували пройти огляд на приладі Драгер, проте з результатом огляду позивач не погодився так як йому не надали жодних доказів справності приладу. В подальшому позивача було супроводжено до Комунального некомерційного підприємства « 1 територіальне медичне об`єднання м. Львова» ВП «Лікарня Святого Пантелеймона», де пройшов огляд також на приладі Драгер. Згідно консультаційного висновку спеціаліста від 19.10.2023 встановлено, що у позивача був значно підвищений артеріальний тиск 190/110 і саме тому останній вжив медикаменти, а саме каптопрес та Тонгінал, які містять в своєму складі спирт. Крім цього, під час перебування позивача в лікарні останньому введено Фуросемід з метою пониження тиску. Враховуючи, що стан здоров`я позивача був критичний, ним було прийнято рішення про необхідність вжиття заходів щодо покращення самопочуття та вжиття невідкладно медичних препаратів. Саме прийняття ліків, що було необхідним для термінового покращення здоров`я, призвело до показів приладу Драгер, а не вживання алкоголю позивачем. Згідно з приписами Тимчасової інструкції про порядок медичного огляду для встановлення факту вживання алкоголю та стану сп`яніння, затверджену заступником Міністра охорони здоров`я СРСР № 06-14/33-14 від 01.08.1988, та доданими до неї Методичними вказівками медичного огляду для встановлення факту вживання алкоголю та стану сп`яніння, якими на даний час регламентується процедура огляду громадян для встановлення стану сп`яніння та особливості клінічного обстеження громадян. Вважає, що проведення освідування позивача за допомогою приладу «Драгер» не відповідає вимогам щодо проведення таких медоглядів та не може бути взятий до уваги під час проведення службового розслідування посадовими особами відповідача. Інших доказів перебування позивача у стані алкогольного сп`яніння 19.10.2023, в розумінні ст. ст. 73-76 КАС України, відповідачем, з урахуванням приписів ч. 2 ст. 77 КАС України, надано не було під час проведення службового розслідування. Вважає, що відповідач жодним чином не мотивував обрання найсуворішого з видів стягнень, що передбачені статтею 12 Дисциплінарного статуту. Просить суд задовольнити позов.

Ухвалою від 24 листопада 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними матеріалами справи.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві. Зазначає, що під час проведення підсумкових занять для визначення рівня службової підготовки поліцейських на базі тренінгового центру ГУНП у Львівській області з ознаками алкогольного сп`яніння перебував помічник чергового чергової частини ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУНП старший сержант поліції ОСОБА_1 . Зазначає, що пройшовши огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер», результат - 0,68 проміле. Однак, старший сержант поліції ОСОБА_1 з результатом огляду не погодився, у зв`язку з чим останньому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі. Згідно консультативного висновку спеціаліста « 1 ТМО м. Львова» від 19.10.2023, о 14:15 ОСОБА_1 проведено тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер 6820», результат - 0,50 проміле. Вказує, що у діях помічника чергового чергової частини ВП №3 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 прослідковувались явні ознаки порушення службової дисципліни, що зумовило призначення службового розслідування за вищезгаданим фактом. Зазначає, що наказом ГУНП у Львівській області № 3723 від 19.10.2023 за фактом можливого порушення службової дисципліни зі сторони окремих працівників ГУНП у Львівській області призначено службове розслідування у формі письмового провадження. Під час службового розслідування дисциплінарна комісія прийшла до висновку, що відомості, що стали підставою для призначення та проведення службового розслідування слід вважати такими, що знайшли своє підтвердження. Зазначає, що 25.10.2023 затверджено Висновок службового розслідування за фактом грубого порушення зі сторони окремих працівників ГУНП у Львівській області та наказом №3899 від 01.11.2023 «Про застосування дисциплінарного стягнення до помічника чергового чергової частини ВП №3 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області за грубе порушення службової дисципліни, основних обов`язків поліцейського, передбачених пунктом 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 4, 5, 14 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII та підпункту 1.7 пункту 1 наказу ГУНП у Львівській області від 27.04.2023 № 1470 «Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування», на підставі п. 7 ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, було застосовано до помічника чергового чергової частини ВП №3 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 (0063382) дисциплінарне стягнення - звільнення із служби в поліції. Також наказом № 501 о/с від 07.11.2023 ОСОБА_1 звільнено зі служби з поліції відповідно до Закону «Про Національну поліцію» за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Крім того вказує, що представник позивача підтверджує ще порушення службової дисципліни, зокрема неприбуття на робоче місце ОСОБА_1 , що також підтверджується матеріали справи. У своїх поясненнях ОСОБА_4 вказує, що « 19.10.2023 о 07:30 під час проведення ранкового інструктажу нарядам ВП №3 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області, які заступають на чергування у складі (СОГ, СРПП), не прибув помічник чергового старший сержант поліції ОСОБА_1 , який згідно встановленого графіку чергувань мав заступити на службу. При цьому, ОСОБА_1 про причину не прибуття для подальшого несення служби нікому не повідомив, на телефонні дзвінки не відповідав, рапорту щодо заміни чергуваннями у зв`язку із поважними причинами чи іншою службовою необхідністю від останнього не надходило». Аналогічну інформацію повідомив ОСОБА_5 - безпосередній керівник позивача. За результатом цього було складено акт про відсутність на робочому місці ОСОБА_1 , що свідчить про порушення службової дисципліни, вимог статей 3, 8, 18, 64 Закону України "Про Національну поліцію", п. 1, 2 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Правил етичної поведінки поліцейських.

Також зазначає, що позивач добровільно погодився пройти огляд, перед проходженням огляду за допомогою газоаналізатора Драгер йому було запропоновано оглянути муштук, жодних пошкоджень ним не було виявлено, про що зазначив позивач, а також вказав, що зафіксовано на відео с1ір-01. Відтак, вважає недоречним твердження позивача про несправність приладу у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 мав можливість зазначити про ймовірну несправність газоаналізатора. Додатково, після проходження повторного огляду у медичному закладі, де газоаналізатор показав результат 0,50 проміле, позивач також не зазначив, що не погоджується із результатом. Звертає увагу Суду, що на запитання працівника УГІ ГУНП у Львівській області «Чи вживали ви алкогольні напої напередодні?» позивач надав ствердну відповідь, інформацію про що зафіксована на відеозаписі с1ір-00. Також твердження позивача про вживання медикаментів із вмістом алкоголю, зокрема, Каптопрес і Тонгінал не зовсім відповідають дійсності, оскільки позивач жодного разу не вказав про Каптопрес і Тонгінал працівникам поліції при первинному огляду, о котрій годині приймав ліки і для чого. Також про ОСОБА_6 не було зазначено і працівникам медичної установи, відтак вважає посилання на медикаменти, які вперше згадані у позовній заяві - недоречними. Просить суд відмовити в позові.

Представник позивача додатково пояснив, що позивач під час проведення його огляду не перебував при виконанні посадових обов`язків з огляду на перебування в Тренінговому центрі для здачі заліків. Звертає увагу, що згідно посадової інструкції Позивача від 23.06.2023 останній не мав виконувати посадові обов`язки в період здачі заліків, підвищення кваліфікації. Відповідно мотивація в оскаржуваному наказі є необґрунтованою та безпідставною в частині перебування в стані алкогольного сп`яніння в період виконання службових обов`язків.

Представник відповідача долучив додаткові пояснення в яких зазначив, що за допомогою відібрання пояснень у висновку службового розслідування чітко встановлено, що ОСОБА_1 перебував при виконанні службових обов`язків, оскільки згідно штатного розпису у ВП №3 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області чотири посади помічника чергового, з яких вакантних немає, а згідно телеграми №2777/05/13-2023 від 16.10.2023 прибути для здачі заліків з числа помічників чергових чергової частини ВП №3 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області повинні були троє працівників: старший сержант поліції ОСОБА_7 , старший сержант поліції ОСОБА_8 та старший сержант поліції ОСОБА_1 , а сержант поліції ОСОБА_9 19.10.2023 була після добового чергування. Виконати у повному обсязі вимоги вищевказаної телеграми не вдалось, оскільки згідно наказу №53 від 18.05.2023 «Про призначення підмінних старших інспекторів чергових та підмінних помічників чергового ВП №3 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області» на 19.10.2023 мали б заступити : старший інспектор СРПП капітан поліції ОСОБА_10 , старший інспектор СРПП капітан поліції ОСОБА_11 , поліцейський СРПП старший сержант поліції ОСОБА_12 , поліцейський СРПП старший сержант поліції ОСОБА_13 , однак капітан поліції ОСОБА_10 та капітан поліції ОСОБА_11 знаходились на навчанні у ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області, а старший сержант поліції ОСОБА_13 та старший сержант поліції ОСОБА_12 були після нічної зміни. Відтак вказує, що зважаючи на затверджений графік чергувань позивач зобов`язаний був заступити для виконання функціональних обов`язків.

Зазначає також, що посадова інструкція жодним чином не закріплює відсутність обов`язку поліцейського виконувати свої функціональні обов`язки під час здачі заліків чи підвищення кваліфікації.

Суд всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 07.11.2015 прийнятий на службу в Національну поліції України та займав посаду помічника чергового чергової частини відділу поліції №3 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області.

19.10.2023 згідно наказу ГУ НП у Львівській області №3723 призначено службове розслідування та створено дисциплінарну комісію.

За результатом проведення службового розслідування складено висновок службового розслідування за фактом грубого порушення службової дисципліни позивачем.

Наказом ГУ НП у Львівській області №3899 від 01.11.2023 року вирішено застосувати до помічника чергового чергової частини відділу поліції №3 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення - звільнення зі служби в поліції.

Наказом №501 о/с від 07.11.2023 звільнено відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) старшого сержанта поліції ОСОБА_1 помічника чергового чергової частини відділу поліції №3 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області з 08.11.2023 року.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернувся за захистом свої прав до суду.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За правилами предметної підсудності встановленими ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби (п. 2 ч. 1).

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19 Конституції України).

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин, далі Закон №580).

Згідно зі ст. 3 вказаного Закону "Про Національну поліцію" у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону "Про Національну поліцію", поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно зі ст. 18 Закону "Про Національну поліцію", поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

За приписами ч. 1 ст. 19 Закону "Про Національну поліцію", у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджуються законом.

Пунктом 6 частини першої статті 77 закону "Про Національну поліцію", визначено, що поліцейський звільняється зі служби поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі Дисциплінарний статут), у частині першій статті 1 якого визначено, що службова дисципліна дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна, як закріплено у частині другій статті 1 Дисциплінарного статуту, ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Згідно з частиною третьою статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону №580-VIII, зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Дисциплінарним проступком, як визначено у статті 12 Дисциплінарного статуту, визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до частин першої та другої статті 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції (частина третя статті 13 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до частин першої-сьомої, десятої статті 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. У разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному КУпАП, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою. У разі вчинення поліцейським більше двох дисциплінарних порушень проводиться одне службове розслідування. Якщо протягом проведення службового розслідування поліцейським вчинено інший дисциплінарний проступок, розпочинається нове службове розслідування. Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Приписами частин першої та п`ятнадцятої статті 15 Дисциплінарного статуту визначено, що проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

Відповідно до частини першої статті 16 Дисциплінарного статуту, службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

Також, відповідно до ч. 2 статті 16 Дисциплінарного статуту, у разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.

У висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку (частина перша статті 19 Дисциплінарного статуту).

Приписами частин третьої та восьмої статті 19 Дисциплінарного статуту закріплено, що під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія та керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Відповідно до статті 21 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу. У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування. Перебування поліцейського на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) чи у відпустці не перешкоджає застосуванню до нього дисциплінарного стягнення.

За правилами частин першої та четвертої статті 22 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується. Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади та звільнення із служби в поліції, застосовані до поліцейського, який перебуває у відпустці чи на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності), виконуються (реалізуються) після його прибуття до місця проходження служби.

Отже, ураховуючи вище викладені норми законодавства, суд зазначає таке.

Службова дисципліна полягає у дотриманні (виконанні) законодавчих і підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими актами передбачені.

Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного поліцейського, зокрема, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників.

Обов`язок дотримуватися етичних, правових і службово-дисциплінарних норм поведінки, загальнолюдських цінностей, які спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству, є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від посади, звання та його місцеперебування.

Протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції, є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.

Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку.

Обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого вирішується питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому таке рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду дисциплінарного стягнення.

Отже, службовим розслідуванням має бути встановлено, зокрема, наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) воно було призначено.

Судом встановлено, що 19 жовтня 2023 року до ГУНП у Львівській області надійшов рапорт старшого інспектора відділу службових розслідувань Управління головної інспекції (далі - ВСР УГІ) ГУНП капітана поліції Уніята P.P. про те, що цього ж дня від керівництва відділу поліції № 3 (далі - ВП №3) Львівського районного управління поліції № 2 (далі - ЛРУП №2) ГУНП надійшла інформація з приводу можливого порушення службової дисципліни зі сторони помічника чергового чергової частини ВП №3 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 .

Як встановлено судом відповідно до інформації, викладеної в рапорті «...що під час проведення підсумкових занять для визначення рівня службової підготовки поліцейських на базі тренінгового центру ГУНП у Львівській області з ознаками алкогольного сп`яніння перебуває помічник чергового чергової частини ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУНП старший сержант поліції ОСОБА_1 . Виїздом працівників УГІ ГУНП та СКЗ ЛРУП № 2 ГУНП до тренінгового центру ГУНП у Львівській області, розташованого за адресою: м. Львів, вул. Земельна, виявлено старшого сержанта поліції ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим йому запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер», результат - 0,68 проміле. Однак, старший сержант поліції ОСОБА_1 з результатом огляду не погодився, у зв`язку з чим останньому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі. Згідно консультативного висновку спеціаліста «1 ТМО м. Львова» від 19.10.2023, о 14:15 ОСОБА_1 проведено тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер 6820», результат - 0,50 проміле.»

Як висновок у діях помічника чергового чергової частини ВП №3 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 працівниками поліції прослідковувались ознаки порушення службової дисципліни, що зумовило призначення службового розслідування за вищезгаданим фактом.

Суд встановив, що наказом ГУНП у Львівській області № 3723 від 19.10.2023 за фактом можливого порушення службової дисципліни зі сторони окремих працівників ГУНП у Львівській області призначено службове розслідування у формі письмового провадження.

Під час службового розслідування дисциплінарна комісія дійшла висновку, що відомості, що стали підставою для призначення та проведення службового розслідування слід вважати такими, що знайшли своє підтвердження.

25.10.2023 затверджено Висновок службового розслідування за фактом грубого порушення зі сторони окремих працівників ГУНП у Львівській області (далі - Висновок службового розслідування).

Наказом №3899 від 01.11.2023 «Про застосування дисциплінарного стягнення до помічника чергового чергової частини ВП №3 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області за грубе порушення службової дисципліни, основних обов`язків поліцейського, передбачених пунктом 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 4, 5, 14 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII та підпункту 1.7 пункту 1 наказу ГУНП у Львівській області від 27.04.2023 № 1470 «Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування», на підставі п. 7 ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, було застосовано до помічника чергового чергової частини ВП №3 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 (0063382) дисциплінарне стягнення - звільнення із служби в поліції.

Наказом № 501 о/с від 07.11.2023 ОСОБА_1 звільнено зі служби з поліції відповідно до Закону «Про Національну поліцію» за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

На покликання представника позивача, щодо проведення службового розслідування Дисциплінарною комісією та належне встановлені фактичних даних та обставини, суд зазначає наступне.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі - Порядок № 893, у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин), пунктом 4 розділу V якого визначено, що службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Відповідно до пункту 1 розділу VII Порядку № 893 у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом: одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи; отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.

Як встановлено судом, членами дисциплінарної комісії впродовж проведення службового розслідування зібрано матеріали на підтвердження протиправності дій ОСОБА_1 , зокрема:

- консультативний висновок спеціаліста від 19.10.2023, зі змісту якого встановлено, що позивач добровільно погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager №6820 у медичному закладі ВП «Лікарні Святого Пантелеймона»;

- акт про виявлення з ознакам алкогольного сп`яніння від 19.10.2023 №1095/67-2023;

- акт про відсутність на робочому місці від 19.10.2023 №16877/43/01-2023;

- попередній огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager №6810;

- пояснення працівників, які перебували на місці виявлення ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що вищезазначені матеріали долучені до висновку службового розслідування.

На покликання представника позивача, щодо неприбуття позивача на робоче місце у визначений час, оскільки 19.10.2023 останній не перебував на службі в відділі поліції №3 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області так як з 9:00 години попрямував до Тренінгового центру для здачі заліків, що було передбачено службовою телеграмою ГУНП№2777/05/13-2023 від 16.10.2023, суд зазначає таке.

Суд встановив, згідно наданих пояснень ОСОБА_4 , що 19.10.2023 о 07:30 під час проведення ранкового інструктажу нарядам ВП №3 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області, які заступають на чергування у складі (СОГ, СРПП), не прибув помічник чергового старший сержант поліції ОСОБА_1 , який згідно встановленого графіку чергувань мав заступити на службу. Зазначено, що ОСОБА_1 про причину не прибуття для подальшого несення служби нікому не повідомив, на телефонні дзвінки не відповідав, рапорту щодо заміни чергуваннями у зв`язку із поважними причинами чи іншою службовою необхідністю від останнього не надходило.

Як встановлено судом із наданих матеріалів службового розслідування, аналогічну інформацію повідомив ОСОБА_5 - безпосередній керівник позивача.

Суд встанови, що за результатом даних подій складено акт про відсутність на робочому місці ОСОБА_1 , що свідчить про порушення службової дисципліни, вимог статей 3, 8, 18, 64 Закону України "Про Національну поліцію", п. 1, 2 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Правил етичної поведінки поліцейських.

Щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння варто також зазначити наступне.

Судом встановлено з долученого до матеріалів справи відеозапису на відео с1ір-01, що позивач добровільно погодився пройти огляд, перед проходженням огляду за допомогою газоаналізатора Драгер та йому запропоновано оглянути муштук, жодних пошкоджень ним не виявлено, про що зазначив позивач.

Також судом встановлено, що після проходження повторного огляду у медичному закладі, де газоаналізатор показав результат 0,50 проміле, позивач також не зазначив, що не погоджується із результатом.

На запитання працівника УГІ ГУНП у Львівській області «Чи вживали ви алкогольні напої напередодні?» позивач надав ствердну відповідь, інформацію про що зафіксована на відеозаписі с1ір-00.

Відтак, враховуючи встановлені обставини, суд вважає спростованим покликання ОСОБА_1 про неможливість зазначити про ймовірну несправність газоаналізатора.

Також суд критично оцінює твердження позивача про вживання медикаментів із вмістом алкоголю, зокрема, Каптопрес і Тонгінал, оскільки доказів на підтвердження таких обставин не надано.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначати, що алкотестер «Драгер» є портативним приладом, що визначає аналіз алкоголю у видихуваному повітрі, тобто вимірює вміст парів алкоголю у повітрі, в тому числі залишкові явища попереднього сп`яніння, а не вміст алкоголю у крові.

Судом зазначає, що належним та беззаперечним доказом перебування позивача в стані алкогольного сп`яніння є відповідний висновок за результатами медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичній установі ВП «Лікарня Святого Пантелеймона», в якому встановлено, що позивач перебував в стані алкогольного сп`яніння під час несення служби.

Більше того, складений акт від 19.10.2023 про виявлення на робочому місці ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, підписано та засвідчено трьома особами, працівниками ГУ НП у Львівській області.

Згідно з роз`ясненнями, які викладені в п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 «Про практику розгляду судами трудових спорів», за появу на роботі у нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння в будь-який час робочого дня, незалежно від того, чи були вони відсторонені від роботи, чи продовжували виконувати трудові обов`язки, для працівника з ненормованим робочим днем час знаходження на роботі понад встановленої його загальну тривалість вважається робочим. Нетверезий стан працівника або наркотичне чи токсичне сп`яніння можуть бути підтверджені як медичним висновком, так і іншими видами доказів. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 29.12.1992 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» при розгляді справ нетверезий стан працівника може бути підтверджено як медичним висновком, так і іншими видами доказів (актами та іншими документами, поясненням сторін і третіх осіб, показаннями свідків), які мають бути відповідно оцінені судом.

У матеріалах службового розслідування наявний медичний висновок за результатом огляду позивача на стан алкогольного сп`яніння та акт складений трьома особами, що є належними доказами.

З огляду на наведені правові норми та встановлені висновком службового розслідування обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що знайшли своє підтвердження слідує, що відповідач правомірно застосовував до позивача дисциплінарне стягнення у зв`язку із підтвердженням факту вчинення ним дисциплінарного проступку.

Доводи позивача про відсутність достатніх і належних доказів порушення ним службової дисципліни вчинення дисциплінарного проступку є безпідставними, оскільки це підтверджується висновком службового розслідування, який складений на підставі обставин, що підтверджуються відповідними матеріалами та поясненнями поліцейських.

Щодо дисциплінарного стягнення, то суд зазначає таке.

У відповідності до вимог частини першої та другої статті 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку, з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчинення нових дисциплінарних проступків.

Відповідно до частин третьої та восьмої статті 19 Дисциплінарного статуту, під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби. Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обрання того чи іншого виду дисциплінарного стягнення є правом роботодавця в залежності від його оцінки та кваліфікації дій особи, відносно якої має бути застосовано таке стягнення, тобто належить до дискреційних повноважень відповідача, який за умови встановлення факту порушення службової дисципліни має право з урахуванням всіх обставин справи та особи порушника обрати один з визначених законом видів покарання.

Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду України від 21.12.2018 по справі №805/623/16-а, від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, від 22.03.2019 у справі 804/676/18, від 22.11.2019 у справі 826/6107/18, від 31.03.2020 у справі 806/2492/16, від 25.06.2020 № 2240/2329/16.

Верховний Суду у постанові від 25 лютого 2021 року у справі № 160/9275/18 зазначив, що дисциплінарним проступком визнається протиправне (умисне чи необережне) діяння (дія чи бездіяльність), тобто невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків при здійсненні повноважень, передбачених Конституцією України та Законами України, статутом, наказами керівника (установи) та іншими організаційно-розпорядчими документами, а також вчинок, що суперечить вимогам Правил етичної поведінки поліцейських.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що дії та бездіяльність позивача за зазначених обставин події та подальше притягнення його особи до дисциплінарної відповідальності знайшли своє повне обґрунтування та підтвердження.

Отже, підсумовуючи наведене суд зазначає, що дисциплінарна комісія у даному конкретному випадку обставини діяння позивача з`ясувала повно та оцінила вірно, діяння кваліфікувала правильно, норми закону визначила як належні, зміст норми права витлумачила відповідно до їх дійсної суті, а, відтак, забезпечила дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (засадничих гарантій притягнення особи до відповідальності не порушила).

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд згідно ч.1 ст. 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки у даній справі оспорюється рішення прийняте відповідачем, суб`єктом владних повноважень, суд відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України, перевіряє чи прийнято (вчинено) воно: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом на підставі досліджених доказів встановлено, що відповідні положення відповідачем дотримані повністю. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а тому адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Керуючись ст.ст.2, 8-10, 14, 72-79, 90, 241-246, 250, 257-262, 295 КАС України, суд, -

ухвалив :

1. В позові ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування наказів Головного управління Національної поліції у Львівській області поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку - відмовити повністю.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 01.03.2024.

СуддяКоморний Олександр Ігорович