Справа № 520/4118/24
Суддя: Григоров Д.В.
Дата ухвалення: 2024-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

04 березня 2024 року справа № 520/4118/24
Суддя Харківського окружного адміністративного суду Григоров Д.В., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті з 01.04.2023 року доплати до пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області перерахувати та виплатити з 01.04.2023 року ОСОБА_1 щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн. відповідно до постанови КМУ №713 від 14 липня 2021 р. "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою суду від 22.02.2024р. позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, а саме: надати до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду та докази на підтвердження поважності причин пропуску такого строку.

28.02.2024р. представником позивача до суду надано заяву, в якій останній вказав на відсутність підстав для застосування шестимісячного строку, передбаченого ст. 122 КАС України для звернення позивача до суду з позовом в цій справі.

Обґрунтовуючи наведене заявник посилався на практику Верховного Суду та власне її тлумачення, а також на норми Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Поважних причин пропуску строку фактично не навів. Також зазначив, що позивач дізнався про порушення своїх прав лише після звернення до пенсійного органу, що мало місце в грудні 2023 року.

Дослідивши вказану заяву, суд зазначає, що наведені у ній підстави для поновлення пропущеного строку звернення до суду не можуть свідчити про поважність причин пропуску строку звернення до суду та наявність об`єктивних істотних обставин, які б перешкоджали вчасному зверненню позивача до суду.

При цьому суд виходить з того, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Посилання заявника на Постанову Верховного Суду у справі № 420/8355/23 від 20.07.2023р. суд вважає необгрунтованими, оскільки зазначена Постанова не є релевантною по відношенню до заявлених ним позовних вимог.

Суд звертає увагу, що у справі № 420/8355/23 предметом позовних вимог було визнання протиправним та скасування рішення пенсійного органу з невиплати пенсії за період з 1 липня 2016 року по 1 липня 2021 року та зобов`язання здійснити виплату пенсії за вислугу років за період з 1 липня 2016 року по 1 липня 2021 року. При цьому, за фабулою справи позивачу було не виплачено суми призначеної пенсії, а Верховний Суд вказав на те, що право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватись з такою умовою, як постійне проживання в Україні або відсутність міжнародного договору, ратифікованого Верховною Радою України; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія - в Україні чи за її межами, що також передбачено в статті 46 Конституції України.

В даному випадку в межах цієї справи позивач не зазначає, що поважною причиною пропуску ним строку звернення до суду є виїзд за межі України.

Так само, необмеження будь-яким строком звернення до суду з приводу перерахунку пенсії з підстав неотримання сум нарахованої пенсії з вини пенсійного органу, про що наголосив заявник, виниклого спору не стосується, оскільки судом в ухвалі від 22.02.2024р. поставлено питання про дотримання строку звернення до суду щодо саме нарахування та виплати доплати до пенсії у розмірі 2000 гривень, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713, яка позивачу фактично не нараховувалась.

Що стосується посилань на неприпустимість обмеження соціальних прав позивача, суд нагадує, що згідно ухвали суду від 13.02.2024р. наведено, що застосування строку звернення до суду не є таким обмеженням. Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Згідно з висновками, що сформульовані в рішеннях Великої Палати ЄСПЛ, яке головним чином стосується процесуальних гарантій особи у суді та узагальнює позиції з раніше винесених рішень цього Суду, - справа «Зубац проти Хорватії» (Zubac v. Croatia [ВП], № 40160/12, п.п. 76-78, 97-99): пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (див. рішення у справах «Роше проти Сполученого Королівства» (Roche v. the United Kingdom) [ВП], № 32555/96, п. 116;«З та інші проти Сполученого Королівства» (Z and Others v. the United Kingdom) [ВП], № 29392/95, п. 91; «Цудак проти Литви» (Cudak v. Lithuania) [ВП], № 15869/02, п. 54) Право на доступ до суду повинно бути «практичним та ефективним», а не «теоретичним чи ілюзорним»; це міркування набуває особливої актуальності у контексті гарантій, передбачених статтею 6, з огляду на почесне місце, яке в демократичному суспільстві посідає право на справедливий суд.

Проте, право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, які дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, і таке регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб (див. «Станєв проти Болгарії» (Stanev v. Bulgaria) [ВП], № 36760/06, п. 230).

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що підстави, викладені в заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду є неповажними.

Що стосується звернення позивача до пенсійного органу з приводу спірної доплати, з відповіддю на яке позивач пов`язує обізнаність про порушення свого права, суд зазначає, що отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо. Подібна правова позиція сформована Верховним Судом у Постанові від 31.03.2021р. у справі № 240/12017/19.

За матеріалами позовної заяви, позивач звернувся до пенсійного органу з приводу нарахування спірної доплати в грудні 2023 року, з`ясувавши припинення її нарахування з квітня 2023р. Таким чином, з події порушення його права минуло більше семи місяців, а відтак немає підстав вважати, що позивач почав вчиняти активні дії з метою встановлення наявності порушення своїх прав без зайвих зволікань.

Так, судом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом 13.02.2024р. та просив зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області нарахувати і виплатити щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2000 грн. згідно Постанови №713 з 01.04.2023р. При цьому кінцевого строку такої виплати позивачем зазначено не було.

Суд, враховуючи дату звернення позивача до суду, бере до уваги, що позовні вимоги поза шестимісячним періодом, заявлені з порушенням передбаченого статтею 122 КАС України шестимісячного строку звернення до суду. Доводи поданої до суду заяви про поновлення строків звернення до суду вказаних висновків не спростовують.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Таким чином, суд вважає за можливе позовну заяву стосовно позовних вимог щодо нарахування і виплати позивачеві щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000 гривень згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 повернути в частині позовних вимог, заявлених за період з 01.04.2023р. по 12.08.2023р., враховуючи дату звернення позивача до суду.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 122, 123, 169, 248, 256 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави пропуску строку звернення до суду.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачеві в частині позовних вимог, заявлених за період з 01.04.2023р. по 12.08.2023р.

Роз`яснити позивачу, відповідно до ч. 8 ст. 169 КАС України, що повернення позовної заяви не позбавляє її права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя Д.В. Григоров