Справа № 203/347/24
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 р.Справа № 203/347/24

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Конєва С.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) про визнання протиправним факту накладення арешту, скасування постанов від 14.04.2023р., визнання протиправним стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

18.01.2024р. ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) та просить:

- визнати протиправним факт накладання арешту на соціальні рахунки, відкриті на ім`я позивача в АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 та АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 , а також на кошти державної допомоги на дитину з інвалідністю, які надходили та знаходилися на вказаних рахунках як «соціальна виплата»;

- скасувати постанову державного виконавця Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Григорішена Богдана Сергійовича від 14.04.2023, винесену у ВП№71571293 про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться та надходять на ім`я позивача, як соціальна виплата на картковий рахунок в АТ «Державний ощадний банк України» IBAN № НОМЕР_2 та рахунок ІBAN № НОМЕР_1 в АТ КБ "ПриватБанк";

- скасувати постанову державного виконавця Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Марченко Олексія Богдановича від 14.04.2023, винесену у ВП№71570979 про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться та надходять на ім`я позивача, як соціальна виплата на картковий рахунок в АТ «Державний ощадний банк України» IBAN № НОМЕР_2 та рахунок ІBAN № НОМЕР_1 в АТ КБ "ПриватБанк";

- визнати протиправним стягнення коштів державної допомоги, призначених для дитини з інвалідністю, які надходили та знаходилися на вказаних рахунках як «соціальна виплата»: у сумі 3076.10 грн. з рахунку в АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (, Юридична адреса: 01001, м.Київ, вул.Грушевського, буд.1д, МФО 305229) № НОМЕР_1 , за ВП№71570979; у сумі 4115.95 грн. з рахунку в АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ (, Юридична адреса: 01001, м.Київ, вул.Госпітальна, буд.12Г, МФО 305299) № НОМЕР_2 , за ВП№71571293;

- зобов`язати повернути, відшкодувати зазначені кошти на користь позивача на діючий рахунок в АТ «Ощадбанк» ІBAN № НОМЕР_2 .

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.01.2024р. наведену позовну заяву було передано за підсудністю на розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Дана справа надійшла до Дніпропетровського окружного адміністративного суду 27.02.2024р. та згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана на розгляд судді Конєвій С.О.

Вивчивши матеріали адміністративного позову, проаналізувавши зміст позовних вимог, норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку, що зазначену вище позовну заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця та визначено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч.1 ст.448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Також, у відповідності до ч.1 ст.74 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів, позивач оскаржує дії та постанови державних виконавців від 14.04.2023р. в межах виконавчих проваджень ВП №71570979 та ВП №71571293, прийнятих у ході примусового виконання виконавчих листів у цивільній справі №203/2541/22 від 30.12.2022р. щодо стягнення заборгованості та стягнення витрат на оплату правової допомоги, які видані Кіровським районним судом м. Дніпропетровська, про що свідчить зміст наявних в матеріалах справи доказів.

Виходячи з того, що позивач, яка має статус боржника за вказаними вище виконавчими листами №203/2541/22 від 30.12.2022р., які видані Кіровським районним судом м. Дніпропетровська у цивільних справах, нею оскаржуються дії та рішення державних виконавців винесених у рамках примусового виконання рішення суду у цивільній справі та з огляду на положення ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 447-452 ЦПК України, ст.74 Закону України Про виконавче провадження, суд приходить до висновку, що даний позов не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки законодавством передбачений інший порядок оскарження учасниками виконавчого провадження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця під час виконання рішень судів у цивільних справах.

Таким чином, позивач, як сторона виконавчого провадження у рамках примусового виконання рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська за виконавчими листами №203/2541/22 від 30.12.2022р. у цивільній справі, має право на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська у порядку, визначеному ст.ст. 447-452 ЦПК України.

Наведена правова позиція відповідає позиції Вищого адміністративного Суду України, яка викладена в ухвалі Вищого адміністративного Суду України від 01.11.2017р. (К/800/29954/17) та постанові Пленуму Вищого адміністративного Суду України від 21.05.2012р. №5, зокрема, в п.2 вказаної постанови зазначено, що суди при визначенні юрисдикції повинні виходити з того, що до юрисдикції адміністративних судів належать спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби при виконанні всіх виконавчих документів, передбачених частиною другою статті 17 Закону України Про виконавче провадження, крім тих, відносно яких законом установлений інший, виключний порядок їх оскарження.

Отже, критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який розглянув справу як суд першої інстанції, видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

За викладених обставин, суд приходить до висновку про те, що дана позовна заява не віднесена до юрисдикції адміністративного суду, а тому її не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо, позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

При цьому, слід роз`яснити позивачеві про те, що з відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця під час виконання судового рішення, позивач може звернутися до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська, який видавав вищевказані виконавчі листи у порядку та у строки визначені ст.ст. 447-452 ЦПК України та у відповідності до вимог ч.1 ст. 74 Закону України Про виконавче провадження.

Керуючись п.1 ч.1 ст.170, ст.287, ст.ст. 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) про визнання протиправним факту накладення арешту, скасування постанов від 14.04.2023р., визнання протиправним стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали надіслати позивачу за зазначеною у позовній заяві адресою.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 5 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства, повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала суду може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали у відповідності до вимог ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва