Справа № 160/32337/23
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2024-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сидоренко Д.В.
Обставини справи: 11.12.2023 року за допомогою системи "Електронний суд" надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому позивач просить суд:
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не враховано порядок нарахування пільгового стажу, передбаченого п.3 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393, у зв`язку з чим протиправно відмовило у переведенні на пенсію на підставі пункту «А» частини 1 статті 12 Закону України ««Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»».
Ухвалою суду від 18.12.2023 року відкрито провадження у адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами.
17.01.2024 року від позивача надійшла відповідь на відзив.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
Згідно Витягу з наказу Відділу охорони Української психіатричної лікарні з суворим наглядом від 15.09.2023 року №135о/с-23 Про звільнення працівників, наказано звільнити 29.09.2023 року з Державної кримінально-виконавчої служби України старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_1 з посади молодшого інспектора 1 категорії відділу охорони Української психіатричною лікарні з суворим наглядом у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів відповідно до частини 5 статті 23 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" та пункту 4 частини 1 статті 77 Закону України "Про національну поліцію".
Вислуга років станом на день звільнення складає:
у календарному обчисленні - 14 років 04 місяці 14 днів;
у пільговому обчисленні - 27 років 08 місяців 13 днів.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 15.11.2023 року № Щодо відмови в призначення пенсії, розглянуто подання Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 02.11.2023 №10000 про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі п."а" ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

В даному рішенні зазначено зокрема наступне.

Згідно з пунктом а статті 12 Закону № 2262 пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах б-д, ж, з статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

За даними подання Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 02.11.2023 №10000 ОСОБА_1 звільнений зі служби 29.09.2023 року, час служби в календарному обчисленні ОСОБА_1 складає 14 років 04 місяці 14 днів, але відповідно до норм Закону для призначення пенсії необхідна календарна вислуга років не менш ніж 25 календарних років.

Враховуючи викладене, підстави для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п."а" ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ОСОБА_1 відсутні.

Не погоджуючись із відмовою відповідача щодо призначенні їй пенсії за вислугу років на підставі п. «а» ч.1 ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262) встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до пункту «б» статті 1-2 Закону №2262 визначено, що право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають, зокрема, звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України.

Пунктом «а» частини 1 статті 12 Закону №2262 передбачено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 12 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.

Згідно з частиною 4 статті 17 Закону №2262 встановлено, що при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Відповідно до статті 17-1 Закону №2262 порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог Закону №2262, Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову №393 від 17.07.1992р. «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» (далі Порядок №393).

Відповідно до пункту «г» частини 3 Порядку №393 визначено, що до вислуги років для призначення пенсії особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України зараховується час проходження служби на пільгових умовах: один місяць служби за сорок днів.

Верховний Суд у своїй постанові від 03.03.2021 р. у справі №805/3923/18-а дійшов такого висновку: «……основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку…».

При цьому, Верховний Суд відступив від правових висновків, викладених у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі №725/1959/17, від 27 березня 2018 року у справі №295/6301/17.

Аналіз вищевикладеного свідчить про те, що передбачена Порядком №393 можливість пільгового зарахування окремих видів служби спрямована на реалізацію Закону №2262 і положенням цього Закону не суперечить.

Окрім того, право на пільговий залік вислуги років для осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби передбачене також і Законом України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України».

Відповідно до частин 3, 4 статті 23 цього Закону пенсійне забезпечення осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби здійснюється відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Особам рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби встановлюється пільговий залік вислуги років для призначення пенсії один місяць служби за сорок днів.

Також, в цілях Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік 365 календарних днів, календарний місяць 30 календарних днів).

Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393.

Аналогічна позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 03.03.2021 р. у справі №805/3923/18-а, від 14.04.2021 р. у справі №480/4241/18 та від 17.05.2023 р. у справі №500/2030/20.

За приписами ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як встановлено судом, наказом Відділу охорони Української психіатричної лікарні з суворим наглядом від 15.09.2023 року №135о/с-23 Про звільнення працівників, наказано звільнити 29.09.2023 року з Державної кримінально-виконавчої служби України старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_1 з посади молодшого інспектора 1 категорії відділу охорони Української психіатричною лікарні з суворим наглядом у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів відповідно до частини 5 статті 23 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" та пункту 4 частини 1 статті 77 Закону України "Про національну поліцію".

Вислуга років позивача станом на день звільнення складає в календарному обчисленні - 14 роки 04 місяці 14 днів, у пільговому обчисленні - 27 рік 08 місяців 13 днів.

Отже, загальна вислуга років позивача для призначення пенсії з урахуванням пільгової вислуги років на день звільнення перевищує необхідні для призначення пенсії за вислугу років 25 календарних років і становить 27 рік 08 місяців 13 днів, у зв`язку із чим, суд приходить до висновку, що позивач має право на пенсію за вислугу років на підставі п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону №2262.

Доводи відповідача про те, що оскільки на день звільнення позивач не має 25 календарних років вислуги, право на пенсію за нормами п. «а» ст. 12 Закону №2262 у неї відсутнє, суд вважає необґрунтованим, виходячи з такого.

Статтею 1 Закону №2262 передбачено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Таким чином, Закон №2262 як єдину, обов`язкову умову призначення пенсії за вислугу років передбачає наявність у особи певної кількості років певного виду служби (вислуги).

При цьому, наявність необхідної вислуги років забезпечує право на пенсію за вислугу років безвідносно до віку, стажу та працездатності особи.

Визначення у Законі №2262 вислуги саме в календарних роках передбачає обов`язкову вислугу усіх календарних днів (365), що в такому випадку і буде становити календарний рік і буде відповідати правилу, закріпленому в частині 4 статті 17 цього ж Закону, щодо можливості врахування при призначенні пенсії тільки повних років вислуги.

Таким чином, передбачена Законом №2262 календарна вислуга це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік 365 календарних днів, календарний місяць 30 календарних днів).

В свою чергу, передбачені статтею 17-1 Закону №2262 пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку 393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років.

При цьому, таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах.

Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом №2262.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 14.04.2021 р. у справі №480/4241/18 та підлягає обов`язковому врахуванню адміністративним судом за приписами ч.5 ст.242 КАС України.

Отже, суд приходить до висновку, що відповідач відмовивши позивачу у призначені пенсії п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», діяв не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, не обґрунтовано та без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Отже, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № від 15.11.2023 року щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 , пенсії за вислугу років є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як свідчать матеріали справи, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 858,88 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.

Керуючись ст. 72-74, 77, 241-246, 250, 255, 260-262 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, 49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 26) № від 15.11.2023 року, про відмову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в призначенні пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, 49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 26) призначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію за вислугу років на підставі п. «а» ч.1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 30.09.2023 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул.Набережна Перемоги, буд.26, м.Дніпро, 49094; ІК в ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) понесені позивачем судові витрати в сумі 858,88 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.В. Сидоренко