Справа № 240/31549/22
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2024-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/31549/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шуляк Л.А.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

01 березня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Матохнюка Д.Б. Білої Л.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2023 року (ухвалена в м. Житомир) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом до Національної поліції України, в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Національної поліції України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічних (основних та додаткових) відпусток за період 2015-2022 років, виходячи із грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби в поліції 03 травня 2022 року;

- зобов`язати Національну поліцію України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні щорічних (основних та додаткових) відпусток за період 2015-2022 років, виходячи із грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби в поліції 03 травня 2022 року.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 03.05.2023, яке залишене без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2023 року, адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Національної поліції України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічних (основних та додаткових) відпусток за період 2015-2021 років, виходячи із грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби в поліції 03 травня 2022 року та зобов`язано Національну поліцію України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні щорічних (основних та додаткових) відпусток за період 2015-2021 років, виходячи із грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби в поліції 03 травня 2022 року.

03.11.2023 до суду першої інстанції від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій останній просив ухвалити у справі №240/31549/22 додаткове рішення, яким зобов`язати Національну поліцію України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні щорічних додаткових відпусток відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" за період 2015-2022 років, виходячи із грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби в поліції 03 травня 2022 року.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2023 року в задоволенні заяви представника позивача відмовлено.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нову постанову, якою задовольнити йог заяву та ухвалити додаткову постанову.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

12 лютого 2024 року до суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про безпідставність її доводів, а також клопотання про залишення апеляційної карги позивача без руху.

20 лютого 2024 року від позивача до суду було подано додаткової пояснення, в яких позивач просив здійснювати розгляд справи без його участі, а також без участі його представника.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Про час, день та місце розгляду справи повідомлено завчасно та належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Даючи оцінку доводам відповідача зазначених в клопотанні про залишення апеляційної скарги позивача без руху, колегія суддів зазначає слідуюче.

Згідно ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Як встановлено з матеріалів справи, ухвала Житомирського окружного адміністративного суду була прийнята 12.12.2023 року в порядку письмового провадження та отримана позивачем 13.12.2023 року.

При цьому, апеляційну скаргу позивачем направлено на адресу суду 19.12.2023 року, тобто в межах п`ятнадцятиденного строку визначеного КАС України, у зв`язку з чим відсутні підстави для залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 без руху.

Щодо доводів апеляційної скарги позивача, колегія суддів вказує на слідуюче.

Відповідно до частини 1, 2 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Таким чином, положеннями вказаної статті визначено виключний перелік обставин, які можуть бути підставою для ухвалення додаткового судового рішення.

З наведеного слідує, що додаткове судове рішення є засобом усунення недоліків основного рішення, яким вирішено спір по суті позовних вимог за результатами судового розгляду справи.

Колегія суддів звертає увагу, що процесуальний інститут додаткового судового рішення дає можливість виправити помилки суду, спричинені недотриманням вимог судового рішення, зокрема, щодо наявності в ньому відповіді на всі заявлені вимоги позивача, наявності суджень суду щодо способу виконання судового рішення у випадку, коли такі судження є необхідними, вирішення питання про судові витрати.

Як вбачається зі змісту прохальної частини позовної заяви, позивачем при зверненні до суду заявлено наступні позовні вимоги:

- визнати протиправною бездіяльність Національної поліції України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічних (основних та додаткових) відпусток за період 2015-2022 років, виходячи із грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби в поліції 03 травня 2022 року;

- зобов`язати Національну поліцію України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні щорічних (основних та додаткових) відпусток за період 2015-2022 років, виходячи із грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби в поліції 03 травня 2022 року.

За приписами частини другої, третьої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод та інтересів людини і громадянина з боку суб`єктів владних повноважень.

Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 03.05.2023, яке залишене без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2023 року, при вирішенні даної адміністративної справи було надано оцінку усім позовним вимогам заявленим ОСОБА_1 .

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вищезазначеним рішенням вирішено всі позовні вимоги позивача, що виключає можливість прийняття додаткового судового рішення, оскільки передумовою ухвалення додаткового судового рішення є не вирішення основним рішенням позовних вимог або клопотань.

Наведені у заяві доводи не є підставою для ухвалення додаткового судового рішення.

У разі незгоди із судовим рішенням, у тому числі з мотивів неврахування судом усіх доводів, сторона у справі, у відповідності до положень частини 1 статті 293 Кодексу адміністративного судочинства України, має право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Оцінюючи позицію апелянта, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваної ухвали, у апеляційній скарзі не зазначено.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що ухвала суду першої інстанції є законною і не підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційні скарги без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Матохнюк Д.Б. Біла Л.М.