Справа № 620/643/24
Суддя: Оксана ТИХОНЕНКО
Дата ухвалення: 2024-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2024 року м. Чернігів Справа № 620/643/24

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Тихоненко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Окремого контрольно-пропускного пункту "Київ" Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Окремого контрольно-пропускного пункту "Київ" Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ), в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність Окремого контрольно-пропускного пункту "Київ" (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України, яка виразилась у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 за період з 27 жовтня 2017 року по 15 серпня 2023 року індексацію грошового забезпечення, відповідно до вимог Закону України Про індексацію грошових доходів населення, Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, з визначенням місяців, в яких відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців - січень 2008 року та березень 2018 р;

зобов`язати Окремий контрольно-пропускного пункту "Київ" (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 27.10.2017 року по 15.08.2023 року в повному обсязі із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 27.10.2017 по 28.02.2018 - січень 2008 року, а в період з 01.03.2018 по 15.08.2023 - березень 2018 року;

визнати протиправною бездіяльність Окремого контрольно-пропускного пункту "Київ" (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України щодо не виплати ОСОБА_1 компенсації вартості за нестримане речове майно та щодо ненарахування вихідної допомоги за 11 повних календарних років вислуги;

зобов`язати Окремий контрольно-пропускного пункту " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за нестримане речове майно;

зобов`язати Окремий контрольно-пропускний пункт "Київ" (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, відповідно до п. 2 ст. 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем в порушення вимог Закону України Про індексацію грошових доходів населення не в повному обсязі виплачувалась індексація грошового забезпечення. Зазначає, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці, а її проведення у зв`язку зі зростанням споживчих цін є обов`язковою для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. Вказує, що січень 2008 року та березень 2018 року є базовими місяцями для проведення індексації грошового забезпечення. Також зазначає, що має право на отримання компенсації вартості за неотримане речове майно та одноразової грошової допомоги у розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, відповідно до п. 2 ст. 15 Закону України "Про соціальний і право вий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 18.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.

Відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі та зазначає про відсутність правових підстав для нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за спірний період. Щодо компенсації за речове майно зазначає, що відповідачем здійснено в повному обсязі нарахування та виплата компенсації за неотримане речове майно в сумі 57256,67 грн. Щодо виплати одноразової грошової допомоги зазначає, що грошова допомога у розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, виплачується у випадку звільнення через певні сімейні обставини, визначені саме постановою Кабінету Міністрів України від 12.06.2013 №413. Крім того, відповідач зазначав про недотримання позивачем строку звернення до суду з даним позовом.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Згідно витягу з наказу начальника Окремого контрольно-пропускного пункту "Київ" Державної прикордонної служби України від 15.08.2023 №360-ос припинено (розірвано) контракт та виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення позивача, звільненого з військової служби у запас за підпунктом «г» (через такі сімейні обставини або інші поважні причини: у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я) пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з 15.08.2023 (а.с.12).

Згідно архівних відомостей позивачу в період з жовтня 2017 року по листопад 2018 року, з вересня 2019 року по жовтень 2019 року, в травні 2020 року, з серпня 2020 року по листопад 2020 року та з січня 2023 року по серпень 2023 року індексація грошового забезпечення не нараховувалася та не виплачувалася. При цьому, індексація грошового забезпечення нараховувалася та виплачувалася позивачу в період з грудня 2018 по серпень 2019 року, з листопада 2019 року по квітень 2020 року, з червня 2020 року по липень 2020 року, з грудня 2020 року по грудень 2022 року (а.с.14-20).

Також згідно архівної відомості № 1 за період з січня 2023 року по грудень 2023 року, позивачу в серпні 2023 року виплачено компенсацію за речове майно в розмірі 57256,67 грн (а.с.20).

На адвокатський запит представника позивача (а.с.13), відповідач листом від 13.12.2023 повідомив, що індексація грошового забезпечення у військовій частині НОМЕР_1 виплачувалась у повному обсязі в межах виділених асигнувань (а.с.11).

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на таке.

Закон України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (далі - Закон) відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до абзацу другого частини третьої статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно статті 18 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

В силу статті 19 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Так, Законом України Про індексацію грошових доходів населення (далі - Закон в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначені правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Частинами першою та п`ятою статті 2 Закону встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, серед яких оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

В силу частини першої статті 4 Закону індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Приписами частини другої статті 5 Закону передбачено, що підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Згідно частини шостої статті 5 Закону проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі - Порядок № 1078).

Згідно пункту 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 № 491-IV Про внесення змін до Закону України Про індексацію грошових доходів населення. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Пунктом 4 Порядку № 1078 встановлено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексується, зокрема, грошове забезпечення.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Отже, на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації, при цьому базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації слід вважати підвищення грошового забезпечення за рахунок зростання його складових, які не мають разового характеру.

Таким чином, відповідач зобов`язаний провести індексацію грошового забезпечення позивача у встановленому законом порядку.

Враховуючи вищевикладене, на підставі зібраних та досліджених доказів, аналізу чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 27.10.2017 по 31.12.2022; зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 27.10.2017 по 31.12.2022 з урахуванням раніше виплачених сум.

Водночас суд зазначає, що не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо врахування базових місяців індексації, оскільки обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Суд зауважує, що права позивача на час розгляду даної справи не порушені, оскільки нарахування та виплата індексації грошового забезпечення за період з жовтня 2017 року по листопад 2018 року, з вересня 2019 року по жовтень 2019 року, в травні 2020 року, з серпня 2020 року по листопад 2020 року не проведені, а суд не може під час прийняття рішення вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце в майбутньому.

Також суд не може врахувати виплати індексації грошового забезпечення за період з грудня 2018 по серпень 2019 року, з листопада 2019 року по квітень 2020 року, з червня 2020 року по липень 2020 року, з грудня 2020 року по грудень 2022 року, оскільки позивачу взагалі не було проведено нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за попередній період, а саме з жовтня 2017 року по листопад 2018 року, з вересня 2019 року по жовтень 2019 року, в травні 2020 року, з серпня 2020 року по листопад 2020 року. Враховуючи дискреційність повноважень відповідача щодо розрахунку індексації грошового забезпечення, суд не може на власний розсуд визначити правомірність нарахування позивачу індексації грошового забезпечення за наступний період, а саме з грудня 2018 року по серпень 2019 року, з листопада 2019 року по квітень 2020 року, з червня 2020 року по липень 2020 року, з грудня 2020 року по грудень 2022 року.

Щодо періоду з 01.01.2023 по 15.08.2023, то суд вважає за необхідне зазначити, що на 2023 рік призупинено дію Закону України від 03.07.1991 № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення».

Так, відповідно до п. 3 Прикінцевих положень Закону України від 03.11.2022 № 2710-ІХ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» зупинено на 2023 рік дію Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Аналізуючи вказані норми законодавства, суд дійшов висновку, що роботодавці звільнені від обов`язку індексувати заробітну плату працівників у 2023 році.

Проведення індексації регулюють Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» та «Порядок проведення індексації грошових доходів населення», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, який розроблено Кабінетом Міністрів України на виконання вимог ч. 2 ст. 6 вказаного Закону.

З огляду на зазначене слідує, що якщо дію Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» призупинено, то відповідно Порядок проведення індексації грошових доходів населення також не діє протягом 2023 року.

Отже, починаючи з 01.01.2023 у відповідача відсутній обов`язок нараховувати та виплачувати індексацію заробітної плати позивачу, як наслідок відповідач діяв в межах діючого законодавства України, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог за вказаний період.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Окремого контрольно-пропускного пункту "Київ" Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не виплати ОСОБА_1 компенсації вартості за нестримане речове майно; зобов`язання відповідача виплатити позивачу грошову компенсацію вартості за нестримане речове майно, то останні задоволенню не підлягають, оскільки не знайшли свого підтвердження в ході розгляду даної справи.

Так, згідно архівної відомості № 1 за період з січня 2023 року по грудень 2023 року, позивачу в серпні 2023 року виплачено компенсацію за речове майно в розмірі 57256,67 грн (а.с.20).

Також вказаний факт виплати позивачу компенсації вартості за не отримане речове майно в сумі 57256,67 грн підтверджується наявним в матеріалах справи наказом №362-ОС від 16.08.2023 про виплату компенсації за предмети речового майна.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Окремого контрольно-пропускного пункту "Київ" Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування вихідної допомоги за 11 повних календарних років вислуги; зобов`язання Окремого контрольно-пропускного пункту "Київ" Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, відповідно до п. 2 ст. 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", суд зазначає наступне.

Так, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до абз. 2 частини другої статті 15 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям при звільненні з військової служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Відповідно до витягу з наказу начальника ОКПП «Київ» №360-ос з 15 серпня 2023 року штаб-сержанта ОСОБА_1 (П-034727), інспектора прикордонної служби 2 категорії - техніка (зв`язку) відділення зв`язку відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип А), звільнено у запас за підпунктом «г» (через такі сімейні обставини або інші поважні причини: у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я) пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», вислуга років на 15.08.2023 становить 11 років 07 місяців 29 днів (а.с.12).

Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що позивач набув право на одноразову грошову допомогу у розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, відповідно до п. 2 ст. 15 Закону України "Про соціальний і право вий захист військовослужбовців та членів їх сімей", як наслідок позовні вимоги у вказаній частині підлягають задоволенню.

Згідно частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Щодо доводів відповідача про недотримання позивачем строків звернення суд зазначає, що оскільки правовідносини виникли до внесення змін в статтю 233 КЗпП України, то строки з урахуванням дії карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 на позивача не поширюються.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 19.01.2023 по справі №460/17052/21.

Враховуючи предмет даного позову, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Окремого контрольно-пропускного пункту "Київ" Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Окремого контрольно-пропускного пункту "Київ" Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 27.10.2017 по 31.12.2022.

Зобов`язати Окремий контрольно-пропускний пункт "Київ" Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 27.10.2017 по 31.12.2022 з урахуванням раніше виплачених сум.

Визнати протиправною бездіяльність Окремого контрольно-пропускного пункту "Київ" Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування ОСОБА_1 вихідної допомоги за 11 повних календарних років вислуги.

Зобов`язати Окремий контрольно-пропускний пункт "Київ" Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, відповідно до п. 2 ст. 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Окремий контрольно-пропускний пункт "Київ" Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

Повне судове рішення складено 05.03.2024.

Суддя Оксана ТИХОНЕНКО