Справа № 240/19785/23
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2024-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/19785/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Попова Оксана Гнатівна

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

05 березня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Полотнянка Ю.П. Граб Л.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 , Міністерства юстиції України на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства юстиції України з наступними позовними вимогами:

- визнати протиправним та скасувати рішення посадових осіб у вигляді наказу №1195/7 від 24.05.2023 Міністерства юстиції України, яке полягає у відмові в затвердженні висновку Центрально-західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 №565-ХІІ у розмірі 454 000 грн. 00 коп.;

- зобов`язати Міністерство юстиції України призначити та виплатити одноразову грошову допомогу відповідно до Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 №565-ХІІ та постанови Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції" у розмірі 454 000 грн. 00 коп.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2023 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ №1195/7 від 24.05.2023 Міністерства юстиції України про визнання матеріалів для призначення одноразової грошової допомоги такими, що не відповідають Порядку, та повернення їх до Центрально-західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань.

Зобов`язано Міністерство юстиції України прийняти рішення відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21 жовтня 2015 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач та відповідач подали апеляційні скарги, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

Зокрема, позивач просить скасувати рішення суду в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

В свою чергу відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та відмовити позивачу в задоволенні позову повністю.

Також сторони подали до апеляційного суду відзиви на апеляційні скарги, які також враховані колегією суддів під час апеляційного розгляду.

У відповідності до вимог ст. 311 КАС України, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з огляду на таке.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 є пенсіонером внутрішніх справ України.

З 31.05.2000 ОСОБА_1 звільнений з посади начальника Вінницької тюрми №1 у відставку за п. «Б» ст.65 (через хворобу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

11.09.2000 Житомирською міською медико-соціальною експертною комісією №2 ОСОБА_1 було встановлено третю групу інвалідності захворювання пов`язане з проходженням служби органах внутрішніх справ.

За результатами повторного огляду позивача згідно довідки Житомирської обласної медико-соціальної експертної комісії №2 від 29.01.2021 ОСОБА_1 встановлено довічно другу групу інвалідності внаслідок захворювання пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

У зв`язку з встановленням другої групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, ОСОБА_1 29 квітня 2021 року звернувся з заявою до відповідача з необхідними документами для призначення та виплати одноразової грошової допомоги.

Листом Центрально-західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України №4.2/740-21/І-600 від 24.05.2021 повідомило позивача, що заяву щодо виплати одноразової грошової допомоги розглянуто, однак матеріали не відповідають вимогам п.4 Порядку №850, а саме: з дати попереднього огляду МСЕК до повторного огляду пройшло більше 2 років, що перевищує передбачений Порядком дворічний термін, а тому підстави для призначення та виплати одноразової грошової допомоги, при встановленні 2-ої групи інвалідності відсутні.

Позивач вважаючи, що вказані дії відповідача порушують його права та інтереси, звернувся з позовом до суду.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду 29.12.2021 по справі №240/10953/21 зобов`язано Центрально-Західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції підготувати та направити до Міністерства юстиції України висновок про призначення позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 2-ї групи інвалідності.

На виконання вказаного рішення Центрально-Західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції до Міністерства юстиції України направило висновок від 02.05.2022 про призначення позивачу одноразової грошової допомоги.

Листом №49768/53637-32-22/16.3.2 від 23.06.2022 відповідач повідомив про результати розгляду направлених матеріалів і оскільки копії матеріалів позивача стосовно прийняття рішення щодо призначення та виплати йому ОГД не відповідають встановленому Порядку, лист Управління залишається без виконання.

Неприйняття Міністерством юстиції України жодного рішення за результатами розгляду звернення, зумовило звернення позивача до суду.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 14.12.2022 по справі №240/12664/22 зобов`язано Міністерство юстиції України повторно розглянути висновок про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 2 групи інвалідності та додані до нього документи і прийняти рішення про призначення або відмову в призначенні грошової допомоги.

На виконання вказаного рішення суду Міністерством юстиції України прийнято рішення у вигляді наказу №1195/7 від 24.05.2023 щодо визнання матеріалів для призначення одноразової грошової допомоги такими, що не відповідають Порядку, та повернення їх до Центрально-західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань, про що позивача повідомлено листом від 01.06.2023.

В листі зазначено, що Житомирською обласною МСЕК було здійснено первинний медичних огляд ОСОБА_1 та видано довідку "Про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності" 26.04.2000 (серія 12 ААА №0460443) і визначено ступінь втрати працездатності у зв`язку із захворюванням пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ. При повторному огляді МСЕК від 29.01.2021 встановлено позивачу другу групу інвалідності, пов`язану з проходженням служби в органах внутрішніх справ (довідка від 29.01.2021 серія 12 ААВ №284477). Оскільки від дати первинного огляду у МСЕК до дати повторного огляду пройшло більше ніж два роки права, то на призначення та виплату вказаної допомоги позивач права не має. Крім того, в наданих позивачем матеріалах заява (рапорт) про виплату вказаної допомоги не відповідає додатку до Порядку №850 та відсутній висновок службового розслідування за фактом встановлення групи інвалідності.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

У відповідності до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VІІІ, одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання.

До набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-УІІІ (далі по тексту - Закон України №580-УІІІ), тобто до 07 листопада 2015 року, порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано нормами статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ (далі по тексту - Закон України №565-ХІІ) та Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 (далі по тексту - Порядок №850).

Згідно з п. 5 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про Національну поліцію", Закону України "Про міліцію" визнано таким, що втратив чинність.

За змістом п. 15 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення вказаного Закону за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Згідно з ч. 6 ст. 23 Закону України "Про міліцію", у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію" одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі - Порядок №850 у редакції від 21.10.2015, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Порядком №850 установлено, що особам, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги у разі каліцтва працівника міліції до набрання чинності Законом України №208-VІІІ від 13.02.2015 "Про внесення змін до статті 23 Закону України "Про міліцію", одноразова грошова допомога виплачується відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 707 від 12.05.2007.

Таким чином, колишні працівники міліції, яким внаслідок захворювання, що пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, встановлено інвалідність після набрання чинності Законом України № 208-VІІІ від 13.02.2015 "Про внесення змін до статті 23 Закону України "Про міліцію", мають право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до положень ст. 23 Закону України "Про міліцію" в порядку та на умовах, визначених Порядком №850 від органу, підчас проходження служби в якому особою було набуто захворювання, що надалі спричинило інвалідність.

Пунктом 2 Порядку №850 передбачено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги, зокрема, у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до положень п.п. 2 пункту 3 Порядку №850, грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Згідно з пунктом 7 Порядку №850, працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи:

заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов;

довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії:

- довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією;

- постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

- акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС;

- сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;

- документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цього Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.

У місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цього Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цього Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови (п.9 Порядку).

Таким чином, пунктом 9 Порядку № 850 встановлено обов`язок МВС прийняти одне із двох можливих рішень: або про призначення грошової допомоги, або про відмову у призначенні грошової допомоги із зазначенням мотивів такої відмови.

Судовим розглядом встановлено, що на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 12.12.2022 винесеного в адміністративній справі №240/12664/22 Міністерством юстиції України прийнято рішення у вигляді наказу №1195/7 від 24.05.2023 щодо визнання матеріалів для призначення одноразової грошової допомоги такими, що не відповідають Порядку, та повернення їх до Центрально-західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань.

Відповідно до пункту 9 Порядку № 850 в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 Порядку та умов документів МВС приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Тобто, після надходження передбачених Порядком документів Міністерство юстиції України зобов`язане прийняти одне з двох рішень: про призначення або про відмову в призначенні вказаної грошової допомоги.

Проте, всупереч наведеному, Міністерством юстиції України винесено наказ №1195/7 від 24.05.2023 про визнання матеріалів для призначення одноразової грошової допомоги позивачу такими, що не відповідають вимогам Порядку та про повернення матеріалів щодо призначення одноразової грошової допомоги.

Центрально-Західному міжрегіональному управлінню з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, тобто, без прийняття жодного рішення з числа тих, які передбачені Порядком №850, а саме - про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги позивачу.

В подальшому, листом №69889/І-13966/16.3.2 від 01.06.2023 Міністерства юстиції України, позивача було повідомлено, щодо прийнятого відповідачем рішення та зазначено, що оскільки від дати первинного огляду МСЕК до дати повторного огляду пройшло більше ніж два роки, то на призначення та виплату вказаної допомоги позивач права не має. Крім того, в наданих позивачем матеріалах заява (рапорт) про виплату вказаної допомоги не відповідає додатку до Порядку №850 та відсутній висновок службового розслідування за фактом встановлення групи інвалідності.

Суд першої інстанції вірно звернув увагу, що повернення документів як таких, що не відповідають вимогам законодавства, Порядком №850 не передбачена, а тому наказ №1195/7 від 24.05.2023 Міністерства юстиції України прийнято не на підставі та не у спосіб, що визначені законодавством України.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13 лютого 2018 року у справі №808/1866/16, від 19 вересня 2018 року у справі №530/1280/17, від 03 жовтня 2018 року у справах №361/7249/17, від 19 лютого 2019 року у справі №802/498/18-а, від 06 липня 2022 року у справі №760/18634/16-а.

Зі змісту апеляційної скарги позивача вбачається, що він не погоджується з висновком Житомирського окружного адміністративного суду щодо обраного судом способу захисту його порушених прав, а саме шляхом зобов`язання Міністерства прийняти рішення відповідно до Порядку № 850, а тому просить рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07.11.2023 змінити в частині визначення способу захисту його прав.

З даного приводу колегія суддів зазначає, що адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям, не повинен втручатись у діяльність суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності.

Відтак, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що належним способом захисту прав та інтересів позивача, буде саме визнання протиправним та скасування наказу №1195/7 від 24.05.2023 та зобов`язання відповідача прийняти рішення відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21 жовтня 2015 року.

Отже, враховуючи встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку і, а доводи апеляційних скарг висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Щодо інших доводів скаржників, колегія суддів зазначає, що у рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії», заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2023 року відповідає.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що Житомирський окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Міністерства юстиції України залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Полотнянко Ю.П. Граб Л.С.