Справа № 620/17185/23
Суддя: Сергій КЛОПОТ
Дата ухвалення: 2024-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2024 року м. Чернігів Справа № 620/17185/23

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Клопота С.Л.,

за участю секретаря Шевченко А.В.,

представника позивача Головачевої О.М.,

представника відповідача Паншиної І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Двері Гермес" до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Двері Гермес" звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області та просить: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.05.2023 № 5227/ж10/25-01-07-00 прийняте Головним управлінням ДПС у Чернігівській області.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що податкове повідомлення-рішення від 16.05.2023 № 5227/ж10/25-01-07-00 прийняте Головним управлінням ДПС у Чернігівській області, є безпідставним, не обгрунтованти, таким, що суперечить нормам чинного законодавства та підлягає скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на заперечення, які викладені у відзиві на позовну заяву, що приєднаний до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, суд вважає позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Головним управлінням ДПС у Чернігівській області (надалі Відповідач) на підставі Наказу та відповідно до п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України (надалі ПКУ) про проведення документальної позапланової виїзної перевірки щодо дотримання податкового законодавства при декларування від`ємного значення з податку на додану вартість від 22.03.2023р. № 611-п було проведено документальну позапланову виїзну перевірку щодо дотримання Позивачем податкового законодавства при декларуванні за січень 2023 року від`ємного значення з податку на додану вартість (надалі Перевірка). За результатом Перевірки Відповідачем складено Акт від 28.04.2023р. № 4446/ж5/25-01-07-02-01 (надалі Акт перевірки) (додається).

Відповідно до висновків Акту перевірки встановлено наступні порушення Позивача:

- п.44.1 ст. 44, п.185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, 200.4 ст. 200, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VI (зі змінами та доповненнями) п. 200.1, абзацу в пункту 200.4, ст. 200 Кодексу розділу ІІІ, розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за № 159/28289 із змінами і доповненнями), оскільки завищено значення р.21 «Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду» за січень 2023 року на суму 445503 грн.

Відповідачем на підставі Акту перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення форми «В4» від 16.04.2023р. № 5227/ж10/25-01-07-00, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 445 503 грн.00 коп. (надалі за текстом ППР)

16.04.2023р. Позивач в системі електронного кабінету платника податків отримав ППР.

Позивач не погодився з ППР та звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПКУ, документальна позапланова перевірка здійснюється якщо платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V ПК України, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПКУ, виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних (надалі - ЄРПН) є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

Податковий кредит, підтверджений зареєстрованими податковими накладними, за визначенням, має належне забезпечення в системі ПДВ, без виключень, на рівні законодавства. При цьому, на етапі реєстрації податкових накладних пройшов перевірку /фільтрацію: в сумнівних випадках реєстрація блокується; права на податковий кредит за такими заблокованими накладними у покупця не виникає.

Тобто, перевіркою законності декларування відповідного від`ємного значення ПДВ є перевірка передбачених ПКУ підстав для декларування (відображення в декларації) при дотриманні норм процесуального права (у випадку Позивача - заповнення податкової декларації) відповідного від`ємного значення ПДВ.

Іншими словами, така перевірка не охоплює з`ясування якихось додаткових обставин поза документами, які за ПКУ є підставою для декларування відповідного показника.

Отже, питання «обґрунтованості» від`ємного значення ПДВ не може бути предметом перевірки за п.п. 78.1.8 ст. 78 ПКУ через обмеження вказаним пунктом предмету перевірки виключно питаннями законності декларування.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження - абзаци другий та третій п. 201.10 ст. 201 ПКУ.

Тобто, складена та зареєстрована податкова накладна вже є достатньою підставою для визнання відповідного податкового кредиту та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження та підтверджує законність декларування відповідної суми ПДВ.

Тож, перевірки щодо сум ПДВ до відшкодування, які забезпечуються зареєстрованими податковими накладними, не мають інших правових підстав, адже інших підстав для перевірок за п.п. 78.1.8. ст. 78 у розділі V ПКУ - немає.

Проте, у Наказі від 22.03.2023р. № 611-п, виданого Головним управлінням ДПС в Чернігівській області вказано, що «перевірка проводиться щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за січень 2023 року від`ємного значення з податку на додану вартість», що суперечить нормам п.п. 78.1.8. ст. 78 ПКУ, тобто, перевірку призначено не з підстав, передбачених і дозволених виключно законом, що може бути самостійною підставою для визнання нікчемності перевірки.

Існує розмежування понять законності та обґрунтованості, і що за п.п. 78.1.8. ст. 78 ПКУ перевіряється виключно законність декларування. А обґрунтованість може бути перевірена, наприклад, при плановій комплексній документальній перевірці.

Неузгодженість даних декларування ПДВ з даними СЕА ПДВ (а значить, зокрема, і зареєстрованих податкових накладних) перевіряється ще під час камеральної перевірки. При цьому, реєстроутримувачем ЄРПН є сама податкова служба.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (абзац перший п.п. 75.1.1. ст. 75 ПКУ).

Отже, ще на етапі камеральної перевірки встановлюється підтвердженість декларованого податкового кредиту зареєстрованими податковими накладними - законність декларування.

А тому, обумовлена законом мета для позапланової документальної перевірки за п.п. 78.1.8. ст. 78 ПКУ, у разі підтвердженості декларування кредиту зареєстрованими податковими накладними - відсутня.

Таким чином, Перевірка, за наслідком якої Відповідачем було прийнято ППР була проведена поза межами порядку, встановленого ПКУ, і, відповідно рішення прийняте за результатами такої перевірки є неправомірним.

Пунктом 85.4 ст. 85 ПК України встановлено, що при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності). Відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки.

Наказом від 17.04.2023р. № 846-п Відповідачем було продовжено термін проведення документальної позапланової виїзної перевірки Позивача з 19.04.2022 тривалістю 3 робочі дні.

Разом з тим, Відповідачем надано Позивачу запити від 12.04.2023р. № 852/ж12/25-01-07-02-06 про надання документів та пояснень в ході перевірки, від 12.04.2023р. № 853/ж12/25-01-07-02-06 про проведення інвентаризації товарних залишків, основних засобів, від 19.04.2023р. № 908/ж12/25-01-07-02-06 про надання інформації (пояснень та їх документального підтвердження) щодо формування податкового кредиту з ПДВ по взаємовідносинах з ТОВ «СТІЛ ДОР» та інформації щодо ведення бухгалтерського обліку, відповідальності осіб та питання обліку товарів.

Таким чином, запити про надання пояснень та документів 12.04.2023р. № 852/ж12/25-01-07-02-06, 12.04.2023р. № 853/ж12/25-01-07-02-06, від 19.04.2023р. № 908/ж12/25-01-07-02-06 подані Відповідачем з порушенням строку, передбаченого п. 85.4 ст. 85 ПКУ.

Згідно з абз. 30 ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999р. № 996-XIV (надалі Закон № 996) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно ч.1 ст. 9 Закону № 996 встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Отже, для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Згідно з п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПКУ податковим кредитом визнається сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V ПКУ.

Згідно п. 44.1 ст. 44 ПКУ для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

В силу п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПКУ об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень ПКУ.

Згідно п. 135.1 ст. 135 ПКУ базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із ст. 134 ПКУ.

Згідно п.п. «а» п. 198.1, п. 198.2 ст. 198 ПКУ до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг. Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з рахунку платника податку в банку / небанківському надавачу платіжних послуг на оплату товарів/послуг, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата списання електронних грошей платника податків як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець постачальника; дата отримання платником податку товарів/послуг.

В силу п. 198.3 ст. 198 ПКУ податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 ПКУ, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п. 198.5 ст. 198 ПКУ платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до п. 189.1 ст. 189 ПК України, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в ЄРПН в терміни, встановлені ПКУ для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до ст. 196 ПКУ (крім випадків проведення операцій, передбачених п.п. 196.1.7 п. 196.1 ст. 196 ПКУ) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до ст. 197, підрозділу 2 розділу XX ПКУ, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених п.п. 197.1.28 п. 197.1 ст. 197 ПКУ та операцій, передбачених п. 197.11 ст. 197 ПКУ);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених п. 189.9 ст. 189 ПКУ).

Пунктом 198.6 ст.198 ПКУ встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 ПКУ.

За правилами п. 200.1 ст. 200 ПКУ сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 200.4 ст. 200 ПКУ при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з п. 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до ПКУ) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 2001.3 ст. 2001 ПКУ на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 2001.3 ст. 2001 ПКУ на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на відповідний рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

З наведених законодавчих положень випливає, що умовами реалізації права платника на податковий кредит є фактичне придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах власної господарської діяльності платника податку та наявність первинних документів (зокрема, податкових накладних), оформлених у відповідності з вимогами чинного законодавства, на підтвердження факту понесення витрат на їх придбання.

В той же час, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, у власному капіталі підприємства у зв`язку з його господарською діяльністю.

Позивач є юридичною особою приватного права, перебуває на обліку у контролюючому органі та є платником, у тому числі, податку на додану вартість.

Видами економічної діяльності Позивача є виробництво металевих дверей і вікон (основний) (код КВЕД 25.12), виробництво інших готових металевих виробів, н.в.і.у. (код КВЕД 25.99), роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу інтернет (код КВЕД 47.91), неспеціалізована оптова торгівля (код КВЕД 46.90) тощо.

В межах зареєстрованих видів діяльності Позивач здійснює виробництво та продаж металевих дверей оптовим покупцям.

Позивач для здійснення господарської діяльності використовує на умовах оренди приміщення загальною площею 867, 2 кв.м. згідно Договору оренди нежитлового приміщення №2/07-О від 15.07.2021р.

Специфіка діяльності Позивача полягає у тому, що для здійснення господарської діяльності Позивача використовує власні наявну матеріально-технічну базу, трудові ресурси або залучає підрядників, перевізників, орендує необхідне обладнання.

Позивач закуповує сировину та матеріали у постачальників як на території України так і за її межами.

Разом з тим, Позивач закуповує готові металеві двері з метою перепродажу.

Так, між Позивачем та ТОВ «СТІЛ ДОР» (Ідентифікаційний код 44528050) (надалі Постачальник) було укладено Договір поставки б/н від 17.01.2021р. (надалі - Договір поставки). Згідно Договору поставки Постачальник зобов`язується поставити (передати у власність) Позивачу, а Позивач зобов`язується прийняти та оплатити товар (партію товару), в асортименті, кількості та цінах, визначених у видаткових накладних, що засвідчують передачу-приймання товару від Постачальника до Позивача, та є додатками та невід`ємною частиною Договору поставки.

Поставка товару здійснюється на умовах DDP (Інкотермс 2010): склад Покупця.

Строк дії Договору поставки до 16.01.2023р.

При укладенні Договору було досягнуто усіх істотних умов, він спрямований на реальне настання правових наслідків, відповідає економічному змісту та чинному законодавству України.

Відповідно до умов Договору поставки Постачальником протягом червня-липня 2022р. здійснено поставку дверей металевих (надалі Товар) в кількості 626 шт. на загальну суму з ПДВ 2 581 323,04 грн.

Факт поставки підтверджується видатковими накладними № 2 від 07.06.2022р., № 6 від 09.06.2022р., № 14 від 17.06.2022р., № 20 від 23.06.2022р., № 29 від 30.06.2022р., № 33 від 01.07.2022р., № 39 від 06.07.2022р., № 43 від 21.07.2022р., № 50 від 21.07.2022р., № 54 від 27.07.2022р., № 58, № 62 від 28.07.2022р., № 66, № 65 від 29.07.2022р.

Перевезення Товару здійснювалося найманим перевізником Позивача, ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), що підтверджується товарно-транспортними накладними № 07/06 від 07.06.2022р., № 09/06 від 09.06.2022р., № 17/06 від 17.06.2022р., № 17/06 від 17.06.2022р., № 30/06 від 30.06.2022р., № 01/07 від 01.07.2022р., № 01/07 від 06.07.2022р., 21/07 від 21.07.2022р., 26/07 від 26.07.2022р., № 27/07 від 27.07.2022р., № 28/07 від 28.07.2022р., № 29/07 від 29.07.2022р., № 29/07 від 29.07.2022р.

Позивачем було здійснено оплату за поставлений Постачальником товар, що підтверджується банківськими виписками.

ТОВ «СТІЛ ДОР» було виписано, подано на реєстрацію та зареєстровано в ЄРПН відповідні податкові накладні: № 1 від 06.06.2022р, № 2 від 08.06.2022р, № 3 від 10.06.2022р., № 4 від 14.06.2022р., № 5 від 16.06.2022р., № 6 від № 17.06.2022р., № 7 від 20.06.2022р., № 9 від 28.06.2022р., № 10 від 30.06.2022р., № 11 від 30.06.2022р., № 4 від 20.07.2022р., № 5 від 20.07.2022р., № 6 від 21.07.2022р., № 10, № 11, №12, №13, № 14, № 15, № 16 від 27.07.2022р., № 18, № 17 від 28.07.2022р.

Позивачем здійснено перепродаж придбаного товару контрагенту-покупцю Компанії «FORT» SRL (Молдова) на підставі Контракту № 1 від 01.07.2021р. . Здійснення операцій з Компанією «FORT» SRL (Молдова) підтверджуються оборотно-сальдовими відомостями по рахунку 362 за період січень-липень 2022р., за період травень-липень 2022р. (додаються).

Щодо взаємовідносин з ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), відображених в Акті перевірки, Позивач вважає за потрібне надати наступні пояснення.

Між Позивачем та ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) (надалі Перевізник) укладено Договір про надання транспортних послуг від 20.05.2021р. (надалі Договір транспортних послуг). Згідно умовам Договору транспортних послуг Перевізник зобов`язується надати послуги з перевезення ввіреного йому Позивачем вантажу автомобільним транспортом і видати вантаж уповноваженій на його одержання особі. Вартість послуг, які надає Перевізник вказується у рахунках та/або Актах виконаних робіт (наданих послуг).

27.01.2022р. Позивач здійснив передплату Перевізнику за Договором транспортних послуг на суму 25 000,00 грн., що підтверджується банківською випискою та оборотно-сальдовою відомістю за січень-липень по рахунку 631. Внесена Позивачем передоплата закривалась протягом 2022р. за результатами наданих послуг Перевізником.

Так, послуг надані Перевізником в червні-липні 2022р. закриті на підставі Актів наданих послуг № 1 від 30.06.2022р. та № 31/07-01 від 31.07.2022р.

Позивачем надано для перевірки Відповідачу належним чином завірені копії документів, які об`єктивно підтверджують реальність здійснення господарської операції.

В Акті перевірки Відповідачем не зазначено жодних зауважень чи недоліків до наданих Позивачем під час перевірки первинних документі по взаємовідносинам з ТОВ «СТІЛ ДОР».

Разом з тим, в Акті перевірки зазначено, що податкові та видаткові накладні, інші документи ТОВ «СТІЛ ДОР» та Позивача не відповідають змісту та обсягу проведених операції. Такий висновок Відповідач базується на аналізі податкової інформації контрагентів Позивача, а не з аналізу суті та наслідків господарських операцій, які мали місце у перевіряємому періоді, що, в свою чергу, не є безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного виконання спірних договорів за умови наявності первинних документів, які спростовують такі доводи.

Крім того, ст. 61 Конституції України закріплений індивідуальний характер юридичної відповідальності особи, відповідно до якого до відповідальності повинен бути притягнений правопорушник. Притягнення ж до відповідальності добросовісного платника податків суперечить конституційним нормам та вимогам законодавства.

Разом з тим, законодавством України, зокрема ПКУ, на Позивача не покладений обов`язок здійснювати контроль за дотриманням його контрагентами вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, подання звітності, сплати податків до бюджету і в подальшому за можливі дії порушника. Не передбачено ні право, ні зобов`язання будь-якої із сторін правочину здійснювати контроль щодо показників податкової звітності однієї сторони правочину над показниками податкової звітності, що подана іншою стороною правочину.

Нереальність господарських операцій з придбання Позивачем товару (послуг) має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях, зокрема обумовлюватись лише допущеними його контрагентами порушеннями вимог законодавства або недостатньою кількістю у контрагентів трудового ресурсу для виконання договірних зобов`язань. Якщо контрагент Позивача допустив такі порушення, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо такого контрагента, адже законом іншого не передбачено. А недостатня кількість трудового ресурсу не свідчить про неможливість виконати роботи або надати послуги та не є підставою для виключення з податкового обліку, саме з цих мотивів, витрат на оплату цих робіт/послуг (товару), у тому числі й по ПДВ.

Зважаючи на наведене, беручи до уваги індивідуальний характер юридичної відповідальності особи, суд вважає, що, у разі порушення його контрагентом чинного законодавства, відповідальність та негативні наслідки настають саме для такого контрагента, у зв`язку з чим право Позивача, на податковий кредит не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третьою особою.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 27.02.2020 (справи № 813/7081/14, № 814/120/15), від 03.10.2019 (справа № 813/4079/15), від 10.09.2019 (справа №814/2412/17), від 19.02.2020 (справа №804/7750/16), від 01.04.2021 (справа № 816/933/17).

При цьому норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Будь-яка податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, в тому числі і складена з причин неможливості проведення документальних перевірок, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального закону.

Щодо встановлення заниження в рядку 19 Декларації (рядок 9 (колонка Б) Декларації) на суму 9167 грн. в т.ч. за травень 2022 на суму ПДВ 9167 грн., суд зазначає наступне.

З поданих суду доказів вбачається, що в травні 2022р. позивачем було отримано від ТОВ «СТІЛ ДОР» кошти у сумі 9166,67 грн., що підтверджується банківською випискою за травень 2022р. (додається). Однак, ці платежі були здійсненні ТОВ «СТІЛ ДОР» у зв`язку з переплатою Позивача за Договором поставки, що була здійснена у лютому 2022р. Саме тому на них не було виписано та зареєстровано податкові зобов`язання з ПДВ у травні 2022р. на суму ПДВ 9167 грн. по контрагенту ТОВ «СТІЛ ДОР».

Разом з тим, необхідно звернути увагу на те, що в Акті перевірки, Відповідачем допущено помилку в п. 2.1 розділу «ІІ. Загальні положення» Відповідачем зазначено, що «перевірка проводилась з 28.03.2023р. по 10.04.2023р.» (стр.2 Акту перевірки). Перевірка Позивача тривала з 12.04.2023р. по 21.04.2023р.

Зважаючи на наведене, суд дійшов переконання, що податкове повідомлення-рішення від 16.05.2023 № 5227/ж10/25-01-07-00 прийняте Головним управлінням ДПС у Чернігівській області є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При вказаних обставинах суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій та рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Двері Гермес" підлягає стягненню судові аитрати в розмірі 31682,56 грн. (6682,56 грн. - судовий збір + 25000,00 грн. -правнича допомога).

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Двері Гермес" (вул. Івана Мазепи, 78, м.Чернігів,Чернігівська обл., Чернігівський р-н,14001) до Головного управління ДПС у Чернігівській області (вул. Реміснича, 11, м.Чернігів,Чернігівська обл., Чернігівський р-н,14000) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.05.2023 № 5227/ж10/25-01-07-00 прийняте Головним управлінням ДПС у Чернігівській області.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Двері Гермес" судові витрати в розмірі 31682,56 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлено 04 березня 2024 року.

Суддя Сергій КЛОПОТ