Справа № 322/665/23
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2024-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 лютого 2024 року м. Дніпросправа № 322/665/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),

суддів: Олефіренко Н.А., Дурасової Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Соловей Л.О.

за участю представника позивача Михайлишина А.І., представника відповідача Гончарової Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 30.06.2023 (суддя Губанова Р.О.)

в адміністративній справі №322/665/23 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка, ОСОБА_1 , звернулася 02.06.2023 до Новомиколаївського районного суду Запорізької області з адміністративним позовом до відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, просила:

- скасувати постанову старшого державного інспектора відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Соколюка Л.М. про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі від 23.02.2023 серії АА №00005849 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП;

- провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.132-1 КУпАП, закрити.

В обґрунтування позову зазначає, що постановою від 23.02.2023 серії АА №00005849 позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч.2 ст.132-1 КУпАП. В постанові зазначено, що 03.02.2023 о 15 год. 47 хв. за адресою: М-30, км. 996+491, Дніпропетровська область, транспортний засіб DAF, XF 105.460 д.н.з. НОМЕР_1 , відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених п.22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 20,825% (8.33 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон. Вказану постанову позивачка не отримувала. Вважає постанову АА №00005849 противоправною, оскільки докази, які б вказували на те, що транспортний засіб позивачки допустив рух із перевищенням із нормативних параметрів зазначених п.22.5 ПДР України відповідач позивачці не надав. Відповідачем не подано будь-яких доказів щодо вимірювання фактичної маси (ваги) транспортного засобу позивачки та доказів перевищення встановлених законодавством вагових норм під час руху великоваговим транспортним засобом автомобільними дорогами і відповідних висновків після проведення замірів. Зазначене у постанові перевантаження 20,825%, що становить 8,33 тони, без зазначення конкретних осей автомобіля, на які приходиться таке перенавантаження, не дозволяє встановити наявність чи відсутність перевищення навантаження. В постанові вказано дозволена максимальна фактична вага 40 тон, однак максимальне значення для автомобільних доріг державного значення для трьохвісного автомобіля (тягача) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), становить 44 тони. Всупереч Інструкції №512, постанова не містить інформації про тип транспортного засобу (сідловий тягач, контейнеровоз, вантажний самоскид тощо), взагалі не містить інформації щодо причепа, та напрямку руху що ставить під сумнів врахування вказаного критерію при встановленні факту перевищення, встановлених законодавством вагових норм. Зазначає, що в постанові про притягнення позивачки до відповідальності зазначено, що транспортний засіб зважувався технічним засобом WIM 60, WAGA-WIM 35, зав. №9, який на момент зважування мав прострочене свідоцтво про повірку технічного засобу до 28.12.2022. Відповідно до формули розрахунку % перевищення за розрахунками спеціаліста щодо перевищення нормативних параметрів, якщо враховувати нормативно дозволену вагу 44 т (а не 40 т) становить 9,840 %. Розрахунки спеціаліста щодо перевищення нормативних параметрів є невірними внаслідок використання невірних вихідних даних, а тому склад правопорушення, передбачений ч.2 ст.131-2 КУпАП, згідно оскаржуваної постанови відсутній через відсутність перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

Рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 30.06.2023 у задоволенні позову відмовлено.

Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що фотографії на вебсайті за посиланням, що міститься в постанові, відомості інформаційної картки габаритно-вагового контролю, а також додані адвокатом копії свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів свідчать, що транспортний засіб, який було зафіксовано під час описаних подій - є автопоїздом, а саме трьохвісним автомобіль з двовісним причепом. В цьому випадку не має значення чи є причеп контейнеровозом чи ні, і чи знаходиться на ньому (причепі) контейнер, оскільки ця обставина має значення коли мова йде про тягач і напівпричіп. Відповідно параметр 40 тон, який застосований у формулі є правильним.

Не погодилася з рішенням суду першої інстанції позивачка подала апеляційну скаргу. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та задовольнити позовні вимоги.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу. Просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні учасники справи свої позиції щодо рішення суду першої інстанції підтримали.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 03.02.2023 о 15 год. 47 хв., на автодорозі М-30, км. 996+491, в Дніпропетровській області за допомогою технічного засобу WIM 60, WAGA-WIM35 зав.№9 було зафіксовано рух транспортного засобу DAF, XF 105.460 д.н.з. НОМЕР_1 , загальна маса, якого складала 53700 кг (згідно з показниками технічного засобу).

За вказаним фактом прийнята постанова серії АА №00005849 від 23.02.2023, згідно якої відповідальна особа ОСОБА_1 допустила рух транспортного засобу DAF, XF 105.460 д.н.з. НОМЕР_1 із перевищенням нормативних параметрів зазначених п.22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 20,825 % (8.33 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, притягнута до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.132-1 КУпАП і до неї застосовано стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює сумі 34000грн.

Позивачка вважає протиправною постанову серії АА №00005849 від 23.02.2023.

Суд першої інстанції в задоволенні позову відмовив.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII, Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 №2344-III, норми Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Позивач посилається на те, що оскаржувана постанова не відображає всіх ознак об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 132-1 КУпАП, оскільки відповідачем не взято до уваги та не відображено характеристик іншого транспортного засобу - причепу, який згідно технічних характеристик є контейнеровозом.

Відповідно до частини 2 статті 132-1 КУпАП перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно.

Згідно з пунктом 22.5 Правил дорожнього руху рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси

40 т для трьохвісного автомобіля (тягача) з двовісним або трьохвісним напівпричепом та

44 т для трьохвісного автомобіля (тягача) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра.

Аналіз наведених положень свідчить про те, що пункт 22.5 Правил дорожнього руху встановлено різні нормативи для руху контейнеровозів та для руху інших автомобілів (тягачів).

Матеріалами справи підтверджується, що постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, встановлено порушення позивачкою вимог пункту 22.5 Правил дорожнього руху, а саме:

перевищення нормативних параметрів загальної маси транспортного засобу.

Так в постанові серії АА №00005849 від 23.02.2023 зазначено, що виміряні з урахуванням похибки вагові параметри транспортного засобу становлять 48330кг (загальна маса); фактичні зафіксовані параметри транспортного засобу 53700кг. (загальна маса).

При цьому, наданими позивачкою документами підтверджується, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу DAF, XF 105.460 д.н.з. НОМЕР_1 цей транспортний засіб й є спеціалізованим вантажним контейнеровозом (а.с. 11 з/с).

Також є контейнеровозом спеціалізований причіп НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію вказаного транспортного засобу (а.с. 11 з/с).

Таким чином, для транспортного засобу, який є контейнеровозом допускається фактична маса 44 т, а не 40 т, як зазначив відповідач та з чим погодився суд першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції бере до уваги, що транспортний засіб позивачки дійсно допустив порушення вагових параметрів.

А саме зафіксована загальна маса транспортного засобу 53700кг. та з урахуванням похибки загальна маса 48330кг (а.с. 155).

Водночас, нормативне навантаження щодо даного транспортного засобу відповідач повинен був визначити як для контейнеровозу (44т), натомість нормативне навантаження відповідачем визначено без врахування того, що транспортний засіб є контейнеровозом, та безпідставно встановлено вагові параметри 40т.

Вказане вплинуло на правильність визначення розміру штрафу, що був визначений в сумі 34000грн.

Отже, виходячи з того, що транспортний засіб є контейнеровозом (допускається фактична маса 44 т, а не 40 т), нормативне навантаження для такого транспортного засобу необхідно обчислювати, виходячи з фактичної маси до 44т, а не 40т.

Натомість відповідач безпідставно зазначив, що дозволені вагові параметри для такого транспортного засобу 40т.

Бездоганне виконання суб`єктом владних повноважень процесуальних/процедурних норм є запорукою притягнення винної особи до відповідальності. Однак порушення таких приписів може бути покладено в основу скасування постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності та скасування рішень суб`єкта владних повноважень.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Згідно ст. 279-5 КУпАП у разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені, зокрема, частиною другою статті 132-1 КУпАП, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника.

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 297-7 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП може бути звільнена від адміністративної відповідальності, в іншому випадку правомірність поведінки власника транспортного засобу доводиться в судовому порядку шляхом подання позову про скасування відповідного рішення суб`єкта владних повноважень, з можливістю скористатись правовою допомогою.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що постанова серії АА №00005849 від 23.02.2023 не містить даних щодо марки, моделі, державного номерного знаку спеціалізованого причіпу НОМЕР_2 , що також є контейнеровозом (а.с. 11 з/с).

У той же час, відповідно до Додатка 1 до Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 року №512 (Інструкція №512), встановлено вимоги щодо обов`язкового зазначення марки, моделі, державного номерного знаку причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу).

Згідно абзацу 5 пункту 15 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року №1174 «Деякі питання фіксації порушень законодавства про автомобільний транспорт» (Порядок №1174) метадані повинні містити дані про фотографії транспортного засобу фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака.

З огляду на встановлення пунктом 22.5 Правил дорожнього руху різного значення нормативів параметрів допустимої загальної маси та допустимого навантаження на осі для контейнеровозів та для інших транспортних засобів та їх составів, зазначення в постанові по справі про адміністративне правопорушення повних даних щодо составу транспортного засобу, рух якого зафіксовано із перевищенням встановлених нормативів, у тому числі щодо марки, моделі та державного номерного знаку як тягачу, так і напівпричепу-контейнеровоза, є визначальним для висновку про наявність чи відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена частиною 2 статті 132-1 КУпАП.

Відповідач, служба України з безпеки на транспорті заперечує проти того, що перевезення здійснювалося за допомогою контейнера або змінного кузова. За таких підстав вважає, що нормативні параметри загальної маси транспортного засобу повинні складати 40 т.

Оцінюючи дані доводи, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Відповідно до пункту 16 статті 4 Митного кодексу України контейнер транспортне обладнання (клітка, знімна цистерна або подібний засіб), що:

а) являє собою повністю або частково закриту ємність, призначену для поміщення в неї вантажів;

б) має постійний характер і завдяки цьому є достатньо міцним, щоб слугувати для багаторазового використання;

в) спеціально сконструйоване для полегшення перевезення вантажів одним або кількома видами транспорту без проміжного перевантаження;

г) сконструйоване таким чином, щоб полегшити його перевантаження, зокрема з одного виду транспорту на інший;

ґ) сконструйоване таким чином, щоб його можна було легко завантажувати та розвантажувати;

д) що має внутрішній об`єм не менше одного метра кубічного.

Термін «контейнер» включає приладдя та обладнання, необхідні для цього типу контейнера, за умови, що вони перевозяться разом із контейнером. Знімні кузови прирівнюються до контейнерів.

Доводи відповідача про недотримання перевізником вимог щодо маркування, опломбування контейнеру, вимог щодо перевезення вантажу в контейнері, як і ненадання договору про перевезення контейнеру не свідчать, що транспортний засіб, рух якого зафіксовано в автоматичному режимі, не відповідає ознакам контейнеровоза для цілей застосування положень пункту 22.5 Правил дорожнього руху.

Крім того, Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 р. «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» (Порядок №879).

У розумінні Порядку № 879 великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 №1306.

При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 % (пп.3 п.2 Порядку № 879).

Відповідно до п. 22.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005 р. № 2862-IV рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 22.5 Правил дорожнього руху в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує

за шириною 2,6 м,

за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м),

за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м),

фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах до 46 т),

навантаження на одиночну вісь 11 т (для автобусів, тролейбусів 11,5 т),

здвоєні осі 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11 т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т)

або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

З огляду на встановлення п. 22.5 Правил дорожнього руху різного значення нормативів параметрів допустимої загальної маси та допустимого навантаження на осі для контейнеровозів та для інших транспортних засобів та їх составів, зазначення в постанові по справі про адміністративне правопорушення повних даних щодо составу транспортного засобу, рух якого зафіксовано із перевищенням встановлених нормативів, у тому числі щодо марки, моделі та державного номерного знаку як тягача, так і напіпричепу-контейнеровоза, є визначальним для висновку про наявність чи відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Таким чином, достовірність зроблених відповідачем вимірювань стосовно вантажу, який перевозився вказаним автотранспортним засобом є сумнівним, оскільки не можливо встановити на підставі чого Державна служба України з безпеки на транспорті, не визначивши тип, модель, марку причепу/напівпричепу, категорію транспортного засобу, для розрахунку відсотку перевищення маси нормативних параметрів передбачену п.22.5 ПДР України для різних типів автомобілів, причепів/напівпричепів.

Отже, матеріали справи не містять належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не містять ні інформації про тип транспортного засобу, від якого залежить граничний розмір фактичної маси транспортного засобу, рух якого автомобільними дорогами забороняється, ні інформації про фактичну масу (вагу) вказаних в постановах транспортних засобів, ні інформації про вагу (масу) перевищення встановлених законодавством вагових норм для даного типу транспортного засобу під час руху автомобільними дорогами.

В свою чергу, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення особою правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення.

Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

З викладеного слідує, що окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідачем всупереч вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, не доведено правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції матеріали справи дають підстави для висновку, шо позивачем доведені обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

При цьому, відповідачем не доведено обставини, на яких ґрунтуються заперечення проти позовних вимог, не доведено правомірність дій/рішень відповідача як суб`єкта владних повноважень.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки загальна маса транспортного засобу є контейнеровозом, тому загальна вага не повинна перевищувати 44 тони (а не 40т, як помилково зазначено судом першої інстанції).

Оскільки матеріалами справи спростовується законність прийнятої відповідачем постанови, то колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому можуть бути підставою для його скасування.

В силу ч. 3 ст. 272 КАС України справи, визначені статтею 286 КАС не підлягають оскарженню в касаційному порядку.

У випадках, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України, постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

Керуючись ст. 241-245, 250, 272, 286, 311, 317, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 30.06.2023 скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позов ОСОБА_1 до відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі задовольнити.

Постанову старшого державного інспектора відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Соколюка Л.М. про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі від 23.02.2023 серії АА №00005849 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП України - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 132-1 КУПАП - закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 07.02.2024 та в силу ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня її прийняття шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 07.02.2024.

В повному обсязі постанова виготовлена 13.02.2024.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя Н.А. Олефіренко

суддя Ю. В. Дурасова