Справа № 580/2836/23
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2024-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/2836/23 Суддя (судді) суду 1-ї інстанції:
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 березня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Сорочка Є.О.,

суддів Єгорової Н.М.,

Чаку Є.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні позивачу пенсії за віком на загальних підставах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати відповідача здійснити призначення та виплату пенсії за віком на загальних підставах позивачу згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні позивачу пенсії за віком на загальних підставах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058 із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058, починаючи з 13.01.2023;

- зобов`язати відповідача здійснити призначення та виплату пенсії за віком на загальних підставах позивачу згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058, із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2020-2022 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 13.01.2023.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 12.09.2023 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Позивач в апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що судом не було враховано, що позивач вперше звернувся із заявою про призначення пенсії за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на загальних умовах, а тому у межах спірних правовідносин відбувся не перехід з одного виду пенсії на інший, а призначення нової пенсії, що має своїм наслідком застосування показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Крім того, зазначено, що із змісту поданої позивачем заяви чітко вбачається її мета - перехід з одного виду пенсії на інший, а не проведення перерахунку.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФ України в Черкаській області та з 05.11.2010 одержувала пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У січні 2021 року позивач зверталася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії на підставі ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Крім того, у січні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФ України в Черкаській області із заявою про перерахунок пенсії на підставі ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Листом від 25.01.2023 №692-8520/П-02/8-2300/23 відповідач повідомив про те, що перерахунок пенсії позивачу, починаючи з 01.01.2023, проведено з урахуванням набутого стажу. Водночас, законодавчі підстави для перерахунку пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) за 2019-2021 роки відсутні.

Також 16.02.2023 ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФ України в Черкаській області із заявою про перерахунок пенсії на підставі ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням стажу по даним СПОВ до заяви від 13.01.2023 та заробітку при доцільності.

У свою чергу, із змісту наявного у матеріалах справи копії листа відповідача від 15.03.2023 №2300-0304-8/17500, складеного у відповідь на адвокатський запит від 11.03.2023 №554-03/2023, вбачається, що пенсію за віком на пільгових умовах позивачу призначено з 05.11.2010 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за його нормами, чинними на цю дату. Інший вид пенсії ОСОБА_1 не призначався.

Відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких інших законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» з 01.10.2017 раніше призначені пенсії обчислюють із використанням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки у розмірі 3 764,40 грн, який згідно ряду постанов Кабінету Міністрів України збільшено на відповідні коефіцієнти та складає 7 405,03 грн.

У зв`язку з чим, на висновками ГУ ПФ України в Черкаській області, підстав для перерахунку пенсії позивачу із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2020-2022 роки відсутні.

Крім того, у листі від 15.03.2023 №2300-0304-8/17500 звернута увага на те, що положеннями чинного законодавства не передбачено подання заяви на перерахунок пенсії адвокатом.

Вважаючи протиправними відмови територіального органу Пенсійного фонду України у призначенні пенсії за віком на загальних підставах та перерахунку її із застосуванням іншого показника середньої заробітної плати, позивач звернувся з позовом до суду.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновків про те, що матеріали справи не містять доказів звернення позивача до відповідача із заявою про переведення на інший вид пенсії, у зв`язку з чим позовні вимоги щодо протиправності відмови ГУ ПФ України в Черкаській області у переведенні ОСОБА_1 на інший вид пенсії задоволенню не підлягають. Крім того, суд наголосив, що пенсія за віком позивачу була призначена ще у 2010 році, а відтак її перерахунок із застосуванням інших показників середньої заробітної плати в України законодавством не передбачений.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Відповідно до пункту 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії позивачу) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України 36-2003-п, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (у згаданій редакції) розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Приписи ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначають, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Положеннями ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» закріплено, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

При цьому за правилами ч. 3 ст. 45 указаного Закону переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходиться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що переведенням з одного виду пенсії на інший є зміна виду пенсії, що визначені законодавством.

Водночас, як свідчать матеріали справи, позивачу було призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зі зниження пенсійного віку відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за Списком №2. Із змісту протоколу про призначення пенсії з 05.11.2010 вбачається, що позивачу призначено пенсію за віком (шифр та вид пенсії 104 «Пенсія за віком»).

За наведених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що заяви позивача про перерахунок пенсії стосувалися того ж виду пенсії (пенсії за віком), призначеної йому ще з 05.11.2010. Такий самий вид пенсії не може бути призначений повторно на підставі положень одного й того ж Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та, відповідно, не може бути застосований при обчисленні пенсії новий показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три останні роки.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 17.05.2021 у справі №185/1473/17, від 21.02.2020 у справі № 185/1389/17, від 27.03.2020 у справі № 335/8983/17, від 15.05.2020 у справі № 334/13/16-а.

Доводи позивача про те, що пенсія йому призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» колегія суддів вважає помилковими, оскільки останні не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються наявними у ній доказами.

Правові висновки Верховного Суду у справах № 495/620/17, № 211/1898/17, № 504/503/17, № 528/196/17, № 336/7438/16-а, на необхідність врахування яких наполягає апелянт, не можуть бути застосовані у межах цього спору, оскільки такі висновки суду здійснені у правовідносинах, які не є подібними, оскільки за обставинами вказаних справ позивачам первісно пенсія була призначена за Законом України «Про пенсійне забезпечення» та Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а в подальшому при виявленні особами бажання їм призначалась пенсія за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії.

Крім іншого, суд першої інстанції правильно вказав на те, що матеріали справи взагалі не містять доказів звернення позивача до відповідача із заявою про переведення на інший вид пенсії.

Так, аналіз змісту заяв ОСОБА_1 від 13.01.2021, від 13.01.2023 та від 16.02.2023 свідчить, що вони стосувалися перерахунку пенсії на підставі ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням не менше ніж 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі.).

Твердження апелянта про те, що із вказаних заяв чітко вбачається їх мета - перехід з одного виду пенсії на інший, адже позивач звернувся до відповідача із проханням про застосування показника середньої заробітної плати за 2020-2022 роки при переведенні на інший вид пенсії, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки у заявах від 13.01.2021, від 13.01.2023 та від 16.02.2023 чітко підкреслено, що ОСОБА_1 просила перерахувати пенсію, а не призначити нову чи перевести на інший її вид.

З урахуванням наведеного та встановлених вище обставин колегія суддів приходить до висновку про відсутність у позивача права на повторне призначення пенсії за віком, а також на її нарахування та виплату територіальним органом Пенсійного фонду України із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням такої пенсії, а саме: за 2020 - 2022 роки, у зв`язку із чим висновок суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог є правильним.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Решта доводів учасників справи висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 КАС.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя-доповідач Є.О. Сорочко

Суддя Н.М. Єгорова

Суддя Є.В. Чаку