Справа № 520/4204/24
Суддя: Григоров Д.В.
Дата ухвалення: 2024-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2024 р. справа №520/4204/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Григоров Д.В.,

при секретарі судового засідання Братішко З.О.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Студентська, буд. 5/4, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61024, ) про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Харківський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про накладення штрафу від 08.02.2024 року по виконавчому провадженню ВП № 73571199 з примусового виконання Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.06.2023 року по справі № 520/20129/21 за позовом ОСОБА_2 .

В обґрунтування позову позивач зазначив, що вважає оскаржувану постанову незаконною та необгрунтованою.

Відповідач надав до суду відзив на адміністративний позов, згідно якого позовні вимоги не визнав та просив в їх задоволенні відмовити.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав, що викладені в позовній заяві.

Заслухавши учасників процесу, які прибули до суду та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.06.2022р. у справі №520/20129/21 зобов`язано Харківський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_2 за період з 01.01.2016 по 01.03.2018 (включно); здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_2 (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення) за період з 30.01.2020 по 31.12.2020, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 № 704, та здійснити виплату різниці з урахуванням виплачених сум; здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_2 (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення) за період з 01.01.2021, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 № 704. та здійснити виплату різниці з урахуванням виплачених сум.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 25.04.2023р. рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.06.2022р. змінено в частині, скасовано в частині, якою задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 про зобов`язання Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки нарахувати і виплатити ОСОБА_2 індексацію грошового забезпечення за період з 29.02.2018 року по 01.03.2018 року (включно) з прийняттям нового судового рішення про відмову в задоволені цих вимог. В іншій частині рішення залишено без змін.

На виконання рішення суду, позивачем було проведено нарахування індексації ОСОБА_2 , згідно довідки від 30.06.2023р. №902/ВФЗ.

18.12.2023р. на адресу позивача надійшла постанова головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Жданової О.В. про відкриття виконавчого провадження від 12.12.2023р. по виконавчому провадженню ВП № 73571199 з примусового виконання вказаного вище рішення суду.

Позивачем на адресу відповідача направлено лист від 19.12.2023р. № 3255/ю, яким було повідомлено про вжиті заходи щодо виконання вищевказаного рішення суду.

29.01.2024р. на адресу позивача надійшла Вимога відповідача від 18.01.2024р. № 1071 по виконавчому провадженню ВП № 73571199 з примусового виконання рішення суду.

Позивачем на адресу відповідача направлено лист від 02.02.2024р. № 492/ю, яким повідомлено, що на виконання вищевказаного рішення суду на адресу Командування Сухопутних військ ЗС України направлено заявки-розрахунок на витребування коштів. На даний час кошти на виконання рішення суду не надійшли.

У зв`язку із наведеним, відповідачем від 08.02.2024р. по виконавчому провадженню ВП № 73571199 за невиконання рішення суду у повному обсязі на позивача як боржника накладено штраф на користь держави у розмірі 5100 грн.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з приписами ст. 129-1 Конституції суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Пунктом 9 ч.2 ст. 129 Конституції України встановлено, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені 3аконом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016р. №1404-VІІІ (далі - Закон України "Про виконавче провадження").

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 16 частини третьої статті 18 цього ж Закону передбачено право виконавця під час здійснення виконавчого провадження накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, врегульований статтею 63 Закону України "Про виконавче провадження", за змістом частин першої - третьої якої за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Своєю чергою, стаття 75 Закону України "Про виконавче провадження" встановлює відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі.

Так, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання (частина перша статті 75 Закону України "Про виконавче провадження").

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (частина друга статті 75 Закону України "Про виконавче провадження").

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи суд зауважує, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. При цьому, визначальною умовою для накладення зазначеного штрафу є невиконання судового рішення без поважних причин.

У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Таким чином, невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України "Про виконавче провадження". Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону України "Про виконавче провадження", можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Вказана позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 16 липня 2018 року у справі № 811/1469/18, від 31 березня 2021 року у справі 360/3573/20.

Враховуючи те, що позивач виконав дії з нарахування відповідних сум, які мають бути сплачені на користь особи за рішенням суду, сформував та направив до відповідного органу за підпорядкованістю запит на отримання відповідних сум, листами від 19.12.2023р. № 3255/ю та від 02.02.2024р. № 492/ю повідомляв відповідача про вжиття заходів щодо виконання рішення суду та з обґрунтуванням причин його невиконання, що сталося з незалежних від нього причин, а саме через відсутність відповідних бюджетних асигнувань, слід дійти висновку, що відповідачем протиправно винесено оскаржувану постанову від 08.02.2024р. про накладення штрафу.

При цьому відповідач вважав відсутніми поважні причини з невиконання судового рішення, не надавши оцінку всім дійсним обставинам справи.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги є обґрунтованими.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 6-11, 14, 77, 134, 139, 243-246, 247, 250, 255, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати Постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про накладення штрафу від 08.02.2024 року по виконавчому провадженню ВП № 73571199 з примусового виконання Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.06.2023 року по справі № 520/20129/21.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Д.В. Григоров