Справа № 260/3921/23
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2024-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

05 березня 2024 рокум. Ужгород№ 260/3921/23

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Рейті С.І.

при секретарі судового засідання Гавій Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 адвоката Сочки Віталія Івановича про розстрочення виконання судового рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Представник фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 адвокат Сочка Віталій Іванович звернувся до суду із заявою про розстрочення виконання судового рішення від 14.09.2023 року про стягнення з ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарських санкцій та пені у розмірі 37861,58 грн. строком на 6 місяців.

Розглянувши заяву про розстрочення судового рішення, дослідивши необхідні для розгляду заяви матеріали адміністративної справи, судом встановлено наступне:

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 14.09.2023 року у справі № 260/3921/23 задоволено позовні вимоги Закарпатського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 адміністративно - господарські санкції за недотримання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у сумі 37022,03 грн. та пеню за порушення термінів сплати адміністративно господарських санкцій у сумі 839,55 грн. (рішення не оскаржено та набрало законної сили).

Так, підстави для звернення до суду із заявою про розстрочення виконання судового рішення встановлені ст. 378 КАС України, згідно ч. 3 якої, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Як на підставу розстрочення виконання судового рішення, заявник посилається на складне фінансове становище у зв`язку з наявністю зобов`язань за кредитними договорами у загальному розмірі 451261 грн., в тому числі перед АТ "КБ Приватбанк" у розмірі 256600 грн. та перед АТ "Банк Альянс" у розмірі 194661 грн., а також заборгованість на користь ТОВ "ДЛ Солюшн" у розмірі 311772,52 грн., про що надані копії кредитних договорів від 07.02.2022 року та 21.02.2022 року, а також, Акт звірки взаєморозрахунків станом на 31.12.2023 року між ТОВ "ДЛ Солюшн" та ФОП ОСОБА_1 .

Також, суд зазначає, що 04.03.2024 року представником заявник до суду направлено довідку від 01.03.2024 року, видану ФОП ОСОБА_1 , про те, що розмір доходу останнього складає: 2023 рік 305000 грн., січень 2024 року 13750 грн., лютий 2024 року 18500 грн.

Частинами 4, 5 статті 378 КАС України передбачено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до ч. 4 ст. 378 КАС України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

КАС України не містить конкретного переліку обставин для відстрочення виконання судового рішення, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду в кожному конкретному випадку право вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

На підтвердження факту існування таких обставин заявник повинен подати суду належні та допустимі докази. Відповідно до ст. 70 КАС України доказами є дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Зважаючи на це, відстрочення або розстрочення виконання рішення дозволяється у випадках визначених законом та за наявності об`єктивної, однак тимчасової неможливості його виконання.

Отже, при вирішенні питання про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, суд задовольняє таку заяву лише у виняткових випадках, які він визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо). Підставою для цього можуть бути конкретні обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, та суд враховує ступінь вини відповідача у виникненні спору.

За даних умов, заявник повинен довести, що ним вчиняються у повній мірі необхідні дії для виконання рішення суду, однак вказане унеможливлюється зовнішніми факторами, які не залежать від його волі і прямо впливають на діяння.

Натомість, заявник у своїй заяві про розстрочення виконання рішення обмежується лише констатацією фактів.

У постанові від 06.12.2019 у справі №2а/0570/6531/2011 Верховний Суд зазначив, що відстрочення в розумінні зазначеної норми закону є відкладенням чи перенесенням дати виконання рішення на новий строк, який визначається адміністративним судом, та допускається у виняткових випадках, залежно від обставин справи. Підставою для відстрочення можуть бути конкретні існуючі, об`єктивні, виключні обставини, що ускладнюють виконання судового рішення у встановлений строк або фактично унеможливлюють таке.

При розгляді заяв щодо відстрочення виконання судового рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому. Наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку для повного виконання рішення суду.

Надання такого не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, натомість повинне базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.

Оцінюючи доводи заяв про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, суди повинні враховувати, що ці заходи не повинні створювати боржнику можливість ухилятися від виконання судового рішення. До уваги повинні братися не лише реальний майновий стан боржника, але й його наміри, що свідчать про бажання виконати рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі №819/150/17.

Разом з тим, суд констатує, що станом на день розгляду даної заяви, заявником чи його представником не надано суду доказів принаймні часткової сплати наявної заборгованості перед Закарпатським обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів за період з ухвалення рішення по звернення до суду із даною заявою та й після призначення такої до розгляду.

Лише посилання заявника на окремі відомості щодо існування кредиторської заборгованості, а також щодо існування заборгованості перед іншим товариством, не можуть бути беззаперечним доказом перебування підприємця у скрутному фінансовому становищі.

Крім того, суд звертає увагу на те, що вказані в заяві факти не є об`єктивними обставинами, що ускладнюють виконання рішення суду. Наявність у заявника кредиторської заборгованості в істотному розмірі є результатом провадження господарської діяльності відповідачем як самостійним суб`єктом господарювання, тому вказані факти не мають об`єктивного характеру.

Вказане свідчить про те, що відповідач не надав доказів, які б підтверджували неможливість виконання судового рішення у зв`язку зі скрутним фінансовим становищем, тобто, заявником не доведене існування передбачених ст. 378 КАС України виняткових обставин, які ускладнюють можливість виконання судового рішення.

Виходячи з наведеного, суд не вбачає підстав для прийняття рішення про розстрочення виконання рішення суду від 14.09.2023 року у справі № 260/3921/23.

Керуючись ст. ст. 241, 248, 256, 294, 295, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 адвоката Сочки Віталія Івановича про розстрочення виконання судового рішення - відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 256 КАС України, та може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду у встановлений ст. 295 КАС України п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Суддя С.І. Рейті