Справа № 159/7676/23
Суддя: Бойчук П. Ю.
Дата ухвалення: 2024-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/7676/23
Провадження № 2-а/159/20/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 рокум.Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Бойчука П.Ю.,

з участю:

секретаря судового засідання Гусар Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі в спрощеному позовному провадженні з викликом осіб справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Ковельського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Волинська область, м. Ковель, вул. Грушевського, 14), Волинського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Волинська область, м. Луцьк, вул. Теремнівська, 85а) про поновлення строку на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд із вказаним адміністративним позовом.

Позові вимоги обґрунтовані тим, що 21.11.2023 року, представляючи інтереси ОСОБА_2 , позивач перебував в судовому засіданні у Ковельському міськрайонному суді Волинської області на розгляді судової справи за позовом ОСОБА_2 до Ковельського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Після закінчення судового засідання, при виході з приміщення суду, на нього чекали троє працівників РТЦК та СП, які намагались вручити позивачу повістку. Ознайомившись зі змістом повістки, позивач повідомив, що у ній невірно зазначені його персональні дані, зокрема невірно написано ім`я та невірно вказана адреса проживання, а тому позивач відмовився її отримувати.

В подальшому, працівники РТЦК та СП заблокували вихід з приміщення суду, почали виписувати позивачу повістку, бланк якої вже містив підпис та печатку начальника РТЦК та СП, від отримання якої позивач також відмовився, в результаті чого на позивача було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

24.11.2023 року позивач надіслав до РТЦК та СП клопотання про відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому повідомив, що не зможе 27.11.2023 року о 16 год. 00 хв. прибути на розгляд справи за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, у зв`язку з хворобою.

06.12.2023 року позивач отримав рекомендований лист з РТЦК та СП, в якому була копія постанови № 1149-23 за справою про адміністративне правопорушення від 27.11.2023 року.

Позивач вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Зокрема, позивач вказує, що вказані у постанові № 1149-23 обставини не відповідають дійсності, оскільки позивач повідомив представників РТЦК та СП мотиви неотримання ним повістки, а саме: невірно вказане місце проживання та неправильно написане ім`я. За таких умов у позивача були обґрунтовані сумніви, що вказана повістка стосується саме його, а не іншої особи.

Крім цього, позивач вказує, що в період з 21.11.2023 року по 28.11.2023 року він перебував на лікарняному, а тому, за будь-яких обставин, не міг прибути на 09 год. 00 хв. 22.11.2023 року до РТЦК та СП.

Уповноважені особи РТЦК та СП, відмовившись від своєчасного отримання надісланого на його адресу клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням на лікуванні, позбавили позивача можливості взяти особисто чи через свого представника участь у розгляді складених на нього адміністративних матеріалів, чим порушили вимоги ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Враховуючи викладене, позивач просив скасувати постанову № 1149-23 за справою про адміністративне правопорушення від 27.11.2023 року, винесену начальником Ковельського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки полковником ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 5100 грн. та закрити провадження у даній адміністративній справі.

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22.12.2023 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачам визначено строк для подання відзиву на позовну заяву.

12.01.2024 року представником Ковельського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки подано відзив на пред`явлений позов, з якого вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає та просить відмовити в задоволенні даного позову.

Зокрема, представник відповідача зазначає, що ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним і перебуваючи на військовому обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_1 з 30.03.2005 року, під час дії особливого періоду, 21.11.2023 року був оповіщений військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_2 і був зобов`язаний прибути на 09 год. 22.11.2023 року до Ковельського РТЦК та СП для уточнення облікових даних, проходження військово-лікарської комісії і подальшого можливого призову на військову службу по мобілізації.

Однак, ОСОБА_1 відмовився отримувати повістку та прибувати на 09 год. 00 хв. 22.11.2023 року до Ковельського РТЦК та СП, не назвавши причини.

Даним фактом неприбуття він порушив вимоги ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» та п. 1 ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію».

Позивачу ОСОБА_1 роз`яснені ст. 63 Конституції України, права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, та повідомлено останнього, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 16 год. 00 хв. 27.11.2023 року в кабінеті № 6 Ковельського РТЦК та СП. Позивач також отримав копію протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім цього, на думку представника відповідача, твердження позивача про невірно вказане його місце проживання та неправильно написане його ім`я не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки в повістці, копію якої представником відповідача долучено до відзиву, вірно зазначено прізвище, ім`я та по батькові позивача.

Крім цього, в присутності свідків, 21.11.2023 року було складено акт про відмову від отримання повістки.

27.11.2023 року позивач ОСОБА_1 на розгляд справи про адміністративне правопорушення не прибув, хоча був повідомлений належним чином, оскільки отримав копію протоколу № 1139 про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, де зазначено час та дата розгляду адміністративної справи.

27.11.2023 року начальником Ковельського РТЦК та СП була розглянута зазначена вище адміністративна справа без участі позивача, оскільки останній без поважних причин не прибув для розгляду цієї справи, хоча був належним чином оповіщеним про дату, час та місце її розгляду. Будь-яких пом`якшуючих обставин в ході розгляду даної справи не було встановлено.

28.11.2023 року копія даної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності була направлена разом із супровідним листом через Ковельське поштове відділення «Укрпошти» по місцю проживання позивача.

28.11.2023 року, тобто після розгляду адміністративної справи, на адресу Ковельського РТЦК та СП надійшло клопотання позивача про відкладення розгляду адміністративної справи у зв`язку з хворобою, однак вказане клопотання не містило доказів перебування на лікуванні.

Таким чином, представник відповідача вважає, що твердження позивача ОСОБА_1 щодо порушення його прав, визначених ст. 268 КУпАП, є надуманими, безпідставними і такими, що не знайшли свого підтвердження в його адміністративному позові та в матеріалах адміністративної справи.

Крім цього, представник відповідача вказує, що позивач з 22.11.2023 року по даний час так і не прибув до Ковельського РТЦК та СП для проходження військово-лікарської комісії, хоча мав таку можливість за цей період, чим продовжує порушувати Закони України в період військового стану в Україні.

З наведеного вище слідує, що позивач умисно, без поважних причин ухиляється від проходження військово-лікарської комісії і можливого в подальшому його призову на військову службу по мобілізації.

Враховуючи викладене, представник відповідача вважає, що оскаржувана постанова № 1149-23 від 27.11.2023 року є законною та не підлягає скасуванню, а позовні вимоги позивача не можуть бути задоволені.

В подальшому позивачем подано відповідь на відзив відповідача, в якому позивач виклав свої спростування обставин, викладених у відзиві. Зокрема позивачем зазначається, що викладені у відзиві обставини є необґрунтованими, належними доказами не стверджені, а відтак - на увагу не заслуговують. Враховуючи викладене, позивач просив задовольнити подану позовну заяву.

Ухвалою суду від 26.01.2024 року судовий розгляд даної справи вирішено проводити в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання позивач не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю, просив позов задовольнити.

Представники відповідачів в судове засідання не з`явились, однак до суду надійшло клопотання за підписом т.в.о. начальника Ковельського РТЦК та СП ОСОБА_4 про розгляд справи у відсутності представника цього відповідача та заявлених свідків. Позовні вимоги не визнаються.

Згідно вимог ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення даного позову.

Обґрунтовуючи позов, позивач вказує на відсутність у його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, та на порушення відповідачем норм закону при її винесенні.

Як встановлено із змісту оскаржуваної постанови № 1149-23 від 27.11.2023 року, суть правопорушення полягає в тому, що позивач, будучи військовозобов`язаним і перебуваючи на військовому обліку військовозобов`язаних в Ковельському РТЦК та СП з 30 березня 2005 року, під час дії особливого періоду, був оповіщений військовослужбовцями Ковельського РТЦК та СП і зобов`язаний на виконання Указів Президента України від 24.02.2022 року № 65/2022 «Про загальну мобілізацію» від 17.05.2022 № 342/2022 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», від 12.08.2022 року № 574/22 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», від 07.11.2022 року № 758/2023 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» та від 01.05.2023 року №255/2023 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» прибути на 09 год. 22.11.2023 року до Ковельського РТЦК та СП для уточнення облікових даних, проходження військово-лікарської комісії і подальшого можливого призову на військову службу по мобілізації. ОСОБА_1 військово-лікарську комісію проходив останній раз у 1997 році.

Проте, ОСОБА_1 відмовився отримувати повістку і прибувати на 09 год. 00 хв. 22 листопада 2023 року до Ковельського РТЦК та СП, не назвавши причини. Даним фактом неприбуття він порушив вимоги ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» (громадяни, які перебувають в запасі зобов`язані прибувати за викликом до РТЦК та СП для проходження медичного огляду…) та п. 1 ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» (громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до РТЦК та СП для їх призначення на особливий період).

Військовозобов`язаний ОСОБА_1 до Ковельського РТЦК та СП не прибув, при цьому документів, які б засвідчували поважність неявки не надав.

Правопорушення вчинив в умовах особливого періоду.

Таким чином, позивачу ставилось у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

Частиною 2 ст. 210-1 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період.

Судом встановлено, що 21.11.2023 року в АДРЕСА_2 , працівниками Ковельського РТЦК та СП ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 здійснювалось вручення позивачу повістки про необхідність його прибуття до Ковельського РТЦК та СП на 9 год. 00 хв. 22.11.2023 року.

Позивач відмовився від отримання такої повістки.

Зазначені обставини визнаються сторонами та підтверджуються актом про відмову отримувати повістку від 21.11.2023 року, складеним комісією в складі зазначених вище працівників.

Як вбачається з копії повістки № 3421, датованої 21.11.2023 та долученої позивачем до матеріалів адміністративного позову, така повістка видана на ім`я " ОСОБА_1 , який проживає в. Косачів, 8".

Згідно копій аркушів паспорта громадянина України, дійсним ім`ям позивача є "Геннадій", а зареєстрованим місцем його проживання є АДРЕСА_1 .

Таким чином, зазначена вище повістка дійсно містить розбіжності щодо ім`я позивача.

Крім цього, адреса проживання особи, якій вручається повістка, зазначена невірно (якщо вважати, що повістка вручалась саме позивачу) та неповно (відсутня назва населеного пункту, області, району).

Суд погоджується з доводами позивача про те, що він не мав обов`язку отримувати таку повістку з анкетними даними особи, які не відповідають дійсності.

Як вбачається з копії повістки № 21, датованої 21.11.2023 та долученої представником відповідача до відзиву на адміністративний позов, така повістка видана на ім`я " ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає АДРЕСА_1 ".

Якщо вважати, що вказані повістки вручались одній і тій же особі позивачу ОСОБА_1 , то відповідачі жодним чином не обґрунтували та не надавали належних доказів на підтвердження своїх обґрунтувань, чому вручались повістки, датовані однією датою, проте з різними порядковими номерами і яким чином обліковуються такі повістки.

Оскаржувана постанова також не містить відомостей про те, якою саме повісткою (№ 3421, чи № 21) позивач був оповіщений про необхідність його явки до Ковельського РТЦК та СП.

Таким чином, в суду виникають обґрунтовані сумніви щодо законності вручення такої повістки (повісток).

В зв`язку з відмовою позивача від отримання повістки, 21.11.2023 року офіцером мобілізаційного відділення Ковельського РТЦК та СП ОСОБА_5 складено протокол № 1139 про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП щодо позивача ОСОБА_1 .

Вимогами ст. 255 КУпАП не передбачено, хто саме має право на складення відповідного протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, однак передбачено, що у випадках, прямо передбачених законом, протоколи про адміністративні правопорушення можуть складати також посадові особи інших органів державної влади, органів місцевого самоврядування і представники органів самоорганізації населення.

Логічно було б припустити, що оскільки, відповідно до ст. 235 КУпАП, справи про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію за ст. 210-1 КУпАП розглядають ТЦК та СП, то і протоколи про вчинення таких адміністративних правопорушень мають складати уповноважені особи цих органів.

Однак, як у ст. 255 КУпАП, що визначає перелік осіб, які мають право складати протокол про адміністративні правопорушення, так і у Положенні про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, що затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 р. № 154, станом на дату складання протоколу, про повноваження ТЦК та СП (їх посадових осіб) складати протоколи не йдеться.

Згідно п. 2 Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства оборони України № 3 від 01 січня 2024 року, уповноважені посадові особи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, яким надано право складати протоколи про адміністративні правопорушення (додаток 1) (далі - протокол), передбачені статтями 210, 210-1, 211 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), визначаються наказами керівників відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідачами не надано будь-яких доказів того, що, станом на дату складання протоколу, офіцер мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 був уповноважений на складання щодо позивача протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

Крім цього, із вказаного протоколу вбачається, що (дослівно) "21 листопада 2023 року приблизно в 12 год. 11 хв. під час дії особливого періоду військовозобов`язаний ОСОБА_1 представниками Ковельського РТЦК та СП ОСОБА_1 був оповіщений, що він є військовозобов`язаним і зобов`язаний на виконання Указів Президента України від 24.02.2022 року № 65/2022 «Про загальну мобілізацію» від 17.05.2022 № 342/2022 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» та від 12.08.2022 року № 574/22 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» прибути о 09 год. 22.11.2023 року до Ковельського РТЦК та СП для уточнення облікових даних та проходження медичної комісії і визначення на особливий період. Для цього йому виписано персональну повістку та надано для ознайомлення. Проте ОСОБА_1 відмовився отримувати повістку і прибувати на 09 год. 00 хв. 22 листопада 2023 року до Ковельського РТЦК та СП, не назвавши причин. Даним фактом не прибуття він порушив вимоги ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» (громадяни, які перебувають в запасі зобов`язані прибувати за викликом до РТЦК та СП для проходження медичного огляду…) та п. 1 ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» (громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до РТЦК та СП для їх призначення на особливий період) тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210-10 КупАП".

Таким чином, зазначеним протоколом, складеним 21.11.2023 року, констатовано факт неприбуття позивача до Ковельського РТЦК та СП 22.11.2023 року.

Констатація такого факту 21.11.2023 року була очевидно передчасною, оскільки уповноваженій особі, яка складала протокол, не було відомо (і не могло бути відомо) про факт неявки позивача 22.11.2023 року, а тому, в цілому, законність складання такого протоколу є досить сумнівною.

Аналогічні обставини знайшли своє відображення і в оскаржуваній постанові.

Крім цього, слід відмітити, що позивач не мав реальної можливості з`явитись до Ковельського РТЦК та СП 22.11.2023 року, оскільки в період з 21.11.2023 по 28.11.2023 перебував на амбулаторному лікуванні, що підтверджується відповідними медичними висновками, доданими до матеріалів справи.

Таким чином, суд констатує, що, навіть попри неотримання відповідної повістки позивачем, останній не з`явився до Ковельського РТЦК та СП 22.11.2023 року з поважних причин.

При цьому, поважність причин неявки позивача як за повісткою, так і на розгляд справи про адміністративне правопорушення, не були враховані уповноваженою особою, яка розглядала таку справу.

Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, позивач завчасно скерував кур`єрською доставкою "Укрпошти" до Ковельського РТЦК та СП клопотання про відкладення розгляду справи, який було призначено на 16 год. 00 хв. 27.11.2023 року, з підстав його перебування на лікуванні.

Проте, як вбачається з доданої до матеріалів справи роздруківки sms-повідомлень "Укрпошти", уповноважені особи Ковельського РТЦК та СП в період з 24.11.2023 року по 28.11.2024 року умисно не отримували поштову кореспонденцію, яка скеровувалась позивачем, що, в кінцевому випадку, призвело до розгляду справи у відсутності позивача та є за вказаних обставин порушенням його прав як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Наведені обставини не спростовані відповідачами належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини.

Тобто, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Відповідно до ст. 245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У своїх численних рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що дотримання органами державної влади або уповноваженими службовими особами встановленої законом процедури притягнення особи до юридичної відповідальності є невід`ємним елементом права особи на справедливий суд констатованого у ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а отже будь-яке відхилення від встановленого порядку є порушенням та не може гарантувати застосування до особи справедливих правових заходів закладених в нормах чинного законодавства.

З огляду на кількість та характер допущених відповідачами процесуальних порушень при винесенні оскаржуваної постанови, така постанова не може вважатись законною.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачі жодним чином не заперечили всіх інших обставин, стверджених позивачем, зокрема допущення ними процесуальних порушень при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а тому, за вказаних вище обставин, права позивача, як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, порушені діями відповідачів щодо винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення та накладення адміністративного стягнення.

За таких обставин, суд вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення від 27.11.2023 року, винесена відносно ОСОБА_1 , не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, є незаконною та необґрунтованою, оскільки при її винесенні не виконано усі вимоги чинного законодавства та не з`ясовано усіх обставин справи, а тому така постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 7, 8, 9, 19, 25, 77, 194, 211, 241, 242, 245, 246, 250, 286 КАС України, на підставі ст. ст. 245, 251, 280 КУпАП, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Ковельського районного територіального центру комплексування та соціальної підтримки, Волинського обласного територіального центру комплексування та соціальної підтримки про поновлення строку на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову за справою про адміністративне правопорушення № 1149-23 від 27.11.2023 року, винесену ТВО начальника Ковельського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки полковником ОСОБА_8 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 5100,00 гривень.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, - закрити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 04 березня 2024 року.

Головуючий: П. Ю. Бойчук