Справа № 163/470/24
Суддя: Павлусь О. С.
Дата ухвалення: 2024-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 163/470/24
Провадження № 2-а/163/16/24
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2024 року місто Любомль

Любомльський районний суд Волинської області в складі головуючого судді Павлуся О.С., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області адміністративну справу за позов ОСОБА_1 до начальника Ратнівського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пожара Володимира Петровича про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Волинська митниця),

в с т а н о в и в :

В інтересах ОСОБА_1 із цим позовом до Любомльського районного суду Волинської області звернувся її представник адвокат Борис С.А. У позові просить:

- вжити заходів забезпечення позову шляхом встановлення заборони до набрання законної сили рішенням суду у даній справі вчиняти будь-які виконавчі дії у виконавчому провадженні № 74163662;

- скасувати прийняті начальником Ратнівського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пожаром В.П. у виконавчому провадженні № 74163662 постанови від 14 лютого 2024 року про відкриття виконавчого провадження та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

Вивченням матеріалів позову встановлено підстави для такого висновку.

Стаття 20 КАС України визначає розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів.

Згідно з частиною 1 цієї статті місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:

1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо: оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій; уточнення списку виборців; оскарження дій чи бездіяльності суб`єктів у сфері медіа, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників суб`єктів у сфері медіа, що порушують законодавство про вибори та референдум; оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб;

3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні, або особами без громадянства; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті;

5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".

Наведений у ч.1 ст.20 КАС України перелік категорій справ є вичерпним.

Відповідно до ч.2 ст.20 КАС України окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частинами першою та третьою цієї статті.

Відповідно до ч.3 ст.20 КАС України Вищому антикорупційному суду підсудні справи про застосування санкції, передбаченої пунктом 1-1 частини першої статті 4 Закону України "Про санкції".

Позивач оскаржує постанови органу державної виконавчої служби в рамках виконання постанови судді Любомльського районного суду Волинської області від 23 листопада 2023 року, прийнятої у справі № 163/2516/23 про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 за ознаками ст.472 МК України.

Цією постановою судді Безейко Л.М. визнана винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, і на неї накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 3567630,77 гривень з конфіскацією в дохід держави вилучених за протоколом товарів.

Постановою Волинського апеляційного суду від 27 грудня 2023 року апеляційну каргу захисника Бориса С.А. в інтересах ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду від 23 листопада 2023 року без змін.

Постанова в частині накладеного стягнення у вигляді конфіскації товару Волинською митницею 06 лютого 2024 року звернута до примусового виконання шляхом надіслання відповідних документів до Ратнівського ВДВС у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

14 лютого 2024 року начальник Ратнівського ВДВС у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пожар В.П. виніс постанови від 14 лютого 2024 року про відкриття виконавчого провадження та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, у яких ОСОБА_1 зазначена боржником (ВП № 74163662).

Представник позивача оскаржує зазначені постанови начальника відділу ДВС з тих підстав, що конфіскований постановою судді товар ОСОБА_1 на праві власності не належить, тому вона не може мати статусу боржника у виконавчому провадженні, та, окрім цього, Волинською митницею не було долучено протокол про тимчасове вилучення товарів, який є обов`язковим при виконанні рішення про конфіскацію майно, через що посадова особа ВДВС не мала законних підстав для відкриття виконавчого провадження.

За правилами п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.287 КАС учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Частиною 2 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 06.02.2019 року у справі № 757/62025/17-ц зазначила, що справи про накладення адміністративного стягнення розглядаються районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами, іншими органами (посадовими особами) в порядку, встановленому КУпАП, яким передбачено порядок примусового виконання постанов про накладення адміністративного стягнення. Проте, цим Кодексом не передбачено можливості оскарження в порядку судового контролю за виконанням судових рішень дій осіб, уповноважених здійснювати таке примусове виконання.

Оскільки позивач оскаржує дії державного виконавця у зв`язку з примусовим виконанням судового рішення про накладення адміністративного стягнення, ухваленим в порядку КУпАП, Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що розгляд такої скарги віднесено до юрисдикції адміністративних судів.

У позовній заяві представник позивача, посилаючись на цю ж постанову Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 року у справі № 757/62025/17-ц, зазначає, що даний спір підлягає розгляду та вирішенню Любомльським районним судом Волинської області, як судом, який ухвалив рішення у справі № 163/2516/23 в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Такі висновки представника позивача щодо підсудності справи Любомльському районному суду є помилковими, оскільки справа № 163/2516/23 за правилами Кодексом адміністративного судочинства України суддею не розглядалась.

Як встановлено вище, представник позивач оскаржує постанови начальника Ратнівського ВДВС у Ковельському районі Волинської області, що прийняті у зв`язку із примусовим виконанням постанови судді Любомльського районного суду Волинської області від 23 листопада 2023 року у справі № 163/2516/23 про адміністративне правопорушення за ст.472 МК України.

Отже, представник позивача оскаржує рішення органу ДВС з примусового виконання постанови судді, ухваленої в порядку КУпАП та Митного кодексу України, а не за наслідками виконання рішення, ухваленого місцевим загальним судом як адміністративним судом в порядку КАС України.

У зв`язку із цим встановлено підстави для висновку, що поданий в інтересах ОСОБА_1 адміністративний позов не належить до предметної юрисдикції Любомльського районного суду Волинської області як адміністративного суду в порядку статті 287 КАС України.

Статтею 29 КАС України передбачено передачу адміністративної справи з одного адміністративного суду до іншого тільки в разі неналежності такої до територіальної юрисдикції суду.

Водночас, норми КАС України не містять порядку дій суду при поданні адміністративного позову з порушенням правил предметної підсудності, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне застосувати аналогію закону відповідно до ч.6 ст.7 КАС України.

Згідно з ч.6 ст.7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч.5 ст.29 КАС України питання про передачу адміністративної справи, крім випадків, визначених пунктами 4 - 6 частини першої цієї статті, розглядається судом у порядку письмового провадження або, за ініціативою суду, в судовому засіданні.

У частині 1 статті 25 КАС України визначено, що адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Як вбачається з позовної заяви місцем знаходження відповідача начальника Ратнівського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пожара Володимира Петровича є смт.Ратне Волинської області.

За таких обставин, беручи до уваги, що інститут предметної юрисдикції розмежовує компетенцію адміністративних судів, тому із застосуванням аналогії закону суд дійшов висновку, що адміністративну справу необхідно передати за предметною та територіальною підсудністю до Волинського окружного адміністративного суду, оскільки дана справа не належить до юрисдикції Любомльського районного суду Волинської області.

Керуючись ст.ст.20, 25, 29, 249 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника Ратнівського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пожара Володимира Петровича про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Волинська митниця) передати на розгляд за підсудністю до Волинського окружного адміністративного суду.

На ухвалу протягом 15 днів з дня її складання може бути подано апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Головуючий: суддя О.С.Павлусь