Справа № 420/7250/23
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2024-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/7250/23

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Осіпова Ю.В.,

Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу адвоката Окольчишиної Ірини Михайлівни в інтересах ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2023 року, прийнятого в порядку письмового провадження суддею Хурсою О.О. у місті Одеса, по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Військова частина НОМЕР_3 , про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2023 року адвокат Окольчишина Ірина Михайлівна в інтересах ОСОБА_1 (далі Позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі Відповідач-1, ВЧ НОМЕР_1 ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Військова частина НОМЕР_3 (далі Третя особа, ВЧ НОМЕР_3 ), в якому просила суд:

- визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо ненадання довідки про безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 13.04.2022 року по 10.06.2022 року включно згідно Додатку № 1 до телеграми Міністра оборони України від 25.03.2022 року № 248/1298;

- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 видати довідку про безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 13.04.2022 року по 10.06.2022 року включно згідно Додатку № 1 до телеграми Міністра оборони України від 25.03.2022 року № 248/1298.

Вимоги адміністративного позову обґрунтовані бездіяльністю ВЧ НОМЕР_1 щодо ненадання довідки за установленою законодавством формою та в установлені законодавством строки про безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях та про його безпосереднє перебування в районах проведення таких дій у період з 13.04.2022 року по 10.06.2022 року, що позбавило ВЧ НОМЕР_3 нарахувати та виплатити додаткову винагороду у розмірі 100 000 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах за цей період.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 10.07.2023 року залучено до участі у справі № 420/7250/23 в якості співвідповідача Військову частину НОМЕР_2 (далі Відповідач-2, ВЧ НОМЕР_2 ) та розпочато розгляд справи спочатку (а.с. 58-59).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2023 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до ВЧ НОМЕР_1 , ВЧ НОМЕР_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ВЧ НОМЕР_3 , про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, за безпідставністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, адвокат Окольчишина І.М. в інтересах ОСОБА_1 звернулася до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій вважає його таким, що винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, та без повного з`ясування усіх обставин, які мають значення для справи, тому просить суд апеляційної інстанції скасувати його та постановити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову, оскільки при вирішенні спору суд необґрунтовано зазначив про відсутність у ВЧ НОМЕР_1 документів щодо безпосередньої участі ОСОБА_1 у бойових діях або заходах, складення яких передбачено телеграмою Міністра оборони України від 25.03.2022 року № 248/1298. Проте, відсутність у ВЧ НОМЕР_1 відповідних документів свідчить про допущено протиправну бездіяльність щодо їх складення, чим порушено право ОСОБА_1 на отримання додаткової винагороди у збільшеному розмірі. Більш того, судом першої інстанції не надано належної оцінки Архівній довідці № 420/7250/23/101201/23 від 10.11.2023 року (№ 220/69/ВихЗВГ/9317 від 17.11.2023), яку надав Галузевий державний архів Міністерства оборони України, яка підтверджує участь залучених військовослужбовців у бойових діях, зокрема ОСОБА_1 , і вони не мають нести відповідальність за відсутність поіменних списків у бойових наказах.

Крім цього, скаржник зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що військова частина ВЧ НОМЕР_1 використовує у своїй діяльності дві гербові печатки, одна з яких містить умовний порядковий номер «ІІ». До того ж, ВЧ НОМЕР_1 та ВЧ НОМЕР_2 мають однаковий код ЄДРПОУ НОМЕР_4 . У Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань інформація щодо ВЧ НОМЕР_2 відсутня. А відтак, необґрунтованими є посилання ВЧ НОМЕР_1 на те, що військова частина є неналежним відповідачем у цій справі, враховуючи, що ОСОБА_1 був відряджений до об`єднаного командного пункту Об`єднаних сил з відміткою гербової печатки ВЧ НОМЕР_2 .

01.02.2024 року до П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшли пояснення до апеляційної скарги від ВЧ НОМЕР_3 , в якій йдеться про відсутність у ВЧ НОМЕР_3 документальних доказів та інформації, які б яка підтверджували факт безпосередньої участі ОСОБА_1 у бойових діях та забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період з 13.04.2022 року по 10.06.2022 року у складі Командування ООС або іншого угрупування. Наданий, ОСОБА_1 , витяг з наказу Командувача УОС №74/ДСК від 07.04.2022 року лише підтверджують факт відрядження до інших військових формувань, а не факт прийняття безпосередньої участі у бойових діях, вказані документи необхідні для підготовки документів з метою отримання посвідчення та статусу учасника бойових дій.

Дана справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на таке.

Положеннями ч. 1 ст. 308 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 проходив військову службу на посаді водія-електрика радіолокаційної станції окремого радіолокаційного взводу у ВЧ НОМЕР_5 , яка є структурним підрозділом військових частин НОМЕР_6 й НОМЕР_3 та безпосередньо перебуває на фінансовому забезпеченні у ВЧ НОМЕР_3 .

З 13.04.2022 року на підставі наказу начальника Генерального штабу Збройних Сил України № 374/ДСК від 07.04.2022 року ОСОБА_1 відряджено у підпорядкування командувача Операції об`єднаних сил (ООС) для виконання службових (бойових) завдань у районах проведення ООС, що підтверджується даними посвідчення про відрядження № 372/2/11 від 13.04 2022 року, виданого Військовою частиною НОМЕР_6 .

Відповідно до витягу з наказу Командувача угруповання об`єднаних сил (по стройовій частині) № 109/дск від 10.06.2022 року, вважати таким, що вибув зі складу угруповання об`єднаних сил до складу оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з 10.06.2022 року, військовослужбовця (працівника) Збройних Сил України ВЧ НОМЕР_5 старшого солдата ОСОБА_1 .. Підстава: бойове розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 09.06.2022 року № 3912, бойове розпорядження Командувача угруповання об`єднаних сил від 10.06.2022 року № БР-418т.

Тобто, у період з 13.04.2022 року по 10.06.2022 року ОСОБА_1 був відряджений до об`єднаного командного пункту об`єднаних сил (з відміткою гербової печатки ВЧ НОМЕР_2 , як знаходилася в м. Часів Яр, Донецької області).

Як встановлено колегією суддів, спірні правовідносини виникли щодо нарахування та виплати додаткової винагороди, встановленої Постановою Кабінетом Міністрів України від 28.02.2022 року за № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у період з 13.04.2022 року по 10.06.2022 року (далі Постанова № 168).

Відповідно до листа Фінансово-економічного управління Командування Повітряних Сил Збройних Сил України № 350/147/2/185пс від 03.02.2023 року, у період з 24.02 по 31.12.2022 року ОСОБА_1 проводилась виплата додаткової винагороди в розмірі 30 000 грн. А у період з 11.06 по 28.08.2022 року нараховувалась додаткова винагорода з розрахунку 100 000 грн. на місяць, пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях. Інших документальних підтверджень про безпосередню участь у бойових діях ОСОБА_1 за період з 13.04. по 10.06.2022 року до військової частини не надходило.

У листі ВЧ НОМЕР_3 від 28.12.2022 року № 350/303/2/2252 зазначено, що ОСОБА_1 дійсно приймав безпосередню участь у бойових діях, забезпечуючи здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів у період з 24.02.2022 року по 29.08.2022 року включно.

В той же час, відповідно до довідки від 21.04.2023 року № 313/8/3861 ОСОБА_1 за 2022 рік у відрядженні в ВЧ НОМЕР_1 не перебував.

Відповідно до довідки № 313/8/2471 від 27.04.2023 року гербова печатка ВЧ НОМЕР_2 в період з 30.04.2018 року по 05.03.2022 року використовувалась на об`єднаному командному пункті Об`єднаних сил, керівництво на якому здійснювалось Командувачем об`єднаних сил апарату Головнокомандувача Збройних Сил України, з 05.03.2022 року по 10.06.2022 року використовувалась Угрупованням об`єднаних сил, керівництво на якому здійснювалось Командувачем відповідного угруповання, з 11.06.2022 року по теперішній час використовується оперативно-стратегічним угрупованням « ІНФОРМАЦІЯ_2 », керівництво на якому здійснювалось Командиром відповідного угруповання.

Сторонами у справі не заперечується, що ВЧ НОМЕР_1 не видавалася ОСОБА_1 довідка про його безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 13.04.2022 року по 10.06.2022 року включно згідно Додатку №1 до телеграми Міністра оборони України від 25.03.2022 року № 248/1298, яка є підставою для виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, збільшеної до 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Вважаючи протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо невидачі такої довідки, ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність Позивачем факту його безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 13.04.2022 року по 10.06.2022 року, що могло б бути підставою для визнання протиправною бездіяльності ВЧ НОМЕР_1 щодо ненадання довідки, підтверджуючої його безпосередню участь у відповідних діях та заходах.

Вирішуючи спірне питання, колегія суддів виходить з наступного.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як встановлено ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Проходження військової служби здійснюється громадянами України у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом (ч. 2 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

За приписами ч. 1 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації (ч. 2 ст. 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 року за №745/32197 (далі Порядок №260).

Пунктом 2 Порядку № 260 встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Пунктом 3 Порядку № 260 визначено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Пунктом 17 Порядку № 260передбачено, що на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

На виконання указів Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022р. №64 та «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року № 69 Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 року № 168 (далі Постанова № 168).

Пунктом 1 Постанови № 168 (із змінами, внесеними згідно з Постановами Кабінетом Міністрів України № 217 від 07.03.2022 року, № 350 від 22.03.2022 року, № 400 від 01.04.2022 року, № 754 від 01.07.2022 року, № 793 від 07.07.2022 року) на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 2-1 Постанови № 168 визначено порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

В період виникнення спірних правовідносин було чинним рішення (телеграма) Міністра оборони України від 25.03.2022 року № 248/1298.

Абзацам 3 пункту 3 Телеграми № 248/1298 визначено, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку командира військової частини (установи), до якої відряджений військовослужбовець.

Пунктом 4 цієї ж Телеграми встановлено, що командирам військових частин (установ), до яких відряджені військовослужбовці інших органів військового управління та військових частин (установ), щомісячно до 5 числа повідомляти військові частини (установи) за місцем штатної служби цих військовослужбовців про підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах за минулий місяць за формою, наведеною в додатку №1 до цієї телеграми.

Пунктом 5 Телеграми № 248/1298 передбачено, що виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень або 30 000 гривень здійснювати на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) (далі- військових частини) - особовому складу військової частини; керівника вищого органу військового управління - командиром (начальником) військових частин.

У подальшому, з метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, Міністром оборони України видано Окреме доручення від 23.06.2022 року № 912/з/29 (далі - Окреме доручення), яке застосовується з 01.06.2022 року та визначає умови виплати вищенаведеної додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України.

Відповідно до пункту 1 Окремого доручення під терміном «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях...» слід розуміти виконання військовослужбовцем: бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка (який) веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій; бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки)) під час перебування у складі органу військового управління, штабу у групування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави; бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями; бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою; бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб); виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей; виконання бойових завдань у районах ведення бойових дій з виявлення повітряних цілей; здійснення польотів у районах ведення воєнних дій, ведення повітряного бою; здійснення заходів з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту; виконання бойових (спеціальних) завдань кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії.

Абзацами 1 та 2 пункту 3 Окремого доручення передбачено, що райони ведення бойових дій визначати відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України, а склад діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави - відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України або начальника Генерального штабу Збройних Сил України.

Окремо, відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України визначати інші райони ведення бойових дій (у т.ч. повітряного простору), в яких також здійснювалися заходи з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з визначенням конкретного місця та часу їх проведення.

Водночас, абзацами 3-7 пункту 3 Окремого доручення визначено, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад; рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Згідно з пунктами 5, 6 Окремого доручення виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. або 30 000 грн. здійснювати на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин особовому складу військової частини; керівника вищого органу військового управління командирам (начальникам) військових частин.

Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видавати до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.

Аналіз вищеназваних нормативно-правових актів свідчить, що на період дії воєнного стану додаткова винагорода військовослужбовцю Збройних Сил України збільшується до 100 000 грн. у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, який перебуває безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів (виконання завдань у складі сил та засобів здійснення заходів тощо).

Отже, для визначення права військовослужбовця на отримання додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень відповідно до Постанови № 168, необхідно встановити докази безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення відповідних заходів.

Тобто, законодавець, очевидно, запроваджуючи два види доплат (30000 грн. та 100000 грн.) мав на меті, що збільшений розмір доплати пов`язаний не лише з виконанням обов`язків військової служби, натомість, має характер винагороди за виконання особливо складних бойових завдань.

Сторонами у справі не заперечується, що за період з 13.04.2022 року по 10.06.2022 року ОСОБА_1 виплачувалась додаткова винагорода в розмірі до 30 000 грн.

В той же час, підставою для виплати додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 грн. розмірі є довідка про безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, яка видається на підставі визначених абз. 3 п. 3 Телеграми № 248/1298 документів.

Така довідка має надаватися саме тією військовою частиною, в якій військовослужбовець здійснював таку безпосередню участь, а не військовою частиною, з якої військовослужбовця було направлено у відрядження.

Колегія суддів зауважує, що саме лише проходження військовослужбовцем військової служби на території Донецької області не є підставою для видачі довідки про його безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, та, відповідно, для виплати додаткової винагороди в збільшеному розмірі.

Предметом спору у даній справі є оскарження ОСОБА_1 бездіяльності ВЧ НОМЕР_1 щодо ненадання довідки про його безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 13.04.2022 року по 10.06.2022 року.

Для встановлення факту неправомірної бездіяльності Відповідача щодо ненадання довідки про безпосередню участь Позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 13.04.2022р. по 10.06.2022р. необхідним, передусім, є встановлення факту його участі у відповідних діях та заходах.

Як слідує зі змісту Телеграми № 248/1298 та Окремого доручення дана обставина має бути підтверджена бойовими наказами, журналами бойових дій, рапортами командира підрозділу тощо.

Між тим, матеріали справи не містять доказів підтвердження вищезазначених обставин, а саме: бойових наказів (бойових розпоряджень); журналів бойових дій (вахтових журналів), журналів ведення оперативної обстановки; списків особового складу, який залучався для виконання бойових (спеціальних) завдань; бойових донесень; рапортів (донесень) командира підрозділу (групи) про участь кожного у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних завдань) тощо.

Матеріалами справи тільки підтверджено, що на підставі бойового розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 09.06.2022 року № 3912, бойового розпорядження Командувача угруповання об`єднаних сил від 10.06.2022 року № БР-418г, ОСОБА_1 вибув зі складу угруповання об`єднаних сил до складу оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з 10.06.2022 року (витяг з наказу Командувача угруповання об`єднаних сил (по стройовій частині) №109/дск від 10.06.2022 року).

Оперативно-стратегічне угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » об`єднання Сил оборони України, створене під час відбиття російської збройної агресії у 2022 році. Також, відоме як Угруповання Об`єднаних сил та Східне угруповання військ. Діє у Східний операційній зоні, відповідає за східну ділянку лінії бойового зіткнення (Харківський, Ізюмський, Лиманський, Лисичанський, Курахівський, Куп`янський, Бахмутський, Авдіївський та Вугледарський напрямки).

Водночас, на підставі довідки від 07 жовтня 2022 року № ОСУВ Хортиця/8/1337 про безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії), перебуваючи безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів) у складі оперативно-стратегічного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у період з 11 червня 2022 року по 28 серпня 2022 року, ОСОБА_1 виплачено додаткову грошову винагороду за вказаний період у збільшеному розмірі. Зазначене не заперечується ОСОБА_1 та підтверджується листом фінансово-економічного управління Командування Повітряних Сил ЗСУ № 350/147/2/185пс від 03.02.2023 року.

Проте, наведена довідка не містить в собі жодних відомостей щодо наявності бойових наказів (бойових розпоряджень); журналів бойових дій (вахтових журналів), журналів ведення оперативної обстановки; списків особового складу, який залучався для виконання бойових (спеціальних) завдань; бойових донесень; рапортів (донесень) командира підрозділу (групи) про участь позивача у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних завдань) тощо.

Отже, у Відповідача не існувало правових підстав для виплати Позивачу додаткової винагороди, виходячи із розрахунку 100 000 грн на місяць пропорційно часу участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у спірний період.

Як наслідок, право Позивача на отримання додаткової винагороди, встановленої Постановою № 168, у період з 13.04.2022 року по 10.06.2022 року порушено не було.

При цьому, посилання апелянта на довідки та накази не відповідають зразку, встановленому додатками до Окремого доручення, а метою їх надання є встановлення статусу учасника бойових дій особі, яка приймала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій і Луганській областях, що прямо зазначено у вказано в цих довідках і наказах.

Такий висновок апеляційного суду також ґрунтується і на тому, що відкрита збройна агресія РФ, яка відбувається з 24.02.2022 року, стосується не лише Донецької та Луганської області.

Таким чином, враховуючи, що у Відповідача не існувало документів щодо безпосередньої участі Позивача у бойових діях або заходах, складення яких передбачено Окремим дорученням, і складення таких документів не залежало від волі Відповідача, тому відсутні підстави стверджувати, що у спірних відносинах Відповідачем допущено протиправну бездіяльність.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Отже, твердження апелянта про порушення і неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при прийнятті рішення не знайшли свого підтвердження, в зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, при цьому доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 316 КАС України).

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 292, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Окольчишиної Ірини Михайлівни в інтересах ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2023 року залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Військова частина НОМЕР_3 , про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Суддя-доповідач: М.П. Коваль

Суддя: Ю.В. Осіпов

Суддя: В.О. Скрипченко