Справа № 243/5050/23
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2024-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 року справа №243/5050/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Блохіна А.А., Гайдара А.В.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08 грудня 2023 року у справі № 243/5050/23 (головуючий І інстанції Агеєва О.В.) за позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії 1КІ № , винесену 07.09.2023 інспектором з паркування Управління (Інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури Хохловим Олександром Миколайовичем про притягнення її до адміністративної відповідальності за порушення п. 15.9 «д» ПДР України та частини 3 статті 122 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначила, що 07 вересня 2023, приблизно о 15:30 годині на транспортному засобі Peugeot 2008, державний номер НОМЕР_1 зупинилася на Оболонському проспекті міста Києва між торговими комплексами «ОАЗІС» та «ДРІМ ТАУН» і пішла на ринок.

Поки позивач була відсутня її автомобіль був евакуйований інспектором з паркування на штрафмайданчик ГУНП в м. Києві.

На відповідному порталі за номером свого авто знайшла інформацію про наявність постанови відповідача серії 1КІ № від 07.09.2023 про порушення позивачем ч. 3 ст. 122 КУпАП, пункту 15.9 «д» ПДР України.

Позивач сплатила штраф, визначений в постанові, в розмірі 340 грн, послуги з евакуації в розмірі 1270 грн, сплатила за одну добу збереження авто на штраф майданчику в розмірі 144 грн та комісію банку в розмірі 175,40 грн.

Оскільки на лобовому склі автомобіля не було ані постанови серії 1КІ № від 07.09.2023, ані акту про евакуацію, вона зверталася з численними запитами до відповідача про надання протоколу про вчинення позивачем правопорушення, постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, акту про вилучення її автомобіля на штрафмайданчик та документів, які підтверджують право інспектора ОСОБА_2 складати адмінматеріали, графіку проведення ним перевірки 07.09.2023, договору на право здійснення паркування з ФОП ОСОБА_3 , а також пояснення інспектора Хохлова О.М. скільки автівок ним евакуйовано в цей день, що стояли поруч з її авто.

Проте зазначені документи позивачу не надали, що на думку позивача, свідчить про відсутність постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності як на день її складання 07.09.2023, так і в день приїзду позивача до управління з заявою про видачу постанови 19.09.2023.

Крім того, відповідачем невірно визначено місце вчинення правопорушення, а саме: АДРЕСА_1 , оскільки автомобіль позивача стояв на дорозі, де немає жодного будинку, що вбачається з фото.

Отже, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не відповідає критеріям, встановленим приписами ч. 2 ст. 2 КАС України.

Також відповідачем неправильно кваліфіковано склад адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 122 КУпАП, оскільки жодних дорожніх знаків щодо заборони зупинки у місці, де стояв автомобіль позивача, немає. Позивач здійснила стоянку, а не зупинку, оскільки її не було в автомобілі, вона не висаджувала пасажирів і не розвантажувала вантаж, що також видно на фото з доказової бази відповідача.

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08 грудня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач звернулася з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просила скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою позов задовольнити в повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності як на день її складання 07.09.2023, так і в день приїзду позивача до управління з заявою про видачу постанови 19.09.2023 не існувало.

Місце вчинення правопорушення вказано невірно, а саме: АДРЕСА_1 , однак авто стояло просто на дорозі, де немає жодного будинку та що чітко видно на фото з доказової бази відповідача.

Інспектор Хохлов О.М. на вимогу позивача не надав графік своєї роботи 07.09.2023. На наданих відповідачем у якості доказової бази фото, біля авто бігає невідомий хлопчик у майці та шортах, який не є інспектором Хохловим. Наведене свідчить про відсутність інспектора ОСОБА_2 07.09.2023 на Оболонському проспекті м. Києва.

Конкретну відстань стоянки, а не зупинки авто, до суцільної полоси відповідач не визначив у постанові, а лише обмежився фразою «менше 3 метрів», що не відповідає вимогам ст. 2 КАС України.

Відповідачем в постанові переплутано сутність порушення та вказано: «зупинка» замість: «стоянка».

Позивачем здійснено саме стоянку - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.

Відповідно до фото автомобіль позивача стоїть у лівому ряду максимально близько до стоянки автомобілів. Тобто, автомобілі вільно рухаються у правій та центральній смугах руху Оболонського проспекту, автомобіль позивача займав приблизно половину лівої смуги і не міг створювати перешкод дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Отже, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованою та такою, що підлягала скасуванню в зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків інспектора фактичним обставинам справи, однак суд першої інстанції погодився з доводами відповідача про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому за ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) від 07.09.2023 серія 1КІ № зафіксовано, що 07.09.2023 о 15:43 год. на просп. Оболонський 42/43, в м. Києві транспортний засіб Peugeot 2008, державний номер НОМЕР_1 , водієм зупинено у місці, де відстань від суцільної лінії розмітки і транспортним засобом, що зупинився менше 3 м, чим порушено пункт 15.9 «д») Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, що свідчить про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 122 КУпАП.

Технічний засіб, яким здійснено фото/відеофіксацію правопорушення: АРМ Інспектора. Адреса веб-сайту в мережі Інтернет з матеріалами фото/відеофіксації правопорушення: kyiv.digital/penalty/check. Ідентифікатор для доступу до інформації на вебсайті номер постанови.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680 грн.

Із матеріалів фотофіксації, наданих відповідачем, вбачається, що належний ОСОБА_1 транспортний засіб Peugeot 2008, державний номер НОМЕР_1 розташовано на відстані 2 м від суцільної лінії розмітки та розміщений позивачем автомобіль суттєво перешкоджає дорожньому руху та створює загрозу в безпеці руху.

В зв`язку з чим автомобіль був тимчасово затриманий, що підтверджується Актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 07.09.2023.

Постанова містить адресу веб-сайту kyiv.digital/penalty/check, де розміщено фотофіксацію адміністративного правопорушення. Фотознімки транспортного засобу Peugeot 2008, державний номер НОМЕР_1 , які були зроблені інспектором з паркування, відповідають вимогам примітки до ст. 14-2 КУпАП. Зокрема, вказано географічні координати: 50.52195778, 30.49851583, які підтверджують знаходження транспортного засобу Peugeot 2008, державний номер НОМЕР_1 за адресою м. Київ, проспект Оболонський, 47/42.

На фотознімках відображено дату: 07.09.2023 та час правопорушення: о 15:44 годині, що підтверджує факт зупинки та стоянки вказаним транспортним засобом за вказаною адресою.

Надані фотографії міста вчинення правопорушення свідчать, що автомобіль Peugeot 2008, державний номер НОМЕР_1 розташовано на дорозі, по обох боків якої розташовані житлові будинки, автобусна зупинка та пішохідний перехід.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що наданими відповідачем доказами підтверджено вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, а скасування акту суб`єкта владних повноважень з одних лише формальних підстав не забезпечує дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Оцінка суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною п`ятою статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

На підставі пункту 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, (далі ПДР) учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Як визначено пунктом 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 15.9 «д») ПДР зупинка забороняється у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини та транспортним засобом, що зупинився, менше ніж 3 м.

Згідно з пунктом 15.10 «а») ПДР стоянка забороняється у місцях, де заборонена зупинка.

На підставі частини третьої статті 122 КУпАП (….) порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підставі пункту 1 статті 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Як визначено статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до частини першої статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як визначено частинами першою та другою статті 265-4 КУпАП тимчасове затримання транспортного засобу інспектором з паркування здійснюється шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора і дозволяється виключно у випадках, встановлених цією статтею. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України. У разі фіксації обставин тимчасового затримання транспортного засобу в режимі фотозйомки (відеозапису) таке затримання відбувається без присутності понятих.

Тимчасове затримання транспортного засобу шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку здійснюється у разі вчинення порушення, передбаченого частинами третьою та сьомою статті 122 (порушення правил зупинки, стоянки в межах відповідного населеного пункту), частиною першою статті 152-1 цього Кодексу, у випадках, передбачених частиною третьою цієї статті, а так само у разі вчинення порушень, передбачених частинами другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту «д» пункту 2 частини третьої статті 265-4 КУпАП для цілей цього Кодексу розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб розташовано у заборонених Правилами дорожнього руху місцях зупинки або стоянки, а саме: на проїзній частині, де відстань між суцільною лінією розмітки чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 метрів.

Таким чином, зупинка або стоянка транспортного засобу на проїзній частині, де відстань між транспортним засобом та суцільною лінією дорожньої розмітки становить менше 3 метри є суттєвим перешкоджання дорожнього руху у розумінні КУпАП, як наслідок, така зупинка або стоянка є підставою для притягнення винної особи до відповідальності, встановленої ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Отже, посадові особи поліції мають право використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Аналіз вищезазначених положень свідчить, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Як свідчать матеріали справи, постанова від 07.09.2023 складена відносно ОСОБА_1 за зупинку транспортного засобу у місці, де відстань між суцільною лінією розмітки і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 метрів, чим порушено пункт 15.9 «д» ПДР та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Надані відповідачем докази фотокартки місця події, підтверджують, що відстань зупиненого на проїзній частині транспортного засобу Peugeot 2008, державний номер НОМЕР_1 до суцільної лінії дорожньої розмітки становить 2 м, тобто менше 3-х метрів.

Зазначене свідчить, що транспортний засіб позивача Peugeot 2008, державний номер НОМЕР_1 розміщений в забороненому місці зупинки або стоянки та суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху.

Оскільки підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною третьою статті 122 КУпАП, є наявність відповідного складу правопорушення, зокрема порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, тому відповідачем правильно складено постанову від 07.09.2023 серії 1КІ № про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Є безпідставними посилання апелянта, що інспектором в постанові та судом першої інстанції в рішенні не визначено конкретну відстань від автомобіля до суцільної лінії розмітки, оскільки ПДР та КУпАП визначають порушення зупинки/стоянки, коли відстань між суцільною лінією розмітки і транспортним засобом, що зупинився, становить менше 3 метрів, проте за вищезазначеними обставинами ця відстань становила 2 м, що є меншим 3-х метрів.

Суд звертає увагу, що диспозиція відповідного пункту ПДР визначає відстань «менше ніж 3 м», тому саме за формулюванням норми в постанові правильно зазначено «менше 3 м», без визначення фактичної відстані, яка за доказами, наявними в матеріалах справи становить 2 м.

Також є неприйнятними доводи апелянта, що її автомобіль не створював перешкод дорожньому руху чи загрозу безпеці дорожнього руху, оскільки автомобіль позивачем зупинений та залишений у місці, де заборонені зупинка та стоянка, відстань між суцільною лінією розмітки чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, становить менше 3 метрів, що, за приписами ПДР та КУпАП є визначенням транспортного засобу таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху.

При цьому посилання ОСОБА_1 на інші транспортні засоби, які суттєво перешкоджали дорожньому руху не спростовує вчинення саме позивачем правопорушення, за яке її притягнуто до адміністративної відповідальності.

Також суд звертає увагу апелянта, що відсутність дорожніх знаків щодо заборони зупинки у місці, де вона залишила свій автомобіль, не впливає на суть вчиненого нею правопорушення, оскільки імперативна норма п. 15.9 «д») ПДР забороняє зупинку у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини та транспортним засобом, що зупинився, менше ніж 3 м. При цьому відсутність дорожніх знаків про заборону зупинки не дає дозвіл зупинки у місцях, визначених зазначеним пунктом.

Оскільки за приписами п. 15.10 «а» ПДР стоянка забороняється у місцях, де заборонена зупинка, тому в місці, визначеному п. 15.9 «д» ПДР також заборонена і стоянка транспортних засобів.

Є неприйнятними доводи апелянта, що інспектор Хохлов О.М. 07.09.2023 був відсутній на місці вчинення правопорушення, оскільки ці доводи не підтверджені належними та допустимими доказами та є припущенням позивача.

Є слушними доводи апелянта, що в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності від 07.09.2023 невірно визначено п. 15.9 «д» ПДР, оскільки позивачем здійснено стоянку, а не зупинку транспортного засобу, що ОСОБА_1 не заперечує.

Проте, враховуючи обставини справи та склад адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 122 КУпАП, який передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил як зупинки, так і стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, а також те, що притягнення винної особи відбувається саме за нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, як наслідок, правильність притягнення її до адміністративної відповідальності за цією нормою постановою від 07.09.2023 серії 1КІ № .

Суд не приймає до уваги доводи апелянта про невірне визначення в постанові місця вчинення правопорушення: м. Київ, проспект Оболонський, 47/42, оскільки фотофіксація правопорушення відбулася за географічними координатами 50.52195778, 30.49851583, які відповідають вищевказаній адресі.

При цьому надані відповідачем фотографії вчиненого правопорушення свідчать, що транспортний засіб Peugeot 2008, державний номер НОМЕР_1 , стоїть на проїзній частині дороги, біля узбіччя, по обох боків якої розташовані житлові будинки, автобусна зупинка та пішохідний перехід.

Інші доводи апелянта висновків судів першої та апеляційної інстанції не спростовують та не впливають на суть спору.

Суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що зазначеними належними доказами в їх сукупності підтверджується вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Відповідно до частини третьої статті 272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08 грудня 2023 року у справі № 243/5050/23 залишити без задоволення.

Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08 грудня 2023 року у справі № 243/5050/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 04 березня 2024 року є остаточною та відповідно до частини третьої статті 272 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 04 березня 2024 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.А. Блохін

А.В. Гайдар