Справа № 420/6600/24
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2024-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6600/24
У Х В А Л А

04 березня 2024 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Скупінська О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), військової частини НОМЕР_4 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії
До Одеського окружного адміністративного суду 28 лютого 2024 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_4 , в якій позивач просить суд:
1. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 22.12.2016 із застосуванням базового місяця для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року;
2 Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 22.12.2016 із застосуванням базового місяця для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, з урахуванням виплачених сум;
3. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_4 Міністерства оборони України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 12.01.2017 по 28.02.2018, з урахуванням виплачених сум;
4. Зобов`язати військову частину НОМЕР_4 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період 12.01.2017 по 28.02.2018 включно із застосуванням базового місяця для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, з урахуванням виплачених сум.
Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що він проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 з 01 лютого 1999 року по 22 грудня 2016 року та у військовій частині НОМЕР_4 з 22 грудня 2016 року по 15 липня 2021 року. За період служби військовою частиною НОМЕР_2 та військовою частиною НОМЕР_4 не була проведена та виплачена в повному обсязі індексація грошового забезпечення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
27 грудня 2023 року на адресу військової частини НОМЕР_2 направлено заяву стосовно виплати ОСОБА_1 заборгованості по індексації грошового забезпечення за період його служби з січня 2016 року по грудень 2016 року у повному обсязі, з урахуванням базового місяця для розрахунку індексації - січень 2008 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294. У відповіді в/ч НОМЕР_2 від 30.01.2024 № 999/77 в задоволенні вимоги відмовлено, з посиланням на те, що відповідно до діючого на той час законодавства України виплата індексації не передбачалась. З січня 2016 року по листопад 2018 року фінансування ВЧ не здійснювалось, а тому індексація не виплачувалась та не нараховувалась. Отже відповідно до викладеного та копій Довідок про грошове забезпечення ОСОБА_1 , наданих військовою частиною НОМЕР_2 , за період з січня 2016 року по грудень 2016 року індексація позивачу не нараховувалась та не виплачувалась.
26 вересня 2023 року позивачем було подано рапорт до ВЧ НОМЕР_4 про виплату заборгованості по індексації грошового забезпечення за період служби Позивача. У відповіді в/ч НОМЕР_4 від 05.10.2023 № 71/1/768 зазначено: «У межах наявного фінансового ресурсу можливості виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям ЗСУ у січні 2016 року - лютому 2018 у Міноборони не було».
Не погоджуючись з такими позиціями військової частини НОМЕР_4 та військової частини НОМЕР_6 позивач вирішив звернутися до суду за захистом порушеного права.
Дослідивши отримані матеріали приходжу до висновку, що позовна заява відповідає вимогам ст.ст. 160, 161 КАС України.
Зазначений спір підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства та підсудний Одеському окружному адміністративному суду.
Підстави для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви відповідно до ст. 169 КАС України, а також підстави для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлені ст. 170 КАС України, - відсутні.
Відповідно до ч.2 ст.171 КАС України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.
Частиною 1 статті 12 КАС України встановлено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).
Згідно ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Відповідно до п.10 ч.6 ст.12 КАС України, для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
Згідно ч.1 ст. 262 КАС України розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
У відповідності до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи у спрощеному провадженні без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст.262 КАС України.
Одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 подано заяву про поновлення строку на звернення до суду в якому представник позивача наголошує на тому, що останній проходить військову службу та наразі здійснює захист територіальної цілісності України у зв`язку з військовою агресію російської федерації.
Положення статті 122 КАС не містять норми, які б врегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці (грошового забезпечення військовослужбовців).
Такі правовідносини регулюються положеннями статті 233 Кодексу Законів про працю України, зокрема, частиною другою цієї статті (в редакції, яка набула чинності з 19.07.2022) установлено, що із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.
Проте, як на момент звільнення позивача з військової служби (грудень 2016 року з військової частини НОМЕР_2 та 15.07.2021 з військової частини НОМЕР_4 ), частина другої статті 233 КЗпП діяла в редакції, якою строк звернення працівника до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати не обмежувався будь-яким строком.
Так, відповідно до ч.2 ст. 233 КЗпП України, у редакції до 19.07.2022, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Дослідивши подану заяву, суддя приходить до висновку про необхідність відмовити у її задоволенні, оскільки на момент виникнення спірних правовідносин, грудень 2018 року та липень 2021 року, діяла норма ч.2 ст. 233 КЗпП України щодо відсутності обмежень строком на звернення до суду за судовим захистом права на заробітну плату.
Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Керуючись ст.ст. 12, 122, 160, 161, 171, 241-243, 248, 257-258, 260-262, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до суду відмовити.
Прийняти до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 .
Відкрити провадження у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_4 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Справа буде розглянута судом на підставі ст.262 КАС України у межах строків, визначених ст.258 КАС України та з урахуванням встановлених сторонам строків для подання заяв по суті.
Встановити відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі. Відзив подається до суду разом із документами, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.
Згідно зі ст.44 КАС України учасники справи зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.
З урахуванням викладеного, у разі своєчасного виконання сторонами своїх прав та обов`язків щодо подання та направлення до суду у встановлених КАС України випадках заяв по суті справи (відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення) з доказами по справі не шляхом здачі вказаних заяв до канцелярії суду, а шляхом відправки його до суду у встановлений строк засобами поштового зв`язку, необхідно про надіслання відповідних заяв засобами поштового зв`язку повідомити суд на його електрону адресу, телефон, факс.
Копію ухвали направити сторонам у справі, разом з інформацією про їхні процесуальні права та обов`язки.
Справа розглядатиметься суддею одноособово.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Олена СКУПІНСЬКА