Справа № 300/3825/21
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2024-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2024 р. справа № 300/3825/21

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі:

судді Біньковської Н.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства у справах ветеранів України, Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» про визнання протиправним та скасування рішення оформленого протоколом засідання №2 від 11.06.2020 та зобов`язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства у справах ветеранів України відповідно до змісту якого просить: визнати протиправним та скасувати рішення Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», оформлене протоколом засідання №2 від 11.06.2020 щодо відмови в наданні статусу учасника бойових дій, як представнику Першого добровольчого мобільного шпиталю ім. Миколи Пирогова; зобов`язати Міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» повторно розглянути заяву про надання статусу учасника бойових дій, як представнику Першого добровольчого мобільного шпиталю ім. Миколи Пирогова та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду у цій адміністративній справі.

Ухвалами Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження, залучено до участі у адміністративній справі співвідповідача Міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Ухвалою суду від 29.02.2024 відмовлено у задоволені заяви про залишення позовної заяви без розгляду.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Міжвідомча комісія з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» протиправно відмовила у наданні статусу учасника бойових дій в зв`язку із відсутністю правових підстав для надання статусу учасника бойових дій відповідно до пункту 21 частини 1 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», оскільки долученими до заяви документами підтверджено його залучення з 01.03.2017 до 30.03.2017 та з 01.10.2017 до 30.10.2017 саме до проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей в складі добровольчого формування благодійної організації «Благодійного фонду «Перший добровольчий мобільний шпиталь імені Миколи Пирогова» з підпорядкуванням керівнику антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, на підставі наказів першого заступника керівника Атритерористичного центру при Службі безпеки України, а не до участі в забезпеченні її проведення чи здійснення заходів із забезпечення її проведення. Вказане з урахуванням норм Закону України «Про боротьбу з тероризмом» не передбачало отримання документу від інших суб`єктів, які залучаються до боротьби з тероризмом. Вважає, що у відповідача були відсутні підстави для відмови в наданні йому статусу учасника бойових дій. Просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідачі скористалися правом подання відзиву на позов, в якому стосовно задоволення позовних вимог заперечують. Зазначають, що ОСОБА_2 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей у складі Благодійної організації "Благодійний фонд "Перший Добровольчий мобільний шпиталь ім. Миколи Пирогова" у період з 13.02.2017по 13.03.2017, з 01.03.2017 по 30.03.2017, з 14.03.2017 по 30.03.2017, а також з 30.09.2017 по 31.10.2017. Підпунктами 19 і 21 частини 6 та пунктом 13 статті 9 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачені різні категорії осіб і різні статуси на які особа має право. Позивач брав участь в АТО, починаючи з 13.02.2017, а тому він не має права на отримання статусу учасника бойових дій відповідно до пункту 19 частини 1 статті 6 зазначеного вище Закону як працівник організації, а має право на отримання статусу учасника війни. Стверджують, що оскільки позивач вже отримав посвідчення учасника війни від 14.07.2017, то він одночасно не може належати до іншої категорії осіб, передбаченої статтею 6 цього Закону. Зазначають, що на працівників з числа Першого добровольчого мобільного шпиталю ім. Миколи Пирогова не поширюється пункт 21 частини 1 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». ОСОБА_1 було залучено до проведення АТО, як військовослужбовця Збройних Сил України, а не члена добровольчого формування. Позивачем надано відповідачам довідку про безпосередню участь в АТО, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 13.06.2017 №971, яка видана не добровольчим формуванням, а благодійним фондом. Також, позивачем не надано довідку, видану суб`єктом, який безпосередньо здійснює боротьбу з тероризмом. ОСОБА_1 також не було надано свідчень (заяв) не менше ніж трьох свідків. У зв`язку із цим, вважають, що відсутні правові підстави у наданні позивачу статусу учасника бойових дій відповідно до пункту 21 частини 1 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», оскільки цим пунктом передбачено надання статусу учасника бойових дій саме учасникам добровольчих формувань та його дія не поширюється на працівників організацій (а.с.60, 119).

Позивач правом подання відповіді на відзиви не скористався.

Заяв про розгляд справи з викликом сторін суду не надходило. У відповідності до вимог ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд, розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши в сукупності письмові докази, встановив наступне.

Наказом в.о. головного лікаря комунального закладу «Івано-Франківський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Департаменту охорони здоров`я Івано-Франківської обласної державної адміністрації №30 від 08.01.2017, на підставі наказу МОЗ України від 18.11.2016 №1254 «Про організацію направлення медичних працівників, які добровільно виявили бажання надати медичну допомогу в районах проведення АТО», листа Благодійного фонду «Перший добровольчий мобільний шпиталь ім. Миколи Пирогова» та заяви ОСОБА_1 , позивача було відряджено у розпорядження Оперативного штабу з управління АТО на території Донецької та Луганської областей терміном з 13.02.2017 до 13.03.2017. Наказом №54 від 01.03.2017 термін відрядження продовжено з 14.03.2017 до 30.03.2017 (а.с.79,78).

24.01.2017 благодійна організація «Благодійний фонд «Перший добровольчий мобільний шпиталь ім. Миколи Пирогова» та ОСОБА_1 уклали договір про добровільне виконання завдання у складі Першого добровольчого мобільного шпиталю ім. Миколи Пирогова під час надання медичної допомоги у зоні АТО, предметом якого є добровільне виконання учасником спецформування завдання у складі Першого добровольчого мобільного шпиталю ім. Миколи Пирогова під час надання невідкладної медичної допомоги особам, які постраждали в зоні АТО, насамперед військовослужбовцям Збройних Сил України та інших військових формувань України. Учасник спецформування виконує завдання у якості лікаря з медицини невідкладних станів. Термін дії цього договору з 01.01.2017 по 31.12.2017 (а.с.39).

Відповідно до витягу з наказу благодійної організації «Благодійного фонду «Перший добровольчий мобільний шпиталь імені Миколи Пирогова» №ПДМШ-А-004 від 27.02.2017 «Про відрядження добровольців - учасників третьої ротації» ОСОБА_1 був відряджений терміном на 30 календарних днів з 01.03.2017 до 30.03.2017 в район проведення АТО на території Луганської та Донецької областей для виконання завдання Першого добровольчого мобільного шпиталю ім. Миколи Пирогова (а.с.41).

Згідно із витягом з наказу першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 18.05.2017 за №44дск «Про залучення до проведення антитерористичної операції сил та засобів Збройних Сил України» ОСОБА_1 залучено до проведення АТО в Донецькій та Луганській області, та було відряджено в район її проведення з підпорядкуванням керівнику Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей з 01.03.2017 по 30.03.2017 (а.с.42).

Довідками благодійної організації «Благодійного фонду «Перший добровольчий мобільний шпиталь ім. Миколи Пирогова» від 13.06.2017 №971, №972 засвідчено, що ОСОБА_1 дійсно в період з 01.03.2017 по 30.03.2017 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей і дійсно з 01.03.2017 по 30.03.2017 був відряджений в оперативне розпорядження штабу АТО для виконання завдання в складі Першого добровольчого мобільного шпиталю ім. Миколи Пирогова в зоні АТО (а.с.43, 44).

11.07.2017 районна комісія для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу учасника війни, встановила ОСОБА_1 статус учасника війни (а.с.45).

Наказом комунального закладу «Івано-Франківський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» від 21.09.2017 за №1411-В «Про відрядження», на підставі наказу МОЗ України від 18.11.2016 №1254 «Про організацію направлення медичних працівників, які добровільно виявили бажання надати медичну допомогу в районах проведення АТО», листа Благодійного фонду «Перший добровольчий мобільний шпиталь ім. Миколи Пирогова» від 04.09.2017 і заяви позивача, ОСОБА_1 був відряджений з 30.09.2017 по 31.10.2017 в райони проведення АТО Донецької та Луганської областей (а.с.46).

Відповідно до витягу з наказу благодійної організації «Благодійний фонд «Перший добровольчий мобільний шпиталь ім. Миколи Пирогова» №ПДМШ-А-026 від 25.09.2017 «Про відрядження добровольців - учасників десятої ротації» ОСОБА_1 був відряджений терміном на 30 календарних днів з 01.10.2017 по 30.10.2017 в район проведення АТО на території Луганської та Донецької областей для виконання завдання Першого добровольчого мобільного шпиталю ім. Миколи Пирогова (а.с.47).

Згідно із витягом з наказу першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 23.11.2017 за №108дск «Про залучення до проведення антитерористичної операції сил та засобів Збройних Сил України», зокрема, ОСОБА_1 залучено до проведення АТО в Донецькій та Луганській області з 01.10.2017 по 30.10.2017 з підпорядкуванням керівнику Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей (а.с.48).

У посвідченні про відрядження №МО-014 у відмітках «прибув до штабу АТО 01.10.2017» та «вибув з штабу АТО 30.10.2017» наявні печатки Антитерористичного центру при СБ України та підпис уповноваженої особи (а.с.87).

05.03.2020 позивач звернувся до Міністерства у справах ветеранів України із заявою про надання йому статусу учасника бойових дій відповідно до п.21 ч.1 ст. 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту" до якої додав відповідні докази та документи (а.с.69).

11.06.2020 Міжвідомчою комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» відмовлено в наданні статусу учасника бойових дій представникам Першого добровольчого мобільного шпиталю ім. Миколи Пирогова, зокрема й ОСОБА_1 , у зв`язку із відсутністю підстав для надання статусу учасника бойових дій відповідно до пункту 21 частини 1 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (а.с.50).

Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Конституція України в статті 17 декларує, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України (стаття 65 Конституції України).

З 07.04.2014 територія Донецької та Луганської областей визнана районом проведення АТО, на якій був запроваджений спеціальний правовий режим.

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

В статті 6 Закону визначено коло осіб, які належать до учасників бойових дій.

Суд зауважує, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині 1 статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

У рішенні Конституційного Суду України від 12.07.2019 №5-р(I)/2019 Конституційний Суд України зазначив, що за змістом частини 1 статті 58 Основного Закону України новий акт законодавства застосовується до тих правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Якщо правовідносини тривалі і виникли до ухвалення акта законодавства та продовжують існувати після його ухвалення, то нове нормативне регулювання застосовується з дня набрання ним чинності або з дня, встановленого цим нормативно-правовим актом, але не раніше дня його офіційного опублікування (абзац четвертий пункту 5 мотивувальної частини).

Отже, у разі безпосередньо (прямої) дії закону в часі новий нормативний акт поширюється на правовідносини, що виникли після набрання ним чинності, або до набрання ним чинності і тривали на момент набрання актом чинності.

Тобто, якщо публічно - правові відносини тривали станом на момент запровадження законодавцем іншого (нового) правового регулювання цих відносин і вони не припинились, або виникли після змін у законодавстві, то суб`єкт владних повноважень не має законних можливостей діяти або приймати рішення з урахуванням попереднього нормативно-правового регулювання, яке є нечинним, а його рішення та дії в цих випадках не можуть вважатися протиправними за формальними ознаками.

Таким чином до правовідносин, пов`язаних з наданням особі статусу учасника бойових дій, повинна застосовуватись та редакція закону, яка була чинною станом на дату подання відповідної заяви про отримання такого статусу.

Отже, розглядаючи заяву ОСОБА_1 , подану 05.03.2020, відповідач повинен був керуватись нормами закону, чинними станом на цю дату, а приймаючи рішення за результатом розгляду такої заяви, враховувати нормативно - правове регулювання, чинне на час прийняття спірного рішення, тобто станом на 11.06.2020.

Таке застосування норм права узгоджується з правовими позиціями, викладеними у постановах Верховного Суду від 14.12.2021 у справі №815/3285/17, від 23.03.2023 у справі №640/22168/21, від 30.03.2023 в справі №300/3724/20, від 10.01.2024 в справі № 380/13615/21.

Станом на дату подання ОСОБА_1 заяви про отримання статусу учасника бойових дій був чинним пункт 21 частини 1 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у відповідності до якого учасниками бойових дій визнаються особи, які у період до набрання чинності Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення не менше 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення, у взаємодії із Збройними Силами України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Національною гвардією України, Службою безпеки України та іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами.

Дія абзацу першого цього пункту не поширюється на працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також на осіб, які добровільно забезпечували (або добровільно залучалися до забезпечення) проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях (у тому числі здійснювали волонтерську діяльність).

Рішення про надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, приймається міжвідомчою комісією, утвореною центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері соціального захисту ветеранів війни.

Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб, терміни їх участі в антитерористичній операції, а також райони антитерористичної операції визначаються Кабінетом Міністрів України. Порядок позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, зазначених в абзаці першому цього пункту, визначається Кабінетом Міністрів України.

Підставою для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, є (але не виключно) такі документи:

а) довідка органів, які згідно із Законом України «Про боротьбу з тероризмом» визначені суб`єктами, які безпосередньо здійснюють боротьбу з тероризмом, про період безпосереднього виконання особою бойових завдань антитерористичної операції в районах її проведення у взаємодії із зазначеними в абзаці першому цього пункту суб`єктами;

б) витяг із наказу Антитерористичного центру при Службі безпеки України про залучення особи до проведення антитерористичної операції.

У разі відсутності зазначених документів підставою для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, є:

для осіб, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, - свідчення (заява) не менше ніж трьох свідків про період безпосередньої участі такої особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах здійснення зазначених заходів, підпис на яких має бути засвідчено нотаріально;

для осіб, які отримали поранення, контузії, каліцтва, - свідчення (заява) не менше ніж двох свідків про період безпосередньої участі такої особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення, підпис на яких має бути засвідчено нотаріально, а також медичні документи, що підтверджують отримання особою поранення, контузії, каліцтва під час безпосереднього залучення до виконання завдань антитерористичної операції.

До уваги беруться свідчення (заяви) осіб, підпис на яких має бути засвідчений нотаріально, яким встановлено статус учасника бойових дій відповідно до абзацу першого пункту 19 частини першої цієї статті та/або статус особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 частини другої статті 7 цього Закону та які мають документальне підтвердження своєї участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях за період, за який вони свідчать. До періоду безпосереднього виконання особою, зазначеною в абзаці першому цього пункту, завдань антитерористичної операції в районах її проведення, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях у районах здійснення таких заходів включається період, підтверджений усіма свідками.

Таким чином, пункт 21 частини 1 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» відносить до учасників бойових дій осіб, які у період до набрання чинності Законом України від 18.01.2018 №2268-VIII «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», тобто до 24.02.2018:

у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення не менше 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення у взаємодії із Збройними Силами України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Національною гвардією України, Службою безпеки України та іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами.

Підставою для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, є, зокрема, довідка органів, які згідно із Законом України «Про боротьбу з тероризмом» визначені суб`єктами, які безпосередньо здійснюють боротьбу з тероризмом, про період безпосереднього виконання особою бойових завдань антитерористичної операції в районах її проведення у взаємодії із зазначеними в абзаці першому цього пункту суб`єктами; витяг із наказу Антитерористичного центру при Службі безпеки України про залучення особи до проведення антитерористичної операції.

Цей перелік не є вичерпним, а в разі відсутності таких документів підставою для надання статусу учасника бойових дій зазначеним особам є документи, дані та інформація, вказана у абзацах восьмому - одинадцятому пункту 21 частини першої статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Встановленими у цій справі обставинами підтверджується, що лікар ОСОБА_1 брав безпосередню участь в антитерористичній операції в Донецькій та Луганській областях в районі її проведення у складі Благодійної організації "Благодійний фонд "Перший Добровольчий мобільний шпиталь ім. Миколи Пирогова" в період з 01.03.2017 по 30.03.2017 та з 01.10.2017 по 30.10.2017 з підпорядкуванням керівнику Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, що підтверджується наказами №ПДМШ-А-004 від 27.02.2017 та №ПДМШ-А-026 від 25.09.2017 про відрядження, витягами з наказів заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) № 44дск від 18.05.2017 і №108дск від 23.11.2017, посвідченнями про відрядження, довідками від 13.06.2017.

При цьому суд зауважує, що накази №ПДМШ-А-004 від 27.02.2017 та №ПДМШ-А-026 від 25.09.2017 про відрядження прийняті на виконання чотирьохстороннього Мемурандуму між МОЗ України, Міноборони, ГШ ЗСУ та БО "БФ ПДМШ ім. Миколи Пирогова" від 05.02.2016, наказу Міністерства охорони здоров`я України від 18.11.2016 №1254 і офіційного запиту Центрального військово-медичного управління ЗСУ.

Так, 05.02.2016 між Міністерством оборони України, Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством охорони здоров`я України та благодійною організацією «Благодійний фонд «Перший добровольчий мобільний шпиталь ім. М. Пирогова» підписано Меморандум про взаємодію, згідно з яким сторони співпрацюють в рамках проекту «Перший добровольчий мобільний шпиталь ім. М. Пирогова», що має на меті залучення цивільних медиків та допоміжного персоналу для проведення діагностики, диспансеризації та надання медичної допомоги військовослужбовцям, працівникам правоохоронних органів та цивільному населенню, що проживають чи проходять військову службу в районах проведення АТО, а також в інших регіонах України. Проект «Перший добровольчий мобільний шпиталь ім. М. Пирогова» діє зі статусом мобільного загону медицини катастроф, у відповідності до вимог чинного законодавства.

Перший добровольчий мобільний шпиталь ім. М. Пирогова, є добровольчим формуванням, що було утворене з числа медичних працівників для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, та брало безпосередню участь в антитерористичній операції, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення у взаємодії із Збройними Силами України, Службою безпеки України.

Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку про те, що на позивача як лікаря у складі добровольчого формування поширюється дія абзацу першого пункту 21 частини першої статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відповідно до якого учасниками бойових дій визнаються особи, які в період до набрання чинності Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення не менше 30 календарних днів у взаємодії із утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами.

Водночас суд зауважує, що положення абзацу 2 пункту 21 частини першої статті 6 Закону № 3551-ХІІ до позивача не застосовуються, оскільки він не був працівником Першого добровольчого мобільного шпиталю ім. М. Пирогова.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27.10.2022 в справі №140/13919/21, від 30.03.2023 в справі №300/3724/20, від 10.01.2024 в справі № 380/13615/21.

Стосовно доводів відповідача про те, що позивачем, в порушення абзаців п`ятого, шостого пункту 21 частини першої статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», не подано на розгляд Міжвідомчої комісії довідку, видану суб`єктом, який безпосередньо здійснює боротьбу з тероризмом, суд зазначає, що Міжвідомча комісія з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» відмовила ОСОБА_1 у наданні статусу учасника бойових дій з мотивів саме відсутності правових підстав для надання статусу учасника бойових дій.

Однак враховуючи, що цю обставину відповідач зазначає як таку, що також була врахована при прийнятті спірного рішення, суд вважає за необхідне зауважити, що відповідно до пункту 5 Розділу ІІІ Положення про міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» Міжвідомча комісія відмовляє в наданні статусу учасника бойових дій у разі відсутності документів, що містять достатні докази безпосередньої участі особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення. Водночас, у відзиві на позов Міжвідомча комісія вказує на участь позивача в антитерористичній операції.

В матеріалах справи наявні копії документів, які подавалися позивачем відповідачу разом із заявою про надання статусу учасника бойових дій, серед яких були витяги з наказів першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від № 44дск від 18.05.2017 і №108дск від 23.11.2017, копії наказів з місця роботи позивача про відрядження до зони АТО, довідки Першого добровольчого мобільного шпиталю ім. М. Пирогова від 13.06.2017 №971, №972.

З врахуванням наведеного суд вважає, що подані позивачем на розгляд Міжвідомчої комісії документи, копії яких наявні в матеріалах справи, містять достатні докази для відповідного висновку про наявність у позивача права на набуття статусу учасника бойових дій.

Посилання відповідача у відзиві на те, що позивач залучався до проведення антитерористичної операції, як військовослужбовець ЗСУ, і як наслідок вправі претендувати на статус учасника бойових дій згідно з пунктом 19 частини 1 статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", суд вважає безпідставними, оскільки з письмових доказів справи вбачається, що позивач залучався до проведення антитерористичної операції як цивільний медичний працівник у складі добровольчого формування.

Таким чином, протокольне рішення Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 11.06.2020 №2 про відмову в наданні ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій є протиправним і підлягає скасуванню.

Відтак, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн., відтак підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства у справах ветеранів України сплачений судовий збір в сумі 908,00 грн. Доказів понесення інших судових витрат суду не надано.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», оформлене протоколом №2 від 11.06.2020 в частині відмови ОСОБА_1 в наданні статусу учасника бойових дій.

Зобов`язати Міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання йому статусу учасника бойових дій, з урахуванням висновків суду в цій справі.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства у справах ветеранів України () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя /підпис/ Біньковська Н.В.