Справа № 358/1737/23
Суддя: Тітов М. Б.
Дата ухвалення: 2024-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 358/1737/23 Провадження № 2-а/358/13/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2024 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Тітова М.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Зеленько О.Д.,

представника позивача Божка М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП ВП № 2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області Драченка Максима Олександровича та Головного управління Національної поліції у Київській області про скасування постанови серії БАД № 848502 від 30 вересня 2023 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувшись до суду з позовом до поліцейського СРПП ВП № 2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області Драченка Максима Олександровича та Головного управління Національної поліції у Київській області, просить визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 848502 від 30 вересня 2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень, закрити провадження у справі.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що оскаржувана постанова є протиправною, оскільки винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства України, а саме без всебічного та об`єктивного з`ясування поліцейським обставин справи, при відсутності достатніх доказів його винуватості в адміністративному правопорушенні.

Зокрема, позивач зазначає, що 30 вересня 2023 року він перебував біля приміщення магазину «Наш Край», що розташований по вул. Миколаївській, 142 в м. Богуслав Київської області, де в прибудові до магазину він проводив свій час відпочинку і вживав алкогольні напої. Приблизно о 18 годині він зустрів свою знайому ОСОБА_2 , яка помітивши його стан сп`яніння запропонувала йому відвезти його належним йому автомобілем марки «VOLKSWAGEN PASSAT д.н.з. НОМЕР_1 до місця його проживання. На пропозицію ОСОБА_2 він погодився. В подальшому ОСОБА_2 сіла за кермо автомобіля, а він на переднє пасажирське сидіння. Коли вони рухались по вул. Миколаївській м. Богуслав, а саме доїжджаючи до магазину «Вікторія» ОСОБА_2 не врахувала дорожньої обстановки і допустила зіткнення з автомобілем марки «RENAULT MEGANE», що рухався попереду в попутному напрямку. Після зіткнення з автомобілем водій ОСОБА_2 вела себе схвильовано, збуджено, після чого він сказав їй іти додому, а сам залишився на місці ДТП, оскільки розумів, що саме йому, як власнику потрібно влагодити дану ситуацію. До приїзду працівників поліції ОСОБА_2 вже залишила місце ДТП. По приїзду працівників поліції, останні склали відносно нього постанову за керування автомобілем без посвідчення водія. При цьому вони не з`ясовували, хто в дійсності був за кермом автомобіля.

Отже, з притягненням до адміністративної відповідальності позивач не погоджується, постанову про накладення адміністративного стягнення вважає незаконною, постановленою з порушенням вимог КУпАП, оскільки позивач транспортним засобом не керував, а був лише пасажиром, тому просить її скасувати а провадження у справі закрити.

В судовому засіданні позивач та його представник - адвокат Божок М.І. позов підтримали, обґрунтувавши вимоги вищевикладеними фактами. Просили скасувати незаконну постанову, оскільки поліцейський під час винесення постанови не виконав вимоги ст.ст. 251, 252 КУпАП, зокрема не з`ясував того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом. Автомобілем до місця ДТП керувала його знайома ОСОБА_2 , яка до того як під`їхали працівники поліції, залишила місце події.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився. Про дату та час судового засідання повідомлені належним чином. У встановлений ухвалою строк, відзив на адресу суду не надходив.

Представник відповідача - Головного управління Національної поліції у Київській області Управління патрульної поліції в м. Києві в судове засідання не з`явився. Про дату та час судового засідання повідомлені належним чином. У встановлений ухвалою строк, відзив на адресу суду не надходив.

Суд, заслухавши позивача і його представника, свідків, дослідивши письмові докази додані до позовної заяви та відеозапис наданий представником позивача, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Із матеріалів справи вбачається, що інспектором СРПП ВП № 2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області старшим сержантом поліції Драченком Максимом Олександровичем 30 вересня 2023 року винесено відносно ОСОБА_1 постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАД №848502 від 30.09.2023 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 126 КУпАП за те, що водій ОСОБА_1 30 вересня 2023 року о 18 год 20 хв. в м. Богуслав по вул. Миколаївській керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_2 , не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом, чим порушив п. 2.1 а) Правил дорожнього руху України (далі - ПДР).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду пояснила, що 30.09.2023 десь о 18 годині по вул. Миколаївській біля магазину «Наш край» вона зустріла свого знайомого ОСОБА_1 , побачивши якого зрозуміла, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Запитавши про його самопочуття, запропонувала йому свою допомогу підвезти його додому його ж автомобілем, оскільки він був п`яний. При цьому попередила ОСОБА_4 , що водійських прав вона не має, та керувати автомобілем вміє, навчалася на водія, але документи не отримала. Пройшовши до автомобіля марки «Volkswagen Passat» належного ОСОБА_1 вона сіла за кермо, а ОСОБА_5 сів на пасажирське сидіння. Під час руху автомобіля марки «Volkswagen Passat» під її керуванням доїжджаючи до магазину «Вікторія» ОСОБА_1 попросив запальничкою запалити йому сигарету і в цей час відволікшись вона допустила зіткнення з автомобілем що рухався попереду марки «RENAULT MEGANE», що і стало причиною зіткнення автомобілів. Водій автомобіля, з яким зіткнулася відразу викликав поліцію. ОСОБА_2 зазначає, що побувши 10-15 хвилин поряд автомобіля, місце події залишила, оскільки злякалася відповідальності, що керувала транспортним засобом не маючи водійських прав. ОСОБА_1 сказав, що всю вину візьме на себе. Після ДТП з водієм автомобіля з яким відбулося зіткнення не спілкувалася.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що 30.09.2023 приблизно о 18 год годині по вул.Миколавська в м. Богуслав неподалік магазину «Вікторія» він виїжджав з перехрестя на власному автомобілі «RENAULT MEGANE» та проїхавши приблизно двадцять метрів, відчув удар який прийшовся на його автомобіль. Вийшовши з автомобіля він побачив автомобіль «Volkswagen Passat» за кермом якого була жінка. Після чого викликав поліцію. На момент приїзду працівників поліції жінки вже не було біля автомобіля, в автомобілі залишився лише пасажир, не знайомий йому чоловік. На запитання до пасажира що залишився в автомобілі «Volkswagen Passat» де ділася жінка, що керувала автомобілем не відповів, а сказав, що саме він є власником даного автомобіля, тому буде він вирішувати питання що стосуються дорожньо-транспортної пригоди. Працівники поліції по приїзду не з`ясовували, хто саме був за кермом автомобіля «Volkswagen Passat», а склали протокол на чоловіка, що залишився біля автомобіля.

З переглянутих відеозаписів з нагрудного реєстратора працівника поліції та відеозапису з магазину «Віктрія-Буд», що надано до матеріалів справи, не вбачається факт керування саме ОСОБА_1 30 вересня 2023 року о 18 год. 20 хв. автомобілем «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_2 , як це вказано в постанові про адміністративне правопорушення серії БАД №848502 від 30.09.2023.

Відповідно до ч. 1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію», поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч. 1 статті 23 зазначеного Закону, поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч. 1 статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, ПДР України). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з пунктом 1.9 ПДР, особи, які порушують ПДР, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 2.1 а) ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до частини першої статті 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Згідно статті 222 КУпАП, розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 126 КУпАП, покладено на органи Національної поліції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно положень статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до п. 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджену Наказом МВС України від 07.11. 2015 за № 1395 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, електронними доказами.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Саме відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

Відповідно до частин 2, 3 статті 283 КУпАП постанова в справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Натомість, в постанові про накладення адміністративного стягнення серії БАД № 848502 від 30 вересня 2023 року відсутні посилання на докази, якими обґрунтовується рішення посадової особи про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 126 КУпАП, в тому числі відсутні письмові пояснення водія транспортного засобу.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач відповідно до статті 251 КУпАП, мав би надати, зокрема, відеозапис події чи пояснення свідків про факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, але такі докази суду не надані.

Посилання на оскаржувану постанову про притягнення до адміністративної відповідальності як на беззаперечний доказ вчинення особою правопорушення є помилковим, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом у складі колегії Касаційного адміністративного суду в постанові від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17.

Касаційний адміністративний суд в складі Верховного Суду в постанові від 22.10.2019 у справі №161/7068/16-а прийшов до висновку, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Касаційний адміністративний суд в складі Верховного Суду в постанові від 29.04.2020 у справі №211/4667/16-а прийшов до висновку, що обставини, які вказані інспектором в оскаржуваній постанові повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно зі статтею 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні адміністративного правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

У відповідності до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приймає до уваги показання свідків та приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, не підтверджується достатньою сукупністю допустимих доказів, передбаченими ст. 251 КУпАП України, оскільки з встановлених обставин не вбачається наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, що згідно постанови про адміністративне правопорушення мало місце 30.09.2023.

За вищенаведених обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною першою статті 126 КУпАП є недоведеним, а тому суд дійшов до висновку про задоволення позову, скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Враховуючи встановлені судом обставини та відповідні їм докази, позов підлягає задоволенню шляхом скасування постанови, яка є предметом спору, а з метою повного захисту порушеного права позивача - закриття провадження у справі.

Оскільки позивач ОСОБА_1 являється інвалідом другої групи, що підтверджується копією довідки Білоцерківської міжрайонної кардіологічної МСЕК серії АВ №1064966 від 06.07.2023, то відповідно до відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» він звільняється від сплати судового збору, а тому помилково сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 гривень підлягає поверненню позивачу.

З урахуванням викладеного та керуючись статтями 9, 77, 139, 243-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 848502, винесену 30 вересня 2023 року інспектором СРПП ВП № 2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області старшого сержанта поліції Драченком Максимом Олександровичем, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 - закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 126 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , помилково сплачений судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: суддя М. Б. Тітов