Справа № 160/19734/23
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2024-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 березня 2024 року м. Дніпросправа № 160/19734/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Білак С.В., Чабаненко С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Чередник Ірини Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2023 року в адміністративній справі №160/19734/23 (головуючий суддя першої інстанції Бухтіярова М.С.) за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення гарантованої суми відшкодування за вкладом,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2023 року у справі №160/19734/23 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо невиплати ОСОБА_1 гарантованої суми відшкодування за вкладом у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Стандарт» за договором банківського вкладу від 11.02.2015 №77463.

Зобов`язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб виплатити ОСОБА_1 гарантовану суму відшкодування коштів за вкладом у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Стандарт» за договором банківського вкладу від 11.02.2015 року №77463.

Цим же рішенням стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь позивача судовий збір у сумі 1650,00 грн..

28.11.2023 року до суду першої інстанції від представника позивача - адвоката Чередник Ірини Олександрівни надійшло клопотання, в якому представник просила вирішити питання про стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб () на користь позивача судові витрати, пов`язані з оплатою правничої (правової) допомоги адвоката у розмірі 21750,00 грн..

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2023 року клопотання адвоката Чередник Ірини Олександрівни про стягнення судових витрат на правничу допомогу у справі №160/19734/23 залишено без розгляду.

Не погодившись з такою ухвалою суду першої інстанції, представник позивача подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, про стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь позивача витрати, пов`язані з оплатою правничої допомоги адвоката у розмірі 21750 грн..

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що ухвала суду першої інстанції постановлена з не повним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права. Апелянт вказує, що клопотання про ухвалення додаткового рішення подане у встановлений КАС України строк, а додані до клопотання докази підтверджують заявлену позивачем суму витрат на правничу допомогу.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подав, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила таке.

В обґрунтування заявленого клопотання представником позивача зазначено, що з метою отримання професійної правової допомоги щодо ведення цієї справи, ОСОБА_1 було укладено договір про надання правничої (правової) допомоги №11/19 від 07 лютого 2019 року та додатки до нього, які є невід`ємними частинами вказаного договору.

Відповідно до п.1 додатку №1 до договору сторони домовились, що вартість наданих послуг (гонорар) адвоката за договором про надання правничої (правової) допомоги № 11/19 від 07 лютого 2019 року складає 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень 00 копійок за 1 (одну) годину роботи адвоката. Згідно п.2 додатку №1 до договору сторони домовились, що оплата послуг адвоката здійснюється клієнтом готівкою по фактичному виконанню адвокатом доручення, яким є день ухвалення Дніпропетровським окружним адміністративним судом рішення за результатом розгляду справи 160/19734/23 або протягом п`яти днів з дня ухвалення у справі судового рішення.

Відповідно до пунктів 2, 3 акту виконаних робіт (наданих послуг) за договором про надання правничої (правової) допомоги №11/19 від 07 лютого 2019 року, складеного 28 листопада 2023 року, вартість наданих адвокатом клієнтові послуг складає 21750 (двадцять одна тисяча сімсот п`ятдесят) гривень. Клієнт сплачує вартість наданих послуг адвокатові готівкою у день підписання даного акту. Позивач сплатила, а адвокат отримала готівкою вартість наданих ОСОБА_1 послуг по їх фактичному виконанню.

Витрати позивача, пов`язані з оплатою правничої (правової) допомоги адвоката у зв`язку з розглядом справи №160/19734/23 в суді становлять 21750 грн. 00 коп.. До заяви надано наступні документи:

- ордер на надання правничої допомоги від 28.11.2023 року серії АЕ №1025028;

- копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ДП №4073;

- договір про надання правничої допомоги №11/19 від 07.02.2019 року;

- додаток №1 до договору про надання правничої допомоги №11/19 від 07.02.2019 року;

- додаток №2 до договору про надання правничої допомоги № 11/19 від 07.02.2019 року;

- акт виконаних робіт (наданих послуг) за договором про надання правничої (правової) допомоги № 11/19 від 07 лютого 2019 року, складеним 28.11.2023 року;

- прибутковий касовий ордер №13 від 28.11.2023 року (а.с.120-127).

Суд першої інстанції, залишаючи клопотання представника позивача про ухвалення додаткового рішення без розгляду, зазначив, що документи на підтвердження понесених витрат на адвоката були подані до суду першої інстанції після винесення рішення по справі з порушенням встановленого КАС України строку, при цьому представником позивача у клопотанні про стягнення судових витрат на адвоката не обґрунтовано поважних причин не подання в строк доказів на підтвердження понесених витрат у справі.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Відповідно до статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Разом з тим, за приписами частини третьої статті 143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У цьому випадку суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу (частина 5 цієї статті).

Апеляційний суд зазначає, що посилання у частині сьомій статті 139, частині третій статті 143 КАС України на судові дебати, до закінчення яких сторона може заявити суду прохання (вимогу, клопотання) про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, потрібно розуміти не як єдино можливу стадію розгляду справи по суті, на якій дозволяється повідомити суду про цю обставину. Це є останній етап - перед виходом суду до нарадчої кімнати для ухвалення судового рішення за наслідками розгляду справи - для того, щоб сторона могла заявити про необхідність подати докази на підтвердження розміру понесених витрат, які підлягають розподілу за наслідками розгляду справи.

Особливості розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження визначені у статті 262 КАС України і серед іншого передбачають, що за цією процедурою не проводяться судові дебати.

Однак підстави для розподілу судових витрат, зокрема витрат на правничу допомогу, мають існувати до того, як справа буде розглянута по суті, і з цим пов`язується ухвалення додаткового рішення в цій частині.

Передбачена процесуальним законодавством можливість подати суду протягом п`яти днів докази на підтвердження витрат на правничу допомогу з метою розподілу цих витрат й ухвалення з цього питання додаткового судового рішення є не способом заявити суду про необхідність вирішення цього питання, а механізмом довести суду факт понесення цих витрат, як умову для їх розподілу.

Якщо ж до завершення розгляду сторона не заявила суду про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді, й, відповідно, не надала документів, які ці витрати підтверджують, суд у такому випадку не має підстав розподіляти ці витрати. Не виникне підстав для їх розподілу шляхом ухвалення додаткового судового рішення відповідно до статті 252 КАС України й тоді, коли заява про розподіл витрат на правничу допомогу, як і докази, які ці витрати підтверджують, будуть подані суду вже після того, як цей суд розгляне справу й ухвалить відповідне рішення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 26 липня 2023 року у справі №160/16902/20 та в ухвалі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 07 липня 2023 року у справі №340/2823/21.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, представник позивача зазначала у позові про те, що понесені позивачем витрати складаються з витрат, в тому числі, на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн., та у прохальній частині позову просила вирішити питання щодо розподілу таки витрат, проте докази на їх підтвердження не були подані в межах строку, встановленого КАС України, з чим погоджується колегія суддів.

Документи на підтвердження понесених витрат на адвоката були подані до суду першої інстанції 28.11.2023 року, тобто після винесення рішення по справі, при цьому акт виконаних робіт за договором про надання правничої (правової) допомоги №11/19 від 07 лютого 2019 року датований 28.11.2023 року, так само як і прибутковий ордер №13.

Разом з тим, ані договір №11/19 від 07.02.2019 року, ані додатки до нього не були долучені до позовної заяви, що ставить під сумнів дійсну дату та час складання та підписання таких документів.

Наведене вище не спростовано скаржником, а доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди апелянта з процесуальним рішенням суду першої інстанції.

Таким чином, позивач або представник позивача заяви про намір подати протягом п`яти днів після прийняття рішення по справі відповідні докази про витрати на правову допомогу у передбачений частиною сьомою статті 139 КАС України спосіб та строк не подавали, а тому заяву представника позивача від 28.11.2023 року належить залишити без розгляду.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про залишення без розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 134-139, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Чередник Ірини Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2023 року в адміністративній справі №160/19734/23 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2023 року в адміністративній справі №160/19734/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Білак

суддя С.В. Чабаненко