Справа № 480/2428/23
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2024-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 р.Справа № 480/2428/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Рєзнікової С.С. , Мельнікової Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Реброва А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Котельня північного промислового вузла" на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.10.2023, головуючий суддя І інстанції: М.М. Шаповал, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 07.11.23 року по справі № 480/2428/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Котельня північного промислового вузла"

до Виконавчого комітету Сумської міської ради

про визнання протиправним та нечинним пункту третього рішення №8 від 19 січня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Котельня північного промислового вузла", звернувся до Виконавчого комітету Сумської міської ради, в якому, з урахуванням зміни предмету позову просив суд:

- визнати протиправним та нечинним пункт 3 рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради № 8 від 19.01.2023 "Про внесення змін до рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради від 27.10.2022 № 476 "Про застосування тарифів на теплову енергію (її виробництво, транспортування, постачання) і послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано" в частини слів "для ТОВ "КППВ" - 0,174 Гкал/кв.м. на рік".

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради № 8 від 19.01.2023 "Про внесення змін до рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради від 27.10.2022 № 476 "Про застосування тарифів на теплову енергію, (її виробництво, транспортування, постачання) і послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано" внесено зміни до Рішення № 476, зокрема, пунктом 3 Рішення № 8 доповнено Рішення № 476 пунктом 3 наступного змісту: "3. Застосовувати норму споживання теплової енергії для потреб опалення 1-2 та 3-4 поверхових житлових будинків, не обладнаних вузлами комерційного обліку теплової енергії, у розмірі, який застосовувався при розрахунках з кінцевими споживачами станом на 24.02.2022: для ТОВ "Сумитеплоенерго" - 0,172 Гкал/кв.м. на рік: для ТОВ "КППВ" - 0,174 Гкал/кв.м. на рік." Позивач вважає вказане рішення в частині доповнення пунктом 3 протиправним, зазначає, що пунктом 1 рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради № 518 від 22.11.2022 "Про затвердження норм витрат теплової енергії на потреби надання послуг з постачання теплової енергії категоріям споживачів "Населення", "Інші" та "Бюджет", яким надає послуги ТОВ "КППВ" відповідачем вже було затверджено питому норму витрат теплової енергії на потреби опалення для будинків/будівель та вбудовано- прибудованих приміщень без приладів обліку, які знаходяться в зоні надання послуг ТОВ "КППВ" в залежності від поверховості у розмірі: для 1-2 поверхових - 0.371 Гкал/м2, 3-4 поверхових - 0,219 Гкал/м2, 5 і більше поверхів - 0,150 Гкал/м2. Рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради № 518 від 22.11.2022 станом на дату подання позовної заяви є чинним.

Таким чином, станом на дату винесення оскаржуваного рішення питома норма витрат Теплової енергії на потреби опалення для будинків/будівель та вбудовано-прибудованих приміщень без приладів обліку, які знаходяться в зоні надання послуг ТОВ "КППВ" вже була затверджена рішенням відповідача № 518 від 22.11.2022. Діючими нормативно-правовими актами органу місцевого самоврядування не надано право застосовувати до споживачів на період воєнного часу норми споживання теплової енергії, що відрізняються від норм, затверджених у відповідності до вимог чинного законодавства. Вказані обставини свідчать про порушення відповідачем вимог підпункту 21 пункту а статті 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" при прийнятті оскаржуваного рішення.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 27.10.2023 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.10.2023 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради №518 від 22.11.2022 станом як на дату подання позовної заяви по справі, так і на дату подання апеляційної скарги є чинним, ВК Сумської міської ради або Сумською міською радою не скасовувалося, зміни до вказаного рішення не вносилися, в судовому порядку не оскаржувалося. Отже, станом на дату винесення оскаржуваного рішення № 8 від 19.01.2023 питома норма витрат теплової енергії на потреби опалення вже була затверджена рішенням відповідача №518 від 22.11.2022. Також зазначає, що мораторій, встановлений ч. 1 ст 1 ЗУ "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування" поширюється виключно на тарифи на теплову енергію та не поширюється на норми споживання комунальних послуг, а отже дія ст. 2 Закону №2479-ІХ не поширюється на заборгованість, що виникає внаслідок встановлення органом місцевого самоврядування занижених норм теплової енергії, а отже механізм компенсації відповідних витрат, визначений постановою КМУ від 15.09.2021 №977 на підповідні втрати виробника теплової енергії не поширюється.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу, відповідач зазначає, що у зв`язку зі зміною порядку розрахунку норми споживання виконавчим комітетом СМР на підставі звернення ТОВ "КППВ" відповідачем прийнято рішення від 22.11.2022 № 518 "Про затвердження норм витрат теплової енергії на потреби надання послуг з постачання теплової енергії категоріям споживачів "Населення", "Інші" та "Бюджет", яким надає послуги ТОВ "КППВ", яким фактично змінено у сторону збільшення питому норму витрат, що у свою чергу призвело до збільшення обсягу нарахованого споживання теплової енергії для таких будинків (Гкал) з поверховістю 1-2 та 3-4 поверхи. Зазначає, що виникла ситуація, коли для споживачів теплової енергії в будинках, не обладнаних вузлами комерційного обліку, значно зросли нарахування за спожиту теплову енергію в порівнянні з минулим роком, незважаючи на те, що застосовувався тариф станом на 04.02.2022. Тому, з метою соціального захисту таких споживачів, мешканців міста, з метою недопущення порушення Закону № 2479- МР, яким заборонено підвищувати ціни у сфері теплопостачання, виконавчим комітетом СМР прийнято рішення для таких споживачів застосовувати не тільки тарифи на рівні 24.02.2022, а також норми споживання також на рівні 24.02.2022.

Крім того рішення виконавчого комітету від 19.01.2023 № 8 "Про внесення змін до рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради від 27.10.2022 № 476 "Про застосування тарифів на теплову енергію, (її виробництво, транспортування та постачання) і послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан припинено або скасовано" не може вважатись актом індивідуальної дії, так як поширюється і на споживачів і на теплопостачальні організації та впливає на права та обов`язки зазначених категорій осіб. Зазначає, що позивач не надав жодних обгрунтувань та доказів збитків, який останній несе у зв`язку з застосуванням норми споживання, яка діяла станом на 24.02.2022.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перервіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Матеріалами справи підтверджено, що Виконавчим комітетом Сумської міської ради 27.10.2022 прийнято рішення № 476 "Про застосування тарифів на теплову енергію (її виробництво, транспортування, постачання) і послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано" у відповідності до якого зобов`язано виконавців послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, визначених пунктом 1 вказаного рішення, з 01.10.2022 до кінця шостого місяця після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, застосовувати тарифи на теплову енергію (її виробництво, транспортування та постачання) і послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води для всіх категорій споживачів на рівні тарифів, що застосовувалися станом на 24 лютого 2022 року.

Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради № 8 від 19.01.2023 "Про внесення змін до рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради від 27.10.2022 № 476 "Про застосування тарифів на теплову енергію, (її виробництво, транспортування, постачання) і послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано" було внесено зміни до Рішення № 476, зокрема, пунктом 3 Рішення № 8 було доповнено Рішення № 476 пунктом 3 наступного змісту: "3. Застосовувати норму споживання теплової енергії для потреб опалення 1-2 та 3-4 поверхових житлових будинків, не обладнаних вузлами комерційного обліку теплової енергії, у розмірі, який застосовувався при розрахунках з кінцевими споживачами станом на 24.02.2022 року: для ТОВ "Сумитеплоенерго" - 0,172 Гкал/кв.м. на рік: для ТОВ "КППВ" - 0,174 Гкал/кв.м. на рік."

Позивач вказує, що діючими нормативно-правовими актами органу місцевого самоврядування не надано право застосовувати до споживачів на період воєнного часу норми споживання теплової енергії, що відрізняються від норм, затверджених у відповідності до вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх необгрунтованості.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Статтею 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: управління об`єктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і зв`язку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню; встановлення нормативів (норм) споживання комунальних послуг у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 28 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на теплову енергію (у тому числі її виробництво, транспортування та постачання), тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, на інші комунальні послуги (крім тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, тарифів на комунальні послуги, які встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг), побутові, транспортні та інші послуги;

Статтею 1 Закону України від 29.07.2022 № 2479-IX "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування" у первісній редакції, яка була чинною на момент прийняття спірного рішення (надалі - Закон № 2479-IX), було встановлено заборону протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, щодо підвищення для всіх категорій споживачів тарифів на:

- послуги з розподілу природного газу;

- теплову енергію (її виробництво, транспортування та постачання) і послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води.

Розрахунок різниці в тарифах визначений "Методикою визначення заборгованості з різниці в тарифах", що затверджена постановою КМУ від 15.09.2021 № 977.

Згідно з п. 7 Методики, обсяг заборгованості з різниці в тарифах визначається суб`єктами господарювання як різниця між фактичними витратами (з урахуванням витрат інвестиційної діяльності та фінансових витрат, пов`язаних з інвестиційною діяльністю) на теплову енергію, комунальні послуги, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, установам і організаціям, що фінансуються з державного та/або місцевих бюджетів, релігійним організаціям, іншим споживачам та/або іншим підприємствам теплопостачання, централізованого водопостачання та водовідведення, які надають населенню, організаціям та установам, що фінансуються з державного та/або місцевих бюджетів, релігійним організаціям, іншим споживачам такі послуги (далі - фактичні витрати), і фактичними нарахуваннями згідно з тарифами, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи органами місцевого самоврядування відповідно до порядків (методик) формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, надання комунальних послуг, затверджених Кабінетом Міністрів України, НКРЕ або НКРЕКП відповідно до їх повноважень, визначених законом, та застосовувалися суб`єктами господарювання до відповідної категорії споживачів.

Чинним законодавством передбачена можливість розрахувати різницю між зарахуваннями, що застосовуються до споживача, та фактичними витратами теплопостачальної організації та отримати компенсацію за рахунок субвенції з державного бюджету.

З метою залишення нарахувань за теплову енергію для споживачів на рівні 24.02.2022 та зменшення фінансового тягаря для споживачів теплової енергії, якими є мешканці міста Суми, згідно з рекомендаціями Мінрегіону (лист № 7/10.2/8416-22 від 25.08.2022) виконавчим комітетом Сумської міської ради встановлені тарифи, що застосовуються до відповідної категорії споживачів, на рівні тарифів, що застосовувались станом на 24.02.2022.

Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово- комунального господарства України 22.11.2018 № 315 (у редакції наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28.12.2021 № 358) надано визначення терміну "норма споживання теплової енергії у будівлі/будинку" (п.2 розділ 1 Методики), а також порядок розрахунку норми споживання (розділ III п. 2 формула 8 методики) та її застосування при визначенні обсягу спожитої теплової енергії в будинку (розділ VI формула 36 Методики) установлено в Розділ III п.1 Методики визначає:

1. Загальний обсяг спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень у розрахунковому періоді (Qon6yn) визначається так:

- за показаннями вузла комерційного обліку теплової енергії (теплолічильника) за його наявності;

- розрахунковим методом у разі тимчасового виходу з ладу або втрати вузла комерційного обліку (Qопбуд.розр) відповідно до розділу XI цієї Методики;

- розрахунковим методом у разі відсутності вузла комерційного обліку за нормою споживання теплової енергії у будівлі/будинку. Такий обсяг споживання теплової енергії у будівлі/будинку підлягає щомісячному коригуванню виконавцем за фактичною кількістю годин постачання теплової енергії та фактичною середньомісячною температурою зовнішнього повітря у відповідності до формул 10, 11 цього розділу.

Відповідач зазначає, що у зв`язку зі зміною порядку розрахунку норми споживання виконавчим комітетом СМР на підставі звернення ТОВ "КППВ" прийнято рішення від 22.11.2022 № 518 "Про затвердження норм витрат теплової енергії на потреби надання послуг з постачання теплової енергії категоріям споживачів "Населення", "Інші" та "Бюджет", яким надає послуги ТОВ "КППВ", яким фактично змінено у сторону збільшення питому норму витрат, що у свою чергу призвело до збільшення обсягу нарахованого споживання теплової енергії для таких будинків (Гкал) з поверховістю 1-2 та 3-4 поверхи.

З метою соціального захисту таких споживачів, мешканців міста, з метою недопущення порушення Закону № 2479- МР, яким заборонено підвищувати ціни у сфері теплопостачання, виконавчим комітетом СМР прийнято рішення для таких споживачів застосовувати не тільки тарифи на рівні 24.02.2022, а також норми споживання також на рівні 24.02.2022.

Щодо доводів апелянта про порушення відповідачем вимог постанови Кабінету Міністрів України від 16.06.2005 № 481, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтується її вимоги та запечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 78 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повтоважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем зазначено, що виконавчий комітет Сумської міської ради не керується постановою Кабінету Міністрів України від 16.06.2005 № 481 "Про затвердження Порядку встановлення тимчасових норм споживання, нормативів якості та режимів надання житлово-комунальних послуг" при затверджені норм споживання теплової енергії для будинків у яких відсутні вузли комерційного обліку.

Колегія суддів зазначає, що постанова № 481 визначає механізм встановлення місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування тимчасових норм споживання житлово-комунальних послуг у разі загрози чи виникнення аварійних ситуацій та не регулює порядок встановлення норми споживання теплової енергії для будинків у яких відсутні вузли комерційного обліку так як це не відноситься до аварій або загрози їх виникнення.

Повноваження щодо встановлення органом місцевого самоврядування норм споживання житлово-комунальних послуг визначено ст. 30 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні".

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 4 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" до повноважень органів місцевого самоврядування належать, зокрема, затвердження норм споживання комунальних послуг.

З урахуванням наведеного, колегія суддів зазначає, що виконавчий комітет Сумської міської ради, приймаючи рішення №8 від 19.01.2023 діяв у межах повноважень передбачених законодавством, при цьому постанова №481 не поширюється на правовідносини, пов`язані з встановленням норм споживання теплової енергії для будинків у яких відсутні вузли комерційного обліку, а регулює відносини встановлення тимчасових норм споживання житлово-комунальних послуг у разі загрози чи виникнення аварійних ситуацій.

Матеріалами справи встановлено, що у зв`язку зі зміною порядку розрахунку норми споживання виконавчим комітетом СМР на підставі звернення ТОВ "КППВ" прийнято рішення від 22.11.2022 № 518 "Про затвердження норм витрат теплової енергії на пореби надання послуг з постачання теплової енергії категоріям споживачів "Населення", "Інші", "Бюджет", яким надає послуги ТОВ "КППВ", яким фактично змінено у сторону збільшення питому норму витрат що призвело до збільшення обсягу нарахованого споживання теплової енергії для таких будинків (ГКАЛ) з поверховнісю 1-2 та 3-4 поверхи.

Законом України від 29 липня 2022 року № 2479-ІХ "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування" запроваджено мораторій на підвищення цін (тарифів) у сфері теплопостачання.

Зокрема, частиною першої статті 1 Закону № 2479, передбачено, що протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, забороняється підвищення для всіх категорій споживачів тарифів на теплову енергію (її виробництво, транспортування та постачання) і послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води.

Відповідач зазначає, що з метою залишення нарахувань за теплову енергію для споживачів на рівні 24.02.2022 та зменшення фінансового тягаря для споживачів теплової енергії, якими є мешканці міста Суми згідно з рекомендаціями Мінрегіону (лист №7/10.2/8416-22 від 25.08.2022) виконавчим комітетом Сумської міської ради встановлені окрім тарифів, що застосовуються до відповідної категорії споживачів, на рівні тарифів, що застосовувались станом на 24.02.2022, також і норму споживання на рівні, що застосовувалась станом на 24.02.2022.

При цьому статтею 2 Закону України № 2479 визначено гарантії, що надаються суб`єктам господарювання, зокрема встановлено, що суб`єктам господарювання, що здійснюють виробництво та/або транспортування, та/або постачання теплової енергії і надають послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, щодо яких запроваджено мораторій згідно з частиною першою статті 1 цього Закону, компенсується різниця в тарифах.

При цьому, збільшення обсягу нарахування споживання теплової енергії призводить до збільшення нарахувань за комунальні послуги, що суперечить Закону України "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування".

Так, статтею 2 Закону України № 2479 визначено гарантії, що надаються суб`єктам господарювання, зокрема встановлено, що суб`єктам господарювання, що здійснюють виробництво та/або транспортування, та/або постачання теплової енергії і надають послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, щодо яких запроваджено мораторій згідно з частиною першою статті 1 цього Закону, компенсується різниця в тарифах.

Щодо доводів позивача про порушення його прав, що полягає у позбавленні можливості нарахування за послуги з постачання теплової енергії у іншому розмірі та призводить до недоотримання грошових коштів від кінцевих споживачів, колегія суддів вважає необгрунтованими та такими, що суперечать Закону №2479, оскільки вказаним законом встановлено, що у період воєнного стану заборонено підвищувати ціни (тарифи) на послуги у сфері теплопостачання для споживачів.

Згідно ст. 12 ЗУ "Про ціни та ціноутворення" державні регульовані ціни повинні бути економічно обгрунтованими (забезпечувати відповідність ціни на товар витратам на його виробництво, продаж (реалізацію) та прибуток від його продажу (реалізації).

Відповідно до статті 15 Закону України "Про ціни та ціноутворення" Кабінет Міністрів України, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які встановили державні регульовані ціни на товари в розмірі, нижчому від економічно обґрунтованого розміру, зобов`язані відшкодувати суб`єктам господарювання різницю між такими розмірами за рахунок коштів відповідних бюджетів.

Отже, запроваджуючи мораторій на підвищення цін та тарифів у сфері теплопостачання Законом № 2479 передбачено компенсацію з державного бюджету суб`єктам господарювання, що здійснюють виробництво та/або транспортування, та/або постачання теплової енергії і надають послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води шляхом компенсації різниці між фактичними витратами та фактичними нарахуваннями згідно з тарифами.

Суд першої інстанцції дійшов вірного висновку, що оскаржуване рішення виконавчого комітету СМР направлене на соціальний захист населення та споживачів, що в умовах воєнного стану є вкрай важливим, а враховуючи проваджений компенсаторний механізм відшкодування фактичних витрат суб`єктам господарювання, які надають послуги у сфері теплопостачання, таке рішення не завдає шкоди позивачу.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції в повному обсязі дослідив положення нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини та дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Котельня північного промислового вузла" залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.10.2023 по справі № 480/2428/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді С.С. Рєзнікова Л.В. Мельнікова
Повний текст постанови складено 04.03.2024 року