Справа № 560/13928/23
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2024-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/13928/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Козачок І.С.

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

04 березня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 листопада 2023 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія Альфа Сервіс" до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в липні 2023 року позивач, ТОВ "Торгова компанія Альфа сервіс", звернулось в суду з позовом до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування рішень Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Хмельницькій області № 9069406/38618455, № 9069409/38618455 від 27.06.2023 про відмову у реєстрації податкових накладних, зобов`язання зареєструвати податкові накладні у Єдиному реєстрі податкових накладних №1 від 20.02.2023, № 3 від 13.03.2023.

Хмельницький окружний адміністративний суд рішенням від 13.11.2023 позов задовольнив. Судове рішення мотивоване тим, що надані платником комісії документи та пояснення дозволяли прийти до висновку про обґрунтованість реєстрації податкових накладних, оскільки підтверджували виконання сторонами своїх зобов`язань щодо поставки, передачі та оплати товару та інші істотні умови. Відповідачі не довели, що надані комісії документи мали такі недоліки форми або змісту, які виключали можливість їх врахування для реєстрації податкових накладних.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що підставою відмови у рішенні №9069406/38618455 вказано надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства. Додаткова інформація: платником порушено вимоги п. 187.1 ст. 187 ПКУ: платником надана платіжна інструкція №11282 від 20.02.2023 сума 6320400 грн., проте податкова накладна №1 від 20.02.2023 виписана на суму 6327300 грн.

Підставою відмови у рішенні №9069409/38618455 вказано надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства. Додаткова інформація: платником порушено вимоги п. 187.1 ст. 187 ПКУ: платіжна інструкція №11460 сума 6900 грн., №14461 сума 360360 грн., №11465 сума 55440 грн. від 13.03.2023, проте податкова накладна №3 від 13.03.2023 виписана на суму 415800 грн.

Вважає, що судом першої інстанції не досліджено та не надано оцінки обставинам, що стали підставою для зупинення реєстрації податкових накладних, а саме наявності чинного на час прийняття судом першої інстанції рішення, а саме про відповідність критеріям ризиковості від 22.11.2022 №2941, що є підставою для зупинення реєстрації податкової накладної під час здійснення автоматичного моніторингу.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до ст. 304 КАС України.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 20.02.2023 між ТОВ "Торгова компанія "Альфа Сервіс" (Продавець) та ТОВ "Саркара-Груп" (Покупець) укладений договір поставки, відповідно до умов якого продавець зобов`язується передати у власність покупцю, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар - цукор білий, на умовах 100% оплати вартості товару, що підлягає поставці за Договором, на умовах визначених у специфікації. Згідно з умовами специфікації №1 від 20.02.2023 продавець зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити цукор білий виробництва 2022 року в кількості 230 тонн. Загальна вартість товару становить 6327300 грн., терміни оплати - на умовах передоплати протягом 1 банківського дня з дати виставлення рахунку-фактури на оплату. Терміни поставки-протягом 3 календарних днів з дати оплати Товару.

На виконання умов договору та специфікації на підставі рахунку-фактури від 20.02.2023 покупцем було проведено попередню оплату за цукор у розмірі 6320400 грн., продавцем, в свою чергу, протягом трьох днів відвантажено покупцю товар на суму 6327300 грн. ( ПДВ 1054550 грн.) Щодо господарської операції за фактом оплати вартості товару було складено податкову накладну №1 від 20.02.2023 на суму 6327300 грн.

Реєстрацію податкової накладної було зупинено, платнику запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній.

Згідно з умовами специфікації №2 від 13 березня 2023 до Договору поставки від 20.02.2023, продавець зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити цукор білий виробництва 2022 року у кількості 15 тонн. Загальна вартість товару, що постачається, становить 415800 грн. ( ПДВ 69300 грн.), на умовах передоплати протягом 1 банківського дня з дати виставлення рахунку-фактури на оплату, терміни поставки - протягом 3 календарних днів з дати оплати за товар.

На виконання договору та специфікації, на основі рахунку-фактури від 13.03.2023 покупцем було проведено попередню оплату за цукор у розмірі 415800 грн. ( платежами 55440 та 360360 грн.), а продавцем відвантажено товар на зазначену суму 415800 грн. ( ПДВ 69300грн.) Щодо господарської операції за фактом оплати вартості товару було складено податкову накладну №3 від 13.03.2023 на суму 415800 грн.

Реєстрацію цієї податкової накладної також було зупинено, платнику запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній.

Позивач подав комісії Головного управління ДПС у Хмельницькій області повідомлення №1, письмові пояснення та копії документів щодо податкових накладних №1 від 20.02.2023 та №3 від 13.03.2023, а саме: договір поставки, специфікації до договору, довіреності, видаткові накладні, картку рахунку 361 за 2023 - перша подія оплата, картку рахунку 631 за 01.10.2022 - 31.03.2023, рахунок №4038 від 01.11.2022, заявку доручення, банківські виписки, платіжні інструкції, акт звірки за період з 01.02.2023 по 31.03.2023, податковий розрахунок сум доходу за 1 кв. 2023.

27.06.2023 комісія з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування Головного управління ДПС у Хмельницькій області прийняла спірні рішення №9069406/38618455 та №9069409/38618455 про відмову у реєстрації податкових накладних №1 від 20.02.2023 та № 3 від 13.03.2023 відповідно у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підставою відмови у рішенні №9069406/38618455 вказано надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства. Додаткова інформація: платником порушено вимоги п. 187.1 ст. 187 ПКУ: платником надана платіжна інструкція №11282 від 20.02.2023 сума 6320400 грн., проте податкова накладна №1 від 20.02.2023 виписана на суму 6327300 грн.

Підставою відмови у рішенні №9069409/38618455 вказано надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства. Додаткова інформація: платником порушено вимоги п. 187.1 ст. 187 ПКУ: платіжна інструкція №11460 сума 6900 грн., №14461 сума 360360 грн., №11465 сума 55440 грн. від 13.03.2023, проте податкова накладна №3 від 13.03.2023 виписана на суму 415800 грн.

На прийняті комісією рішення були подані скарги до ДПС України, які залишені без задоволення.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Так, спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України).

При цьому, спірні правовідносини врегульовано нормами Податкового кодексу України, Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» (далі - Порядок № 1246), Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (надалі - Порядок № 1165), та Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року № 520 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2019 року за № 1245/34216 (далі - Порядок № 520).

Пунктами 201.1, 201.4 ст.201 Податкового кодексу України визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою (п.201.10 ст.201 ПК України).

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначений Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року №341) (далі - Порядок №1246).

Відповідно до пункту 12 Порядку №1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема, наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування.

Пунктами 13, 15 Порядку №1246 передбачено, що за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.

Згідно з пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначеної норми Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11 грудня 2019 року №1165 (набрала чинності 01 лютого 2020 року), якою серед іншого затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 1165).

Відповідно до пункту 4 вказаного Порядку, у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.

За приписами пункту 5 Порядку № 1165, платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку, показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку. Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій.

Згідно з пунктом 6 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня. У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Пунктом 7 Порядку №1165 передбачено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Відповідно до пункту 10 Порядку №1165, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації (пункт 11 Порядку № 1165).

Відповідно до пункту 25 Порядку №1165, комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Водночас, механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до пункту201.16 статті 201 Податкового кодексу України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначено наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року № 520, яким затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 520).

Пунктом другим Порядку №520 визначено, що прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС.

Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку № 520, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі. Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

Разом із тим, пунктом 5 Порядку № 520 визначено перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі.

При цьому, письмові пояснення та копії документів, зазначені у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній/розрахунку коригування.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", Закону України "Про електронні довірчі послуги" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку (пункти 6, 7 Порядку № 520).

Згідно з вимогами пунктів 9, 10 та 11 Порядку № 520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів. Комісія регіонального рівня приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Підставами для прийняття комісією регіонального рівня рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Як встановлено судом першої інстанції, зі змісту наданих комісії документів, реєстрація податкових накладних № 1 та № 3 відбувалась за фактом першої події, якою була оплата вартості товару.

Зокрема, щодо податкової накладної №1 від 20.02.2023, судом встановлено, що за фактом передоплати на суму 6320400 грн., продавцем було відвантажено товар у кількості та на суму, яка встановлена договором та специфікацією.

У рішенні відповідач зазначає, що платником надана платіжна інструкція №11282 від 20.02.2023 на суму 6320400 грн., проте податкова накладна №1 від 20.02.2023 виписана на суму 6327300 грн.

Водночас, згідно з платіжною інструкцією №11460 від 13.03.2023 покупцем було проведено повний розрахунок за товар згідно з рахунком - фактурою № СФ-2 від 20.02.2023 на залишкову суму 6900 грн.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції щодо податкової накладної №3 від 13.03.2023, колегія суддів зазначає, що за фактом оплати на суму 415800 грн. продавцем було відвантажено товар вказаної вартості у кількості, яка встановлена договором та специфікацією.

У рішенні відповідач зазначає, що платником надано платіжну інструкцію №11460 на суму 6900 грн., №14461 на суму 360360 грн., №11465 на суму 55440 грн. від 13.03.2023, проте податкова накладна №3 від 13.03.2023 виписана на загальну суму 415800 грн.

Проте, як встановлено вище, оплата за платіжною інструкцією №11460 на суму 6900 грн. стосувалась виконання попереднього замовлення ( на загальну суму 6327300 грн. згідно з рахунком - фактурою № СФ-2 від 20.02.2023) Це означає, що платіжна інструкція №11460 на суму 6900 грн. не стосується податкової накладної №3 від 13.03.2023, оскільки призначенням платежу є оплата за рахунком № СФ-2 від 20.02.2023)

Однак, оплата партії товару на суму 415800 грн. відбувалась платіжними інструкціями від 13.03.2023 за №14461 на суму 360360 грн. та за №11465 на суму 55440 грн.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується письмовими доказами, податкові накладні складені у зв`язку із настанням першої події - передоплатою за товар, після чого у продавця настав обов`язок відвантажити товар. Підписані сторонами і досліджені судом видаткові накладні та інші документи свідчать про виконання постачальником умов поставки та відвантаження товару на умовах попередньої оплати. Крім того, податковому органу були надані документи, які свідчили про походження товару, його виробника, картки рахунків, банківські виписки, з яких вбачався рух товару та коштів.

Зі змісту витягу з картки рахунку 361 вбачається, що 6900 грн. надійшли позивачу 13.03.2023 на підставі рахунку - фактури від 20.02.2023, тоді як 415800 грн. надійшли того ж дня, але в рахунок оплати за рахунком - фактурою від 13.03.2023. Це ж вбачається зі змісту фільтрованої виписки АТ КБ "Приватбанк" за період з 20.02.2023 по 31.03.2023.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позивачем було надано достатній перелік документів на підтвердження господарської операції та відомостей, зазначених у податкових накладних.

Крім того, суд першої інстанції звернув увагу на зміст письмових пояснень до скарги, де платник докладно описує послідовність сум оплати вартості товару та документів, якими це підтверджено. Зазначені пояснення в сукупності з іншими наданими комісії документами дозволяють зрозуміти причину розбіжності у розмірі суми постачання, який вказаний у податкових накладних, та відповідних платіжних інструкціях (а саме: платежі здійснювались частинами) Водночас, податковий орган не довів належними доказами те, що здійснення покупцем оплати за товар не однією сумою, а декількома платежами якось вплинуло на податкові зобов`язання платника податку, позаяк вбачається, що фактично суми оплати за обома поставками ( в цілому) чітко відповідають умовам договору та змісту податкових накладних.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що надані платником комісії документи та пояснення дозволяли прийти до висновку про обґрунтованість реєстрації податкових накладних, оскільки підтверджували виконання сторонами своїх зобов`язань щодо поставки, передачі та оплати товару та інші істотні умови. Відповідачі не довели, що надані комісії документи мали такі недоліки форми або змісту, які виключали можливість їх врахування для реєстрації податкових накладних.

Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження.

При цьому, усі сумніви контролюючого органу щодо дотримання позивачем вимог податкового законодавства України під час здійснення господарської діяльності повинні досліджуватися шляхом проведення відповідних перевірок такого платника податків, за умови наявності підстав для її проведення визначених нормами ПК України, а не шляхом блокування реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Також слід зазначити, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. При цьому здійснення моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, у постановах від 23 жовтня 2018 року по справі №822/1817/18, від 21 травня 2019 року по справі №0940/1240/18.

Доводи апеляційної скарги щодо наявності чинного на час прийняття судом першої інстанції рішення, а саме про відповідність критеріям ризиковості від 22.11.2022 №2941, що є підставою для зупинення реєстрації податкової накладної під час здійснення автоматичного моніторингу, колегія суддів сприймає критично, оскільки моніторингові дії фіскального органу не можуть ставитись за перепону при формуванні податкового кредиту за операціями, що відповідають умовам договорів та змісту податкових накладних.

При цьому колегія суддів зазначає, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на підпункт Критеріїв оцінки призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд.

Невиконання контролюючим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії має наслідком визнання його протиправним.

Аналогічна правова позиція вже неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, у постановах від 21.05.2019 по справі №0940/1240/18, від 10.04.2020 у справі №819/330/18 та від 18.06.2020 у справі № 824/245/19-а.

Водночас, судом першої інстанції було вірно встановлено, що належним способом відновлення порушеного права платника податку є зобов`язання ДПС України провести реєстрацію спірних податкових накладних датою їх подання на реєстрацію, що узгоджується з положеннями Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 листопада 2023 року- без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Полотнянко Ю.П. Драчук Т. О.