Справа № 420/20742/23
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2024-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/20742/23

Перша інстанція: суддя Андрухів В.В.,

повний текст судового рішення

складено 17.10.2023, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Федусика А.Г.,

суддів: Бойка А.В. та Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Енергетичної митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОІМПЕКС" до Енергетичної митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2023 року ТОВ "ЕНЕРГОІМПЕКС" (далі ТОВ) звернулось до суду з позовом до Енергетичної митниці та просило визнати протиправними та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товару від 22.06.2023 року №UA903000/2023/000030/2 та від 27.06.2023 року №UA903210/2023/000008/1.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року позов задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та ухвалити нове про відмову в позові повністю.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до умов зовнішньоекономічного контракту від 08.06.2023 року №335 (а.с. 22-23), укладеного між румунською компанією VIXSON GAS SRL (продавець) та ТОВ (покупець) на підставі комерційної пропозиції від 07.06.2023 № 06-07/23, продавець взяв на себе зобов`язання поставити покупцю товар LPG PROPANE (скраплений (зріджений) вуглеводневий газ паливний марки ПРОПАН), країна походження Єгипет, в обсязі 1000+5% метричних тон, з урахуванням, що остаточний обсяг буде визначений на підставі суднових вимірювань.

09.06.2023 року продавцем та покупцем було укладено додаткову угоду №1 до вказаного контракту, відповідно до якої вартість одиниці товару (метричної тони) встановлено в розмірі 545 доларів США, який сформований за ціною, що базується на розрахунку Sonatrach fob Bathioua (міжнародні ціни на пропан на червень 2023 року, опублікованою на Argus Inter LPG) в розмірі 405 доларів США/тона, плюс премія 140 доларів США.

Згідно з пунктом 3 контракту від 08.06.2023 року №335 товар поставляється на умовах FOB порт Галац (Румунія).

У процесі виконання зазначеного контракту продавцем та покупцем укладено додаткову угоду від 21.06.2023 року №1 до нього, в якій формалізовано окремі елементи правовідносин, що фактично склалися між сторонами.

На підставі проформи-інвойсу від 08.06.2023 року №073 та інвойсу від 16.06.2023 року №40 позивачем здійснено попередню оплату належного за контрактом товару в сумі 545000,00 доларів США, що підтверджується документами про здійснення банківських переказів: №230612/000199788 від 12.06.2023 року на суму 115000,00 доларів США, №230614/000200538 від 14.06.2023 року на суму 300000,00 доларів США, №230615/000200747 від 15.06.2023 року на суму 130000,00 доларів США та №230616/000200962 від 16.06.2023 року на суму 4714,80 доларів США.

17.06.2023 року оплачений позивачем товар двома партіями, одна з яких на баржі EUROGAS 777 фактичним обсягом 627,546 метричних тон, а друга - на баржі EUROGAS 77 фактичним обсягом 381,105 метричних тон, ввезено на митну територію України, що підтверджується двома коносаментами від 16.06.2023 року та маніфестами на вантажі. Загальний фактичний обсяг ввезеного товару склав 1008,651 метричних тон.

20.06.2023 року декларантом позивача подано до відповідача митну декларацію №23UA07U3 з метою митного оформлення імпортованого товару за контрактом (а.с. 47-48).

У графі 31 митної декларації вказаний опис товару 1: Скраплений (зріджений) вуглеводний газ паливний, марки пропан, чистота якого більш як 90%, але не більш як 99%, 749,911 тис. літрів при t 15 град. С, октанове число за моторним методом - 95,4, масова доля компонентів, %: вміст метану менше - 0,1; вміст етану менше - 0,1; вміст етілену менше - 0,1; вміст пропану - 97,92; вміст пропілену менше - 0,1; вміст і-бутану - 1,92; вміст н-бутану менше - 0,1; вміст трансбутену-2 менше - 0,1; вміст 1-бутену менше - 0,1; вміст ізо-бутену менше - 0,1; вміст цис-бутену-2 менше - 0,1; вміст і-пентану менше - 0,1; вміст н-пентану менше - 0,1; вміст 1,3 бутадієнів менше - 0,09. Щільність при температурі 15 гр. С.: 508,20 кг/м3. Торговельна марка - немає даних. Виробник - немає даних.

27.06.2023 року декларантом позивача подано до відповідача митну декларацію №23UA44U9 з метою митного оформлення імпортованого товару за контрактом (а.с. 49-51).

У графі 31 митної декларації вказаний опис товару 1: Скраплений (зріджений) вуглеводний газ паливний, марки пропан, чистота якого більш як 90%, але не більш як 99%, 1234,841 тис. літрів при t 15 град. С, октанове число за моторним методом - 95,4, масова доля компонентів, %: вміст метану менше - 0,1; вміст етану менше - 0,1; вміст етілену менше - 0,1; вміст пропану - 97,92; вміст пропілену менше - 0,1; вміст і-бутану - 1,92; вміст н-бутану менше - 0,1; вміст трансбутену-2 менше - 0,1; вміст 1-бутену менше - 0,1; вміст ізо-бутену менше - 0,1; вміст цис-бутену-2 менше - 0,1; вміст і-пентану менше - 0,1; вміст н-пентану менше - 0,1; вміст 1,3 бутадієнів менше - 0,09. Щільність при температурі 15 гр. С.: 508,20 кг/м3. Торговельна марка - немає даних. Виробник - немає даних.

Для підтвердження заявлених в митних деклараціях №23UA07U3 від 20.06.2023 року та №23UA44U9 від 27.06.2023 року числових значень складових митної вартості товарів та методу її визначення позивач надав відповідачу разом із зазначеними деклараціями митної вартості наступні документи:

Рахунок-проформа (Proforma invoice № 073 від 08.06.2023 року;

Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice №VGL 040 від 16.06.2023 року;

Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice №VGL 041 від 16.06.2023року;

Коносамент (Bill of lading) №01 від 16.06.2023 року;

Коносамент (Bill of lading) №1 від 06.06.2023 року;

Вантажна вiдомiсть (Cargo Manifest) б/н від 16.06.2023 року;

Сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) №18367 від 16.06.2023 року;

Сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) №18368 від 16.06.2023 року;

Банківський платіжний документ, що стосується товару №230612/000199788 від 12.06.2023 року;

Банківський платіжний документ, що стосується товару №230614/000200538 від 14.06.2023 року;

Банківський платіжний документ, що стосується товару №230615/000200747 від 15.06.2023 року;

Банківський платіжний документ, що стосується товару №230616/000200962 від 16.06.2023 року;

Договір про надання транспортно-експедиційних послуг (Cargo Boocing Note) CBN-10062023-EG/EI від 10.06.2023 року;

Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №001606/2023 від 16.06.2023 року;

Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів №335 від 08.06.2023 року;

Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №1 від 09.06.2023 року;

Довідка цінова №4 від 16.06.2023 року;

Довідка цінова №5 від 22.06.2023 року;

Лист №21/01 від 21.06.2023 року;

Лист №06-07/23 від 07.06.2023 року.

По митній декларації від 20.06.2023 року №23UA07U3 митним органом було зобов`язано декларанта протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

- договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

- рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

- виписку з бухгалтерської документації;

- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;

- копію митної декларації країни відправлення.

Також повідомлено, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару у тому числі й на усунення виявлених обставин.

22.06.2023 року декларантом надано додаткові документи та повідомлено, що надати інші додаткові документи немає можливості.

22.06.2023 року Енергетичною митницею було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA903000/2023/000030/2 за митною декларацією №23UA07U3 (а.с. 74). У вказаному рішенні зазначено наступне:

Умовами контракту купівлі-продажу (пункт 4) для задекларованої у митній декларації партії товару передбачено здійснення попередньої оплати. Тобто, для підтвердження заявленої митної вартості товару, що базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті, до митного оформлення декларант зобов`язаний надати банківські платіжні документи, що підтверджують оплату оцінюваного товару. Рахунок на попередню оплату сплачується протягом 3 банківських днів.

Наданий до митного оформлення рахунок-проформа виписаний 08.06.2023 року на суму 545000,0 USD. До митного оформлення декларантом надані банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, від 12-14-15.06.2023 року №230612/000199788, 230614/000200538, 230615/000200747 відповідно, чим порушено вимоги контракту купівлі-продажу.

Також банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, відповідно до Постанови Правління НБУ від 28.07.2008 року №216 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 1 жовтня 2008 р. за №910/15601) Про затвердження Положення про порядок виконання надавачами платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах мають містити підпис відповідальної особи платника, який відповідно до законодавства України має право розпоряджатися рахунком.

Декларантом додатково була надана додаткова угода до контракту купівлі-продажу від 21.06.2023 року, в якій пункти щодо оплати, страхування вантажу та інші умови контракту були змінено вже після проведення зовнішньоекономічної операції, відвантаження товару та його фактичного надходження на митну територію України.

Декларантом додатково було надано лист VIXON GAS SRL від 07.06.2023 року №06-07/23 з пропозицією щодо ціни товару та премії, при цьому печатка та підпис на листі відрізняються від печатки та підпису на контракті купівлі-продажу та додатковій угоді, що викликає сумніви щодо автентичності поданих документів. При цьому, порядок формування ціни та розмір премії окрім листа не зафіксовано комерційними документами (контрактом, інвойсом).

Митним органом було обрано метод визначення митної вартості - резервний метод.

У рішенні зазначено, що при коригуванні за основу взято митну вартість 0,6334 USD/кг подібного товару, оформленого у митному відношенні за МД від 20.06.2023 року №23UA36U3.

27.06.2023 року Енергетичною митницею було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA903210/2023/000008/1 за митною декларацією №23UA44U9 (а.с. 59). У вказаному рішенні зазначено наступне:

Умовами контракту купівлі-продажу (пункт 4) для задекларованої у митній декларації партії товару передбачено здійснення попередньої оплати.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару, що базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті, до митного оформлення декларант зобов`язаний надати банківські платіжні документи що підтверджують оплату оцінюваного товару. Рахунок на попередню оплату сплачується протягом 3 банківських днів.

Наданий до митного оформлення рахунок-проформа виписаний 08.06.2023 року на суму 545000,0 USD.

До митного оформлення декларантом надані банківські платіжні документи що стосуються оцінюваного товару від 12-14-15.06.2023 року №230612/000199788, 230614/000200538, 230615/000200747 відповідно, чим порушено вимоги контракту купівлі-продажу.

По банківському платіжному документу від 16.06.2023 року №230616/000200962 було здійснене перерахування, яке перевищило 7-денний термін згідно з умовами додаткової угоди.

Також банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, відповідно до Постанови Правління НБУ від 28.07.2008 №216 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 1 жовтня 2008 р. за №910/15601) Про затвердження Положення про порядок виконання надавачами платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах мають містити підпис відповідальної особи платника, який відповідно до законодавства України має право розпоряджатися рахунком.

У рішенні зазначено, що декларантом додатково була надана додаткова угода до контракту купівлі-продажу від 21.06.2023 року, в якій пункти щодо оплати, страхування вантажу та інші умови контракту були змінено вже після проведення зовнішньоекономічної операції, відвантаження товару та його фактичного надходження на митну територію України.

Декларантом додатково було надано лист VIXON GAS SRL від 07.06.2023 року №06-07/23 з пропозицією щодо ціни товару та премії, при цьому печатка та підпис на листі відрізняються від печатки та підпису на контракті купівлі-продажу та додатковій угоді, що викликає сумніви щодо автентичності поданих документів. При цьому, порядок формування ціни та розмір премії окрім листа не зафіксовано комерційними документами (контрактом, інвойсом).

У рішенні зазначено, що декларантом не надано всі достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватись на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Отже, з урахуванням зазначеного, декларантом документально не підтверджено заявлену митну вартість, що базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті, та не надано усіх документів відповідно до частини 2 статті 53 МКУ.

По наданому до митного оформлення контракту від 08.06.2023 року №335 вже здійснювалось оформлення товару. Так, під час оформлення МД від 20.06.2023 року №UA903210/2023/005307 надавався додаток від 21.06.2023 року №1 до контракту від 08.06.2023 №335. До поточної МД від 27.06.2023 року №UA903210/2023/005544 надано контракт від 08.06.2023 року №335 та додаток до нього від 09.06.2023 року №1.

У рішенні зазначено, що наявність різних дат видання викликає сумніви щодо автентичності наданих документів.

Митним органом було обрано метод визначення митної вартості - резервний метод.

У рішенні зазначено, що у митниці наявна цінова інформація щодо митної вартості подібних товарів по відношенню до оцінюваного товару.

З урахуванням наявної цінової інформації запропоновано здійснити митне оформлення товару за митною вартістю - 0,6334 USD/кг, визначеною за другорядним методом визначення митної вартості відповідно до положень статті 60 МКУ з урахуванням статті 61 МКУ.

Вважаючи протиправними спірні рішення відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що митний орган не навів доказів того, що документи, подані декларантом, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів.

Суд також зазначив, що у поданих до митного оформлення товарів документах відсутні розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар, а у митного органу були відсутні підстави вимагати у декларанта подання додаткових документів за переліком ч.3 ст.53 МК України, до яких, серед іншого належить і експортна декларація країни відправлення.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції і вважає їх такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до статті 246 Митного кодексу України (далі - МК України), метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до положень статті 318 МК України, митний контроль передбачає виконання органами доходів та зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Статями 49, 50 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Система визначення митної вартості товарів ґрунтується на загальних принципах митної оцінки, прийнятих у міжнародній практиці. Міжнародно-правовим стандартом, на який зорієнтоване українське митне законодавство, є угоди по застосуванню статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (далі - ГААТ).

Згідно з частиною другою статті VII ГААТ оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Частинами 4, 5 ст.58 МК України також передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом. При цьому, декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати з органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно статті 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 2 статті 53 МК України визначено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною третьою статті 53 МК України передбачено, що у разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

З аналізу частин 1, 2 ст.53 МК України вбачається, що Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом органу доходів та зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011р. №3018-VI Про внесення змін до Закону України Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Частиною 4 статті 53 МК України визначено, що у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Частиною п`ятою статті 53 МК України чітко та імперативно визначено, що митним органом забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Зокрема, статтею 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Враховуючи вищевикладене, аналіз положень ч.3 ст.53, ч. 1, 2 та 5 ст.54, ст.58 МК України дає підстави для висновку про те, що орган доходів та зборів при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України, адже такі вади не дозволяють органу доходів та зборів законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Отже, з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митниці при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості, здійсненої декларантом.

Відповідно до ч. 3, 4 ст.53 МК України право митного органу на висунення письмової вимоги про надання додаткових документів виникає лише у разі, коли у документах, поданих для митного оформлення згідно частини другої статті 53 МК України, наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати, про наявність взаємозв`язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість.

Так, процедура витребування органом доходів та зборів додаткових документів з урахуванням вимог чинного законодавства має визначені умови та послідовність - витребування додаткових документів має місце виключно з підстав існування у контролюючого органу обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів. У свою чергу, митниця має вказати, які саме відомості у поданих документах викликають сумнів. Витребування додаткових документів за переліком ч. 3 ст. 53 МК України можливе за умови зазначення митницею того, який саме документ є необхідним та які конкретно відомості такий документ має підтвердити. Тобто витребування всіх документів, передбачених частиною 3 статті 53 МК України, можливе за умови надання митницею пояснень щодо кожного з документів.

Митні органи мають право витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України.

Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Тобто, наведені приписи зобов`язують відповідача зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

У свою чергу, не наведення відповідачем в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Аналогічна позиція висловлена Верховним судом України, зокрема, у постановах від 31.03.2015 року у справі №21-127а15, від 30.06.2015 року у справі № 21 -591 аі5 (814/283/14), Верховним Судом, зокрема, постановах від 20.02.2018 року № 826/997/16, від 20.02.2015 року № 826/8799/16, від 17.04.2018 року № 815/329/17, від 14.09.2018 року №821/1617/17.

Стосовно доводів митного органу, що всупереч умов контракту наданий до митного оформлення рахунок-проформа від 08.06.2023 року на суму 545000,0 USD оплачений з порушенням триденного строку оплати (платіжні документи від 12-14-15.06.2023 № 230612/000199788, 230614/000200538, 230615/000200747 відповідно), суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 5 контракту від 08.06.2023 року №335 в редакції додаткової угоди від 09.06.2023 року №1, позивач зобов`язаний здійснити оплату товару шляхом перерахунку грошових коштів на рахунок продавця за цінами, зазначеними в контракті та відповідно до рахунку на передоплату 100% вартості товару упродовж 7 банківських днів.

Остаточний розрахунок (кінцева оплата) має бути здійснений після узгодження сторонами остаточної кількості товару.

Сьомим банківським днем, починаючи від 08.06.2023 року (дати рахунку-проформи) є 19.06.2023 року. Отже, передоплата за товар здійснена позивачем своєчасно.

Як вірно зауважив суд 1-ї інстанції, декларантом надано не три, а чотири банківських платіжних документа, в т.ч. від 16.06.2023 року №230616/000200962, які разом підтверджують 100% передоплату вартості товару на загальну суму 549714,80 доларів США (остаточна ціна товару за результатами суднового зважування згідно з інвойсами від 16.06.2023 року №40 та № 41).

Отже, остаточний розрахунок за товар, як то і передбачено умовами контракту з урахуванням додаткової угоди, здійснено після узгодження сторонами остаточної кількості товару, у день його навантаження на судно.

Як зауважив суд 1-ї інстанції, навіть за умови прострочення оплати товару покупцем згідно наданих митниці платіжних документів, відповідач не є учасником господарських відносин між позивачем та його контрагентом, а отже і не може втручатися в них та контролювати строки оплати товару.

Разом з тим, у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Умови, на яких повинна здійснитися оплата за товар, якщо вони безпосередньо не впливають на ціну товару, останньої не стосуються. У зв`язку з цим розбіжності щодо умов оплати товару у документах, доданих до митної декларації на підтвердження митної вартості, не є тими розбіжностями (суперечностями), які є підставою для витребування контролюючим органом додаткових документів, якщо інші документи в сукупності не викликають сумнів в достовірності задекларованої митної вартості.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.11.2020 у справі №280/1746/19.

Щодо доводів митного органу, що банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, відповідно до постанови Правління НБУ від 28.07.2008 року №216 мають містити підпис відповідальної особи платника, який відповідно до законодавства України має право розпоряджатися рахунком, суд зазначає наступне.

Митний кодекс України не містить вимог щодо форми та змісту банківських документів, що надаються митним органам для підтвердження митної вартості товару.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що надані відповідачу банківські документи не є платіжними інструкціями, а являють собою підтвердження банку про проведення відповідних електронних платежів з рахунку позивача.

Вказані документи ідентифікуються із зовнішньоекономічною операцією за реквізитами контракту та проформи-інвойсу, завірені підписом і печаткою банківської установи платника МТВ BANK, а отже достеменно підтверджують факт оплати товару, у зв`язку з чим наведені вище доводи відповідача є безпідставними.

Стосовно доводів митного органу, що декларантом до митного оформлення не надано страхових документів чи відомостей щодо страхування покупцем або відсутності такого документу до моменту перетину товаром митного кордону України, суд зазначає, що в пунктах 22 декларацій митної вартості, поданих відповідачу разом з митними деклараціями №23UA07U3 від 20.06.2023 року та № 23UA44U9 від 27.06.2023 року, позивачем вказано, що його витрати на страхування дорівнюють нулю.

Згідно Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (редакція 2000 року) (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/988_007/ed20110101#Text) існують тільки два терміни, пов`язані із страхуванням, як-от терміни CIF і CIP. Відповідно до них продавець зобов`язаний забезпечити страхування на користь покупця. В інших випадках сторони самі вирішують, чи бажають вони застрахуватися та в якій мірі.

Отже, оскільки згідно з пунктом 3 контракту від 08.06.2023 року №335 умовами поставки товару є FOB - порт Галац (Румунія), страхування товару не є обов`язковим.

Листом від 21.06.2023 року №21/1 позивач додатково до інформації, наданої в деклараціях митної вартості, повідомив відповідача, що страхування даної поставки є необов`язковим та не проводилось у зв`язку з наявністю у перевізника Ллойдівської страховки судна.

У подальшому відповідач відмовився від претензії щодо страхування вантажу, не включивши її до обґрунтувань оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів, що наведені в графах 33 цих рішень.

Стосовно доводів відповідача, що наданий до митного оформлення рахунок-проформа та рахунок-проформа (інвойс) містять абсолютно ідентичний відтиски печаток та підпису, так само як і контракт купівлі-продажу та переклад контракту містять абсолютно ідентичні відтиски печаток та підпису керівника, що викликає сумніви щодо автентичності даних документів, слід зазначити наступне.

Апеляційний суд зауважує, що твердження щодо можливої не автентичності контракту та інвойсів є лише припущеннями, а рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватись на припущеннях.

Переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, зокрема, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів у відповідності із статтею 483 МК України передбачає конфіскацію таких товарів, що виключає можливість здійснення процедур їх митного оформлення, включаючи процедури коригування митної вартості товарів.

Проте, протоколів про порушення митних правил за статтею 483 МК України відповідачем не складено, що вочевидь свідчить про відсутність достатніх даних для тверджень щодо підробки наданих позивачем відповідачу контракту та інвойсів.

Таким чином, митний орган, всупереч принципу належного урядування, на етапі контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, керуючись припущеннями, визнав надані позивачем контракт та інвойси «достатньо автентичними» для переміщення товарів через митний кордон України, але «недостатньо автентичними» для підтвердження заявленої митної вартості, а отже діяв суперечливо, що не відповідає критеріям правомірної поведінки, визначеним статтею 2 КАС України.

В електронному повідомленні до митної декларації від 27.06.2023 року №23UA44U9 відповідач, крім наведених вище доводів, також вказав, що по наданому до митного оформлення контракту від 08.06.2023 року вже здійснювалось оформлення товару. Так, під час оформлення МД від 20.05.2023 року №07 надавався додаток від 21.06.2023 року №1 до контракту від 08.06.2023 року №335. На даний час до поточної МД від 27.06.2023 року № UA44 надано контракт від 08.06.2023 року №335 та додаток до нього від 09.06.2023 року №1. Наявність різних дат викликає сумніви щодо автентичності наданих документів.

У зв`язку з цим необхідно зауважити, що ціна товару в розмірі 545 доларів США за метричну тону та умови поставки товару, визначені в контракті, додатковими угодами не змінювались. Додаткові угоди переважно стосувались конкретизації та формалізації фактично відносин, що склалися між сторонами.

Зазначені додаткові угоди від 09.06.2023 року та від 21.06.2023 року жодним чином не впливають на складові митної вартості товару та їх числові значення, які залишились незмінними.

При цьому, відповідно до ст.627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Законодавством України не встановлено жорстких приписів щодо порядку нумерації контрактів та додаткових угод до них. Суб`єкти господарювання вправі самі обирати принципи, за якими буде здійснюватись така нумерація (наскрізна в межах строку дії певного документу чи окрема нумерація документів, створених протягом одного робочого дня тощо).

Крім того, навіть у випадку допущення описки в номері документу, наявність такої описки не може ставити під сумнів справжність документу.

Система визначення митної вартості товарів ґрунтується на загальних принципах митної оцінки, прийнятих у міжнародній практиці. Міжнародно-правовим стандартом, на який зорієнтоване українське митне законодавство, є угоди по застосуванню ст.VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.

Згідно з ч.2 ст.VII ГААТ оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Так, встановивши, що подані документи містять розбіжності, орган доходів і зборів повинен вказати, які саме з поданих декларантом документів та які саме показники цих документів містять розбіжності.

Встановивши, що подані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, орган доходів і зборів повинен вказати, які саме документи та яких саме відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, не містять подані декларантом документи.

Аналізуючи зазначені норми, Верховний Суд України у постанові від 30.06.2015 року по справі №21-591а15 зазначив, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

За викладених вище обставин, апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок суду 1-ї інстанції, що митний орган не навів доказів того, що документи, подані декларантом, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів.

При цьому, у поданих до митного оформлення товарів документах відсутні розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар, а у митного органу були відсутні підстави вимагати у декларанта подання додаткових документів за переліком ч.3 ст.53 МК України, до яких, серед іншого належить і експортна декларація країни відправлення.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку стосовно спірних правовідносин.

Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Енергетичної митниці - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Федусик
Судді А.В. Бойко О.А. Шевчук