Справа № 380/4489/24
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2024-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

04 березня 2024 рокусправа № 380/4489/24
м. Львів

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Качур Роксолана Петрівна, розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до Сокільницької сільської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Сокільницької сільської ради (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати порушення Сокільницькою сільською радою права позивача на інформацію, а саме:

- ненадання відповіді на запит від 29.12.2023 року;

-ненадання відповіді на запит від 29.12.2023 року своєчасно;

- зобов`язати відповідача надати відповідь на запит позивача від 29.12.2023 року.

Відповідно до вимог ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви у тому числі з`ясовує:

- чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу;

- чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними);

- чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Позовна заява не відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161 КАС України.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, у якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2024 встановлено у розмірі 3028,00 грн.

Разом з цим, відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону № 3674-VI при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, позивачу за подання цієї позовної заяви слід сплатити судовий збір у розмірі 986,96 грн (3028,00 грн * 0,4 * 0,8) за платіжними реквізитами: отримувач коштів: ГУК Львiв/Залізничний р-н/22030101; код отримувача: 38008294; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA4013951, код класифікації доходів бюджету: 22030101, призначення платежу: судовий збір за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Львівський окружний адміністративний суд, код ЄДРПОУ (суду, де розглядається справа).

Слід зазначити, що відомості про платіжні реквізити для перерахування судового збору за подання адміністративного позову до Львівського окружного адміністративного суду можна довідатися, зокрема, на офіційному сайті суду (http://adm.lv.court.gov.ua) у розділі «Судовий збір», де також можна автоматично розрахувати та сформувати квитанцію для сплати судового збору.

Належним документом про сплату судового збору є оригінал квитанції установи банку або відділення зв`язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення та зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України.

При цьому, на адресу суду від позивача надійшло клопотання (вх. № 16388 від 01.03.2024), у якому просить вирішити питання доступу до суду. Просить врахувати, що досить тривалий час займається лише громадською діяльністю в напрямку посилення громадянських прав в Україні та в сфері захисту довкілля, зокрема - поводження з відходами, проводить просвітницьку діяльність на місцях захищає свої екологічні права та громадян. Також вказав, що він є волонтером і організовує надання допомоги постраждалим від військової агресії та військовим у визначеному Законом порядку. Стверджує, що не належить до пільгових категорій населення, не є пенсіонером чи студентом, майнових та речових прав не має, земельних ділянок не має, інтелектуальної власності не має, рухомого майна не має, в 2022 році доходів окрім компенсації судового збору не мав, а всі наявні ресурси вже давно витратив для сплати судових зборів та проведення громадської безоплатної діяльності. В 2023 році особистих доходів не має так як займається виключно волонтерською та громадською діяльністю.

Також просить врахувати, що він є волонтером і за це йому не платять, допомагає військовим та цивільним особам. Крім того, повторно зазначив, що не має майна та не проводить жодного виду діяльності яка приносить або ж буде приносити дохід і поки війна не планує цього. Повідомив, що є екоактивістом і за це йому теж не платять. Просив звернути увагу на те, що за 2022 рік його особистий дохід (компенсація судового збору) склав 605 гривень, в 2023 році доходів не має, проте не зважаючи на відсутність заробітку та доходів судами вже покладено на нього фінансові зобов`язання сплати судових зборів, що в три рази вже перевищило річний дохід навіть за 2022 рік.

До клопотання позивачем долучено копії таких документів: листа-подяки ГО «ЕКО.ЮА», витягу з реєстру територіальної громади про зареєстроване місце проживання позивача, довідки від 08.01.2024 АТ «Приватбанк» про відкриття рахунка фізичною особою, листа Синельниківської районної військової адміністрації від 23.08.2023, листа Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за 2023 рік, листа Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 24.03.2023 № 19528/6/04-36-12-01-06, виписок по банківському рахунку позивача, відкритому в АТ «Приватбанк» за 2020-2023 роки, інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів № 362615502 від 21.01.2024, листа Головного сервісного центру МВС у Дніпропетровській області та Запорізькій області від 01.02.2024, витягу з Єдиного державного реєстру транспортних засобів стосовно зареєстрованих транспортних засобів, листа Державного підприємства "Український інститут інтелектуальної власності" від 11.10.2022.

Однак зі змісту означеного клопотання не зрозуміло, чи позивач просить звільнити від сплати судового збору, або ж відстрочити, чи розстрочити сплату судового збору на певний строк.

Водночас, вирішуючи питання саме щодо звільнення позивача від сплати судового збору, про що йдеться у п. 4 його клопотання, суд зазначає таке.

Згідно з ч. 2 ст. 132 КАС розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Таким законом є Закон України «Про судовий збір». Відповідно до статті 1 цього Закону судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України «Про судовий збір», норма якої є спеціальною.

Аналізуючи цю норму, суддя дійшла висновку, що існує три умови, за яких суд, ураховуючи майновий стан сторони та за її клопотанням, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення (частина перша статті 8 Закону України «Про судовий збір»), зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (частина друга цієї ж статті):

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Таким чином, Законом України «Про судовий збір» визначений перелік осіб, які безумовно звільнені від сплати судового збору у всіх інстанціях у силу закону, який наділяє їх певним статусом, або виходячи із чітко визначеного предмета спору. Цей перелік наведений у статті 5 зазначеного Закону та є вичерпним.

З аналізу ж статті 8 Закону України «Про судовий збір» видно, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18.

За статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя, яке у розумінні практики Європейського суду з прав людини не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими (рішенням від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (заява № 28249/95)).

При цьому, суддею встановлено, що відповідно до виписки по картці/банківському рахунку за період з 01.01.2023-31.12.2023, долученої до клопотання (вх. № 16388 від 01.03.2024), за вказаний період у позивача наявні надходження на рахунок в сумі 79484,13 грн.

Отже, сума судового збору, що підлягає сплаті за подання даного адміністративного позову до суду, складає 968,96 грн та не перевищує 5 відсотків (3974,20 грн) від річного надходження по вказаній картці/банківському рахунку позивача.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі Креуз проти Польщі (заява № 28249/95) право на суд не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 15.06.2021 по справі № 504/2642/19, необхідність сплати судових витрат не може визнаватися обмеженням права доступу до суду, оскільки, за змістом положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу. Так, згідно прецедентної судової практики ЄСПЛ, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (KREUZ v. POLAND, N 28249/95, § 59, ЄСПЛ, від 19 червня 2001 року).

Суддя наголошує, що звільнення сторони від сплати судового збору, зменшення його розміру, розстрочення або відстрочення його сплати с дискреційним правом, а не обов`язком суду, можливість реалізації якого пов`язується з майновим станом особи, підтвердженим належними доказами.

Та обставина, що позивач займається волонтерською, правозахисною діяльністю не свідчить, що позивач безумовно може претендувати на пільги щодо сплати судового збору.

Таким чином, оцінюючи клопотання стосовно сплати судового збору, суддя реалізовуючи своє право, визначене у статті 8 Закону України «Про судовий збір» дійшла висновку, що наведені позивачем доводи щодо неспроможності сплати судового збору в цій справі не дають підстав для висновку про необхідність звільнення його від сплати судового збору за подання даної позовної заяви.

Згідно з вимогами частин 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням того, що позивачем не виконано вищевказаних вимог КАС України, позовну заяву слід залишити без руху та надати строк позивачу для усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 169, 243, 248, 256, 293, 294 КАС України, суддя -

у х в а л и л а :

1. У задоволенні клопотання ОСОБА_1 відмовити.

2. Позовну заяву залишити без руху для усунення недоліків позовної заяви.

3. Позивачу усунути недоліки позовної заяви у строк, що не перевищує десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання до канцелярії суду чи надіслання на адресу суду (79018 м. Львів вул. Чоловського 2) оригіналу документа про сплату судового збору в сумі 968,96 грн.

4. Роз`яснити позивачу, що у випадку неусунення у встановлений строк недоліків позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута.

5. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала про залишення позовної заяви без руху набирає законної сили з моменту її підписання. Заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

СуддяКачур Роксолана Петрівна