Справа № 320/1510/22
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/1510/22 Суддя (судді) першої інстанції: Балаклицький А. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Єгорової Н.М.,

суддів - Коротких А.Ю., Чаку Є.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2021 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Київській області, яким просив визнати протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 16 грудня 2021 року №7.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2023 року позовні вимоги задоволено повністю.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, невірно надано оцінку обставин справи.

Апелянт наголосив, що відповідно до інтегрованої картки платника податків в ІС "Податковий блок" за кодом платежу 71040000 (єдиний внесок, для фізичних осіб-підприємців, у т.ч. які обрали спрощену систему оподаткування та осіб які проводять незалежну професійну діяльність) ОСОБА_1 обліковується недоїмка зі сплати єдиного внеску за 4 квартал 2018 року та 1-2 квартал 2019 року.

Також зверну увагу суду на те, що саме 02 вересня 2019 року прийнято рішення про припинення підприємницької діяльності позивача, а не в 2003 році, як стверджує останній.

Позивач подав до суду відзив, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, оскільки відповідно до розпорядження Броварської районної державної адміністрації Київської області від 25 лютого 2003 року №121 припинено підприємницьку діяльність, а тому нарахування недоїмки зі сплати єдиного внеску за 2018-2019 роки є помилковим.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи Головним управлінням ДПС у Київській області прийнято рішення від 16 грудня 2021 року №7 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким до ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 1593,12 грн. та нараховано пеню у розмірі 1056,88 грн за період з 22 січня 2019 року по 09 вересня 2019 року.

Вважаючи протиправним оскаржуване рішення позивач звернувся до суду з позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що рішенням суду у справі №320/2473/20 встановлено обставину припинення позивачем підприємницької діяльності 25 лютого 2003 року та скасовано податкові вимоги від 29 квітня 2019 року №Ф-14612-51У та від 14 серпня 2019 року №Ф-14612-51, а тому підстави для нарахування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату грошових зобов`язань відсутні.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08 липня 2010 року № 2464-VI.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" платниками єдиного внеску є зокрема фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", платник єдиного внеску зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно з ч. 7 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Статтею 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" передбачено, що у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею (ч. 2).

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів (ч. 3).

На суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу (ч. 10).

За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штраф у розмірі 20 % своєчасно не сплачених сум (п. 2 ч. 11).

Згідно з 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив про те, що відповідно до інтегрованої картки платника податків в ІС "Податковий блок" за кодом платежу 71040000 (єдиний внесок, для фізичних осіб-підприємців, у т.ч. які обрали спрощену систему оподаткування та осіб які проводять незалежну професійну діяльність) ОСОБА_1 обліковується недоїмка зі сплати єдиного внеску за 4 квартал 2018 року та 1-2 квартал 2019 року.

Також апелянт наголосив на тому, що відповідно до бази даних інформаційної системи ДПС ФОП ОСОБА_1 перебував на податковому обліку, як фізична особа-підприємець з 19 листопада 2001 року по 02 вересня 2019 року, водночас саме 02 вересня 2019 року прийнято рішення про припинення підприємницької діяльності.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 28 липня 2021 року по справі № 320/4273/20 за позовом ОСОБА_1 до Бориспільського міжрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправними та скасування вимог, постанов, позовні вимоги задоволено частково, визнано протиправними та скасовано вимоги Головного управління ДФС у Київській області про сплату боргу (недоїмки) від 29 квітня 2019 року №Ф-14612-51У в сумі 2457,18 грн., від 14 серпня 2019 року №Ф-14612-51 в сумі 7965,54 грн.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2021 року у справі №320/4273/20, апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області залишено без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 липня 2021 року без змін.

Як встановлено рішенням Київського окружного адміністративного суду від 28 липня 2021 року по справі №320/4273/20 до вимоги від 14 серпня 2019 року №Ф-14612-51 увійшла заборгованість з ЄСВ ОСОБА_1 : за ІV квартал 2018 року, за І квартал 2019 року та за ІІ квартал 2019 року.

Крім того вищезазначеним рішенням встановлено, що розпорядженням Бориспільської районної державної адміністрації Київської області від 25 лютого 2003 року №121 державну реєстрацію підприємницької діяльності ОСОБА_1 скасовано. Листом від 30 березня 2020 року №14966/Д-8223/19.1.2 Міністерство юстиції України повідомило ОСОБА_1 про те, що включення відомостей про останнього, як фізичну особу-підприємця 02 вересня 2019 року є помилковим, оскільки підприємницька діяльність позивача була припинена 25 лютого 2003 року у порядку, визначеному Положенням про державну реєстрацію суб`єктів підприємницької діяльності, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 1998 року №740 (втратила чинність з 01 липня 2004 року згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2003 року №1821).

Отже враховуючи встановлені обставини, доводи апелянта про те, що лише 02 вересня 2019 року прийнято рішення про припинення підприємницької діяльності позивача у зв`язку з чим за ОСОБА_1 обліковується недоїмка зі сплати єдиного внеску за 4 квартал 2018 року та 1-2 квартал 2019 року є помилковими, оскільки вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 29 квітня 2019 року №Ф-14612-51У та від 14 серпня 2019 року №Ф-14612-51 визнані протиправними та скасовані (рішенням у справі №320/2473/20). Крім того судом встановлено, що у спірний період позивач не здійснював підприємницьку діяльність, а тому підстави для нарахування штрафних санкцій та пені за несвоєчасну сплату грошових зобов`язань є протиправним.

Крім іншого, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя Н.М. Єгорова

Судді А.Ю. Коротких

Є.В. Чаку