Справа № 160/2671/23
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2023-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 липня 2023 року Справа № 160/2671/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
13.02.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, в якій позивач, з урахування уточненої позовної заяви, просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком по списку №1 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про яке він був поінформований листом від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за №0400-010305-8/104158 від 12.10.2022;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу позивача на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 період роботи з 25.08.1999р. по 31.01.2000р. на підставі листа від 23.04.2003р. №003/07-1-92 про розповсюдження дії наказу про атестацію робочих місць за умовами праці ВАТ «ДМЗ ім. Петровського» від 25.08.1994р. №254 до 31.01.2000р., узгодженого Головним Державним експертом Дніпропетровської області з умов праці ОСОБА_2 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу позивача на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 період роботи з 02.02.2005р. по 29.01.2006р. на підставі листа від 18.01.2006р. №003/07-1-17 про розповсюдження дії наказу про атестацію робочих місць за умовами праці ВАТ «ДМЗ ім. Петровського» від 01.02.2000р. №48 до 30.04.2006р., узгодженого Головним Державним експертом Дніпропетровської області з умов праці ОСОБА_2 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком по Списку №1 з 06.03.2022р. відповідно до заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії, поданої до Чечелівського відділу обслуговування громадян Пенсійного фонду України 03.06.2022р., та на підставі наявності у позивача більше 10 років стажу на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області поновити виплату ОСОБА_1 пенсії 01.08.2022 року по теперішній час;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повернути на поточний рахунок ОСОБА_1 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_1 перераховані з нього до Пенсійного фонду України кошти у розмірі 964,72 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.02.2023 року вказана позовна заява залишена без руху та позивачеві надано строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову шляхом подання до суду: уточненої позовної заяви та її копій відповідно до кількості осіб, що беруть участь у справі, в якій зазначити ідентифікаційний код відповідача в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти, номери засобів зв`язку відповідача та викласти в ній позовні вимоги щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області поновити виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.08.2022 року по теперішній час відповідно до ч.1 ст.5 КАС України; оригіналу документа про доплату судового збору за подання до суду адміністративного позову у розмірі 1073,60грн; належним чином завірених копій документів, долучених до позовної заяви, для суду та відповідача.
На виконання вимог ухвали суду від 27.02.2023 року, позивачем 28.04.2023 року надано до суду: документ про доплату судового збору за подання до суду адміністративного позову у розмірі 1073,60грн, належним чином завірені копії документів, долучених до позовної заяви, для суду та відповідача, а також уточнену позовну заяву.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.05.2023 року продовжено строк на усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії на десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, в частині усунення недоліків цього позову шляхом подання до суду: уточненої позовної заяви та її копій відповідно до кількості осіб, що беруть участь у справі, в якій викласти позовні вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області поновити виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.08.2022 року по теперішній час відповідно до ч.1 ст.5 КАС України, а також в якій чітко зазначити які саме дії чи рішення відповідача позивач просить визнати протиправним (ми).
На виконання вимог ухвали суду від 15.05.2023 року, позивачем 12.06.2023 року було усунуто означені недоліки позовної заяви та подано уточнену позовну заяву.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.06.2023 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 та відкрито провадження в адміністративній справі №160/2671/23 за цією позовною заявою, а також призначено цю справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами з 05.07.2023 року і встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
Також вказаною ухвалою суду від 19.06.2023р. витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області завірену належним чином копію пенсійної справи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), в тому числі копії рішень пенсійного органу, що були прийняті за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 від 03.06.2022р., як спочатку про задоволення заяви і призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком№1, так і прийняте в подальшому про відсутність підстав для призначення такої пенсії, із зазначенням якими саме пенсійними органами такі рішення приймалися.
Також 25.07.2023р. відповідачем разом із відзивом надано на виконання вимог ухвали суду від 19.06.2023р. завірену належним чином копію пенсійної справи ОСОБА_1 .
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 03.06.2022р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві визначено органом, уповноваженим розглянути вказану заяву позивача.
За результатами розгляду вищевказаної заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії від 03.06.2022р. Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві прийнято рішення про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 з 06.03.2022р.
Після цього електронна пенсійна справа ОСОБА_1 була повернута до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії тобто до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
З огляду на наведене, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області проведено перерахунок стажу позивача, в тому числі і пільгового за Списком №1, внаслідок чого загальний страховий стаж роботи ОСОБА_1 становить - 32 роки 2 місяці 7 днів, в тому числі, пільговий стаж роботи за Списком №1 - 9 років, при цьому до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 за Списком №1 відповідачем не зараховано періоди роботи позивача з 25.08.1999р. по 31.01.2000р. та з 01.02.2005р. по 29.01.2006р., що підтверджується розрахунком стажу позивача, який мститься в матеріалах його пенсійної справи.
Розпорядженням Відділу перерахунків пенсій №1 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 16.08.2022р. припинено виплату пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю права на пенсію.
23.09.2023 року ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу з заявою щодо надання письмового роз`яснення підстав прийняття вищезазначеного рішення та пояснення відносно того, яким чином розрахована сума переплати.
Листом від 12.10.2022р. №0400-010305-8/104158, отриманим позивачем 05.11.2022р., Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило ОСОБА_1 про те, що відповідачем було проведено контроль правильності обчислення пільгового стажу роботи позивача, в ході якого з`ясовано, що згідно з наданими документами (даними трудової книжки, реєстру застрахованих осіб, атестації робочих місць) загальний страховий стаж роботи ОСОБА_1 становить - 32 роки 2 місяці 7 днів, а пільговий стаж роботи за Списком №1 становить - 9 років, у зв`язку із чим позивач не має права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», так як у нього відсутній необхідний пільговий стаж роботи, визначений абзацом першим пунктом першим частини 2 статті 114 Закону №1058-ІV.
03.11.2022 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із скаргою, в якій просив надати письмове роз`яснення на підставі чого прийняте вищезазначене рішення та у випадку відсутності ґрунтовної підстави відмінити його; повернути на його рахунок безпідставно списані з нього на користь Пенсійного фонду України кошти у сумі 964,74грн; поновити йому виплату заробленої у законний спосіб пенсії, а також повернути йому борг з невиплаченої пенсії, який накопичився з 01.08.2022р.
Не погодившись з діями і рішеннями відповідача щодо не зарахування до пільгового стажу роботи позивача за Списком №1 спірних періодів роботи, а також щодо припинення виплати позивачеві раніше призначеної пенсії і зобов`язання його повернути ті кошти, що були виплачені, ОСОБА_1 , звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положеннями ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України встановлено, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Надане вищевказаною статтею право деталізоване у Законах України від 05.11.1991 року №1788-XII«Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон№1788) та від 09.07.2003 року №1058-IV«Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058).
Закон України «Про пенсійне забезпечення» відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій, спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих; та гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.
Статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено порядок на умови призначення пенсій за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку.
Частиною 1 статті 114 Закону №1058-IV встановлено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Згідно з абз.1 п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Тобто, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є належність його професії, посади до пільгової, тобто до Списку №1 в даному випадку, та підтвердження шкідливих умов праці за результатами проведеної атестації робочого місця, а також наявність достатньої кількості пільгового стажу на таких роботах та досягнення відповідного віку, встановленого законом.
Відповідно до ст.62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 48 Кодексу законів про працю України також встановлено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Відповідно до п.10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93р. №637.
Пунктами 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі Порядок №637), встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Згідно з абз.1 п.3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Так, у разі якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі №439/1148/17.
За приписами пункту 4.2 Порядку №383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
Згідно з п.4.3 Порядку №383 у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.
Пунктом 4.4 Порядку №383 передбачено, що у разі якщо атестація була вперше проведена після 21.08.97, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.92, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.
Пунктом 10 Порядку №383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.
Як слідує з трудової книжки серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 , копія якої міститься в матеріалах справи, у спірні періоди позивач працював у ВАТ «Дніпровський металургійний завод ім. Петровського» на наступних посадах (записи №№15-20):
09.10.1997 року прийнятий в електроремонтний цех електромонтером по ремонту та обслуговуванню електрообладнання дільниці по ремонту електрообладнання основних металургійних цехів (доменний, сталеплав, прокатних) 3 розряду (наказ №265/1 від 09.10.1997р.);
01.04.1998 року присвоєний 4 розряд в тій же професії (розпорядження №22 від 25.03.1998р.);
01.10.2001 року - присвоєний 5 розряд в тій же професії (розпорядження №65 від 20.09.2001р.);
01.07.2003 року переведений в той самий цех електромонтером по ремонту і обслуговуванню електрообладнання дільниці по ремонту електрообладнання цехів: доменного; киснево-конверторного; прокатних №1 та №2 (усі види ремонтів) 6 розряду (розпорядження №55 від 27.06.2003р.);
01.05.2006 року переведений там же електромонтером по ремонту та обслуговуванню електрообладнання (зайнятий ремонтом обладнання у місцях його установки на дільницях (робочих місцях) діючих виробництв, основні працівники яких користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1) ділянці з ремонту електроустаткування цехів доменного; киснево-конверторного; прокатних №1 та №2 (усі види ремонтів) 6 розряду (розпорядження №39-а від 26.04.2006р.);
01.04.2008 року переведений майстром по ремонту основного металургійного обладнання дільниці по ремонту електрообладнання цехів: доменного, киснево-конверторного; прокатних №1 та №2, електроремонтного цеху (наказ №669/к від 10.04.2008р.;
22.01.2010 року звільнений за власним бажанням, ст.38 КЗпП України (розпорядження №8/1 від 22.01.2010р.).
Крім того, відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 02.06.2022р. №16.4/116, виданої ПАТ «Дніпровський металургійний завод», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повний робочий день працював у Дніпропетровському металургійному заводі імені Петровського:
з 09.10.1997р. по 15.01.2003р., років - 05, місяців - 03, днів - 06, (Відпустка без збереження заробітної плати: 2003р. - січень -1 день - виключається з пільгового трудового стажу), у виробництві: (доменне, сталеливарне, прокатне) Металургійне виробництво (чорні метали), в якості: електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування дільниці з ремонту електрообладнання основних металургійних цехів (доменного, сталеливарного, прокатних) електроремонтного цеху, як робітники ремонтних служб, зайняті ремонтом обладнання в місцях його установки на ділянках (робочих місцях) діючих виробництв, де основні робітники, які ведуть технологічний процес, користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1: слюсарі-ремонтники, електрогазозварники, електрозварники ручного зварювання, електромонтери по ремонту та обслуговуванню електрообладнання, 1030100а- 1753а, 1030200а-1753а, 1030300а-1753а, що передбачено Списком №1, розділом - III, підрозділами - 1, 2, 3, пунктом - а, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994р. № 162. Підставою надання вказаної інформації слугувала: особова картка ф. П-2, штатний розклад, особові рахунки з нарахування заробітної плати, Постанова Кабінету Міністрів України от 11.03.1994р. № 162.
з 16.01.2003р. по 30.06.2003р., років - 00, місяців - 05, днів - 15, у виробництві: Чорна металургія (доменне, прокатне, сталеливарне, виробництва), в якості: електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування дільниці з ремонту електрообладнання основних металургійних цехів (доменного, сталеливарного, прокатних) електроремонтного цеху, як робітники ремонтних служб, зайняті ремонтом устаткування в місцях його встановлення на дільницях (робочих місцях) діючих виробництв, основні робітники яких користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1: електрогазозварники, електрозварники ручного зварювання, електромонтери по ремонту та обслуговуванню електрообладнання, слюсарі-ремонтники, що передбачено Списком № 1, розділом - III, підрозділами - 1,2,3, пунктом - а, позиціями 3.1 а-3, 3.2а-3, 3.3а-3б, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003р. № 36. Підставою надання вказаної інформації слугувала: особова картка ф. П-2, штатний розклад, особові рахунки з нарахування заробітної плати, Постанова Кабінету Міністрів України від 16.01.2003р. № 36.
з 01.07.2003р. по 30.04.2006р., років - 02, місяців - 10, днів - 00, у виробництві: Чорна металургія (доменне, прокатне, сталеливарне, виробництва), в якості: електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування дільниці з ремонту електрообладнання цехів: доменного, киснево-конверторного, прокатних №№1,2 (всі види ремонтів) електроремонтного цеху, як робітники ремонтних служб, зайняті ремонтом устаткування в місцях його встановлення на дільницях (робочих місцях) діючих виробництв, основні робітники яких користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1: електрогазозварники, електрозварники ручного зварювання, електромонтери по ремонту та обслуговуванню електрообладнання, слюсарі-ремонтники, що передбачено Списком № 1, розділом - III, підрозділами - 1,2,3, пунктом - а, позиціями 3.1а-3, 3.2а-3, 3.3а-3б, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003р. № 36. Підставою надання вказаної інформації слугувала:: особова картка ф. П-2, штатний розклад, особові рахунки з нарахування заробітної плати, Постанова Кабінету Міністрів України від 16.01.2003р. № 36.
Також у вказаній довідці зазначено, що у 1993-1994р.р. на заводі вперше проведена атестація робочих місць за умовами праці. Підсумки атестації затверджені постановою дирекції та профспілкового комітету заводу 25.08.1994р. №254 і узгоджені Головним Держекспертом Дніпропетровської області за умовами праці ОСОБА_2 19.01.1999р. Лист від 23.04.2003р. № 003/07-1-92 про розповсюдження дії наказу про атестацію робочих місць за умовами праці ВАТ «ДМЗ ім. Петровського» від 25.08.1994р. №254 до 31.01.2000р., узгоджений Головним Держекспертом Дніпропетровської області за умовами праці ОСОБА_2 . У 1999-2000р.р. на заводі проведена атестація робочих місць за умовами праці. Підсумки атестації затверджені наказом генерального директора заводу №48 від 01.02.2000р. і узгоджені Головним Держекспертом Дніпропетровської області за умовами праці ОСОБА_2 11.02.2000р. Лист від 18.01.2006р. №003/07-1-17 про розповсюдження дії наказу про атестацію робочих місць за умовами праці ВАТ «ДМЗ ім. Петровського» від 01.02.2000р. №48 до 30.04.2006р., узгоджений з Головним Держекспертом Дніпропетровської області за умовами праці ОСОБА_2 . У 2005-2006рр. на заводі проведена атестація робочих місць за умовами праці. Підсумки атестації затверджені наказом керуючого санацією - генерального директора заводу №31 від 30.01.2006р. і узгоджені Головним Держекспертом Дніпропетровської області за умовами праці ОСОБА_2 31.01.2006р.
Крім цього у довідці зазначено, що Дніпропетровський металургійний завод імені Петровського реорганізовано у орендне підприємство Дніпропетровський металургійний завод імені Петровського. Підстава: Договір оренди від 13.11.1992р. № Д1515 і Статут підприємства. Орендне підприємство Дніпропетровський металургійний завод імені Петровського реорганізовано у відкрите акціонерне товариство «дніпропетровський металургійний завод імені Петровського». Підстава: Свідоцтво про державну реєстрацію від 25.04.1997р. № 398 і Статут ВАТ «ДМЗ імені Петровського». Відкрите акціонерне товариство «дніпропетровський металургійний завод імені Петровського» реорганізовано у публічне акціонерне товариство «ЄВРАЗ-дніпропетровський металургійний завод імені Петровського». Підстава: Свідоцтво про державну реєстрацію від 02.11.2010р. Серія А01 № 061634. Статут ПАТ «ЄВРАЗ-ДМЗ імені Петровського». Публічне акціонерне товариство «ЄВРАЗ-дніпропетровський металургійний завод імені Петровського» перейменовано у приватне акціонерне товариство «ЄВРАЗ-дніпровський металургійний завод». Підстава: протокол загальних зборів акціонерів пат «ЄВРАЗ-ДМЗ імені Петровського» від 28.04.2016р. Статут ПРАТ «ЄВРАЗ-ДМЗ». Приватне акціонерне товариство «ЄВРАЗ-дніпровський металургійний завод» змінено на приватне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний завод». Підстава: протокол загальних зборів акціонерів ПАТ «ЄВРАЗ-ДМЗ» від 23.04.2018р. Статут ПАТ«ДМЗ».
Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162 затверджено Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Список № 1).
Розділом III, підрозділами - 1, 2, 3, пунктом а шифр 1030100а-1753а, 1030200а-1753а, 1030300а-1753а визначено що до списку №1 віднесено категорію: робітники ремонтних служб, зайняті ремонтом устаткування в місцях його установки на дільницях (робочих місцях) діючих виробництв, де основні робітники, які ведуть технологічний процес, користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1: слюсарі-ремонтники, електрогазозварники, електрозварники ручного зварювання, електромонтери по ремонту і обслуговуванню електроустаткування.
Аналогічні норми закріплено постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36.
Отже, професія позивача належить до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Крім того, відповідачем дане не заперечується.
Як встановлено судом, підставою для не зарахування відповідачем до пільгового стажу за Списком №1 періодів роботи позивача з 25.08.1999р. по 31.01.2000р. та з 02.02.2005р. по 29.01.2006р. при здійсненні перерахунку його стажу слугувало те, що цей період є періодом перерви в атестації його робочого місця.
Однак, суд не погоджується з такою позицією відповідача, з огляду на наступне.
Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України 01 серпня 1992 року №422 (далі - Порядок №442), та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).
Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.
Згідно з пунктом 4 Порядку № 442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.
Так, згідно з статтею 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено адміністративну відповідальність керівників суб`єктів господарювання.
Порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
У разі, якщо не проведення атестації мало своїм наслідком заподіяння шкоди здоров`ю працівнику, керівник підприємства може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за статтею 271 Кримінального кодексу України.
Атестація робочих місць відповідно до Порядку № 442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.
За змістом пунктів 8 та 9 Порядку № 442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.
Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.
При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №1 чи Списку 2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку №442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.
Таким чином, несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадина його конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах.
Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.
З урахуванням викладеного, непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника, при цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
Правова позиція щодо необхідності включення до пільгового стажу періоду роботи на посадах, що надають право на призначення пенсії на пільгових умовах, у випадках порушення термінів проведення чергової атестації підприємством-роботодавцем неодноразово висвітлювалась Верховним Судом.
Зокрема, у постанові від 16.09.2014 року (справа №21-307а14) Верховний Суд зазначив, що аналіз положень Порядку проведення атестації та розроблених на виконання цієї постанови Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 року № 41, дає підстави вважати, що якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.
Матеріалами справи підтверджено, що первинну атестацію робочого місця за професією (посадою), яку на той час займав ОСОБА_1 , було проведено відповідно до постанови дирекції та профспілкового комітету заводу 25.08.1994р. №254, що узгоджена Головним Держекспертом Дніпропетровської області за умовами праці ОСОБА_2 19.01.1999р., при цьому, в подальшому цю атестацію подовжено на підставі листа від 23.04.2003р. № 003/07-1-92 про розповсюдження дії наказу про атестацію робочих місць за умовами праці ВАТ «ДМЗ ім. Петровського» від 25.08.1994р. №254 до 31.01.2000р., узгодженого Головним Держекспертом Дніпропетровської області за умовами праці ОСОБА_2 ..
Наказом генерального директора заводу №48 від 01.02.2000р., узгодженим Головним Держекспертом Дніпропетровської області за умовами праці ОСОБА_2 11.02.2000р., було повторно проведено атестацію робочого місця позивача, при цьому, в подальшому цю атестацію подовжено на підставі листа від 18.01.2006р. №003/07-1-17 про розповсюдження дії наказу про атестацію робочих місць за умовами праці ВАТ «ДМЗ ім. Петровського» від 01.02.2000р. №48 до 30.04.2006р., узгодженого з Головним Держекспертом Дніпропетровської області за умовами праці ОСОБА_2 .
Наказом керуючого санацією - генерального директора заводу №31 від 30.01.2006р., узгодженим Головним Держекспертом Дніпропетровської області за умовами праці ОСОБА_2 31.01.2006р., було проведено подальшу атестацію робочого місця позивача.
Отже, результати атестації робочого місця позивача за умовами праці були в установленому порядку продовжені на весь міжатестаційний спірний період та робоче місце позивача «електромонтери по ремонту і обслуговуванню електроустаткування» за умовами та характером праці в цей період під час проведення чергової атестації не змінювалось, що підтверджено результатами наступних атестацій робочих місць.
Водночас, матеріали справи не містять доказів того, що після закінчення п`ятирічного строку дії результатів первинної атестації цього робочого місця, проведеної 25.08.1994р., з урахуванням продовження атестації на підставі листа Дніпропетровської обласної державної експертизи та умов праці від 25.08.1994р. №254 до 31.01.2000р., а також після затвердження чергової атестації 01.02.2000р, з урахуванням продовження її дії на підставі листа Дніпропетровської обласної державної експертизи та умов праці від 01.02.2000р. №48 до 30.04.2006р, а також після затвердження чергової атестації 30.01.2006р. умови праці робочого місця за професією, посадою «електромонтери по ремонту і обслуговуванню електроустаткування», яку обіймав позивач, змінювались, що відповідачем не спростовано.
За наведених обставин, суд дійшов висновку, що періоди роботи позивача з 25.08.1999р. по 31.01.2000р. та з 01.02.2005р. по 29.01.2006р. підлягають зарахуванню до стажу позивача, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.
Таким чином, дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, періодів його роботи з 25.08.1999р. по 31.01.2000р. та з 01.02.2005р. по 29.01.2006р., слід визнати протиправними та, з метою відновлення порушених цими діями відповідача прав позивача, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, періоди його роботи з 25.08.1999р. по 31.01.2000р. та з 01.02.2005р. по 29.01.2006р., та, відповідно, задовольнити позовні вимоги в цій частині.
Крім цього, суд зазначає, що внаслідок протиправного не зарахування відповідачем до пільгового стажу позивача за Списком №1 вищевказаних спірних періодів роботи, пенсійний орган дійшов також помилкового висновку про загальну кількість пільгового стажу позивача за Списком №1 та, відповідно, про відсутність у ОСОБА_1 права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 і прийняв рішення про припинення виплати пенсії позивача.
Так, розпорядженням Відділу перерахунків пенсій №1 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 16.08.2022р. припинено виплату пенсії ОСОБА_1 , з посиланням на відсутність у нього права на пенсію.
Частиною 1 статті 49 Закону №1058-ІV передбачено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:
1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;
2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;
3) у разі смерті пенсіонера;
4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;
5) в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ч.2 ст.49 Закону №1058-ІV поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.
Згідно з ч.3 ст.49 Закону №1058-ІV у разі виявлення недостовірних даних у документах та відомостях, на підставі яких було встановлено та/або здійснюється виплата пенсії, рішенням територіального органу Пенсійного фонду України розмір та підстави для виплати пенсії переглядаються відповідно до цього Закону без урахування таких даних.
Як зазначалося вище, з матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 судом встановлено, що відповідачем було зарахованого до пільгового стажу позивача за Списком №1 лише 9 років.
Однак, зважаючи на встановлення судом протиправності дій відповідача щодо не зарахування до пільгового стажу позивача за Списком №1 спірних періодів роботи та зобов`язання судом відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача за Списком №1 періоди роботи з 25.08.1999р. по 31.01.2000р. та з 01.02.2005р. по 29.01.2006р., загальний пільговий стаж позивача за Списком №1 складає понад 10 років.
При цьому суд зауважує, що матеріали справи не містять відомостей про наявність передбачених ч.1 ст.49 Закону №1058-ІV підстав для припинення виплати пенсії позивачеві, як-то призначення йому пенсії на підставі документів, що містять недостовірні відомості, чи неотримання позивачем призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд тощо.
Таким чином, зважаючи на встановлення судом, що позивач на момент звернення до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії (03.06.2022р.) досяг 50 років та мав загальний страховий стаж 32 роки 2 місяці 7 днів, в тому числі, пільговий стаж роботи за Списком №1 понад 10 років (з урахуванням висновків суду про наявність підстав для зарахування до пільгового стажу позивача за Списком №1 періодів роботи з 25.08.1999р. по 31.01.2000р. та з 01.02.2005р. по 29.01.2006р.), суд доходить висновку, що ОСОБА_1 на момент звернення з такою заявою набув право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 у розумінні приписів абзацу першого пункту першого частини 2 статті 114 Закону №1058-ІV, відтак, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві позивачеві обґрунтовано та на законних підставах було призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 з 06.03.2022р. (з наступного дня після досягнення пенсійного віку), водночас, розпорядженням Відділу перерахунків пенсій №1 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 16.08.2022р. безпідставно та протиправно припинено виплату пенсії ОСОБА_1 , з посиланням на відсутність у нього права на пенсію, отже, це розпорядження відповідача є протиправним та підлягає скасуванню.
При цьому суд зазначає, що з матеріалів пенсійної справи встановлено, що відповідачем не приймалося рішення про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, а припинення виплати пенсії позивачеві відбулося саме на підставі вищевказаного розпорядження Відділу перерахунків пенсій №1 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 16.08.2022р.
З огляду на означене, керуючись приписами ч.2 ст.9 КАС України, якими, зокрема, передбачено, що суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, а також враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне вийти за межі заявлених позовних вимог і визнати протиправним та скасувати саме розпорядження Відділу перерахунків пенсій №1 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 16.08.2022р. про припинення виплати пенсії ОСОБА_1 , оскільки саме такий спосіб захисту порушеного права позивача у даному випадку є належним та це необхідне для ефективного захисту цього порушеного права.
Зважаючи на визнання судом протиправним та скасування вищевказаного розпорядження Відділу перерахунків пенсій №1 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 16.08.2022р. про припинення виплати пенсії ОСОБА_1 , суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення частини позивних вимог ОСОБА_1 щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області поновити виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.08.2022 року, оскільки, як встановлено судом, виплата такої пенсії була безпідставно та протиправно припинена.
Натомість, суд не знаходить підстав для задоволення частини позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання протиправним та скасування рішення відповідача про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 та про зобов`язання відповідача призначити позивачеві пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 з 06.03.2022р., оскільки судом було встановлено, що рішення про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідачем не приймалося і в матеріалах пенсійної справи таке рішення відсутнє, а припинення виплати позивачеві пенсії відбулося безпосередньо на підставі вищевказаного розпорядження Відділу перерахунків пенсій №1 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 16.08.2022р. про припинення виплати пенсії ОСОБА_1 , яке визнане судом протиправним і скасоване, із подальшим зобов`язанням відповідача відновити позивачеві виплату пенсії, яка була призначена рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з 06.03.2022р., що після скасування розпорядження Відділу перерахунків пенсій №1 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 16.08.2022р. про припинення виплати пенсії ОСОБА_1 фактично відновлює свою дію і, відповідно, повторно зобов`язувати пенсійний орган призначити позивачеві пенсію з 06.03.2022р. підстави відсутні, бо право позивача на такі пенсійні виплати поновлене шляхом зобов`язання відповідача поновити здійснення таких виплат.
Відповідно до ч.1 ст.50 Закону №1058-IV суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 року №6-4 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.05.2003 року за №374/7695 (далі Порядок №6-4).
Пунктом 3 Порядку №6-4 встановлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії (додаток 1).
Згідно з п.4 Порядку №6-4 у разі припинення виплати пенсії відповідно до частини першої статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» решта переплати пенсії, що стягувалася за рішенням територіального органу Пенсійного фонду України, або суми пенсії, виплачені надміру внаслідок рахункової помилки, у випадку відмови пенсіонера від добровільного повернення виплачених сум стягуються в судовому порядку.
Зі змісту зазначених норм Закону №1058-ІV та Порядку №6-4 слідує, що утримання надміру виплачених сум пенсій можливе лише за двох умов, а саме: зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних.
Таким чином, діючим законодавством визначаються дві самостійні підстави для відшкодування зайво сплаченої пенсії, кожна з яких визначає суб`єкта, на якого покладається такий обов`язок в залежності від того, хто із цих суб`єктів вчинив відповідні дії, що призвели до такої зайвої сплати.
При цьому відповідальність може бути покладена на громадянина на підставі ч.1 ст.50 Закону №1058-IV виключно в наслідок зловживання з боку пенсіонера, яке може полягати, зокрема, в поданні ним документів з явно неправильними відомостями. Тобто, умовою є свідомі, активні та навмисні дії з боку пенсіонера, які призвели до надмірної виплати йому пенсії.
Однак, судом встановлено, що позивач таке право набув і рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві позивачеві обґрунтовано та на законних підставах було призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 з 06.03.2022р.
Як визначено статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
З огляду на наведене у сукупності, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Водночас, ч.3 ст.139 КАС України встановлено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду з цією позовною заявою у загальному розмірі 1073,60грн., підлягають відшкодуванню на користь останнього пропорційно частині задоволених позовних вимог шляхом стягнення з відповідач за рахунок бюджетних асигнувань останнього суми коштів у розмірі 1610,40грн.
Керуючись ст. ст. 72-74, 77, 241-246, 250, 260-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, періодів його роботи з 25.08.1999р. по 31.01.2000р. та з 01.02.2005р. по 29.01.2006р.
Визнати протиправним та скасувати розпорядження Відділу перерахунків пенсій №1 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 16.08.2022р. про припинення виплати пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: О.М. Турова