Справа № 380/7447/23
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2024-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань відводу

28 лютого 2024 рокуЛьвівСправа № 380/7447/23 пров. № Н-А/857/13323/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Іщук Л.П.,

Обрізка І.М.,

секретаря судового засідання Демчик Л.Р.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові заяву ОСОБА_1 представника Різника Романа Васильовича про відвід судді Восьмого апеляційного адміністративного суду Обрізка І.М. у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2023 року у справі за апеляційною скаргою Виконавчого комітету Львівської міської ради на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 червня 2023 року у справі № 380/7447/23 за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Львівської міської ради про визнання протиправними дій, скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

11.04.2023 ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Виконавчого комітету Львівської міської ради, просив: - визнати протиправними дії виконавчого комітету Львівської міської ради з прийняття рішення №270 «Про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень на реконструкцію гр. ОСОБА_2 зблокованої нежитлової будівлі котеджу №1 у житлову одиницю (квартиру АДРЕСА_1 » після спливу 10 робочих днів з дня реєстрації звернення громадянина ОСОБА_2 від 08.02.2023, що зареєстроване в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва за номером АМ01:3808-6076-4998-9883; - визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 21.03.2023 №270 «Про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень на реконструкцію гр. ОСОБА_2 зблокованої нежитлової будівлі котеджу №1 у житлову одиницю (квартиру АДРЕСА_2 ) на АДРЕСА_3 ».

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20 червня 2023 року позов задоволено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2023 року у справі № 380/7447/23 задоволено апеляційну скаргу Виконавчого комітету Львівської міської ради, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 червня 2023 року у справі № 380/7447/23 скасовано та в задоволенні позову ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Львівської міської ради про визнання протиправними дій, скасування рішення відмовлено.

ОСОБА_3 , представник Різника Романа Васильовича подав заяву про перегляд постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2023 року у справі № 380/7447/23 за нововиявленими обставинами.

28.02.2024 судом апеляційної інстанції зареєстрована заява ОСОБА_1 представника Різника Романа Васильовича про відвід судді Восьмого апеляційного адміністративного суду Обрізка І.М., яка мотивована тим, що суддя Обрізко Ігор Михайлович є суддею-доповідачем у справі № 380/14356/23 за позовом ОСОБА_4 до Виконавчого комітету Львівської міської ради про визнання протиправними дій, яка є подібною до поточної справи. Вважає, що є підстави вважати упередженим суддю Обрізка Ігоря Михайловича, так як його думка з приводу того, яке рішення необхідно прийняти у поточній справі може бути сформована за аналогією у справі № 380/14356/23, яка розглядається під його головуванням у письмовому провадженні без виклику сторін. Зауважує, що підставою для відводу не обов`язково має бути доведений факт необ`єктивності чи заінтересованості судді. Згідно з зазначеними нормами, унеможливлюється участь судді у розгляді справи за наявності в учасника судового розгляду будь-яких сумнівів щодо його неупередженості.

В судовому засіданні 28.02.2024 заслухано думку сторін щодо поданої заяви.

Вирішуючи подану заяву, суд апеляційної інстанції виходить з таких підстав.

Підстави для відводу (самовідводу) судді передбачені статтями 36, 37 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відвід повинен бути вмотивованим (частина 3 статті 39 КАС України).

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частиною 1 статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі «Білуха проти України» зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Як зазначено Великою Палатою Верховного Суду у ухвалі 10 лютого 2021 року у справі №9901/224/20 головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. ЄСПЛ зазначає, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими» (рішення ЄСПЛ від 9 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine), заява № 33949/02).

У пункту 105 рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) Суд зазначив, що між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення ЄСПЛ у справі «Kyprianou v. Cyprus», заява №73797/01, п. 119). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію може надати вимога об`єктивної безсторонності (див. рішення ЄСПЛ у справі «Pullarv. The United Kingdom», заява №22399/93, п.32).

При цьому, жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість (безсторонність) судді».

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має встановлюватися згідно з:

«об`єктивним критерієм», який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

«суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи, і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Надаючи оцінку об`єктивності судді під час вчинення ним процесуальних дій, необхідно виходити з таких критеріїв: чи вільний суддя під час виконання ним своїх обов`язків від будь-яких заходів впливу; чи сприяє його поведінка у судовому процесі та за стінами суду підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі; чи вчинялись суддею дії, які можуть стати приводом для позбавлення його права брати участь у судовому засіданні та приймати рішення у справах.

Водночас відповідно до частини 4 статті 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Висновки або позиції суддів, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя і у протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому.

Неможливість для учасника справи заявити відвід з підстав незгоди з рішенням або окремою думкою судді в інших справах чи висловленою публічно думкою судді щодо того чи іншого юридичного питання обґрунтовується необхідністю дотримання одного з найважливіших принципів судочинства - nemo iudex in causa sua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, відома правова позиція яких не влаштовує учасника справи.

Враховуючи вказане, суд апеляційної інстанції відхиляє твердження представника позивача щодо існування обставин, які викликають сумніви в неупередженості та об`єктивності судді Восьмого апеляційного адміністративного суду Обрізка І.М., з предмета і меж перегляду в цій справі не можна простежити будь-яку залежність чи взаємозв`язок, що прямо чи опосередковано ілюстрував би упередженість або необ`єктивність судді Обрізка І.М., наведені позивачем обставини не підтверджують особисту зацікавленість судді Обрізка І.М. в результатах розгляду справи, не є за законом прямою та безумовною підставою до відводу судді, а тому заяву Керода Романа Петровича представника Різника Романа Васильовича про відвід судді Восьмого апеляційного адміністративного суду Обрізка І.М. у справі № 380/7447/23 слід визнати необґрунтованою.

Відповідно до абзацу 2 частини 4 статті 40 КАС України якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Керуючись статтями 36, 37, 39, 40, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву Керода Романа Петровича представника Різника Романа Васильовича про відвід судді Восьмого апеляційного адміністративного суду Обрізка І.М. у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2023 року у справі № 380/7447/23 визнати необґрунтованою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді Л. П. Іщук
І. М. Обрізко

Повне судове рішення оформлене суддею-доповідачем 01.03.2024 згідно з ч.3 ст.321 КАС України