Справа № 620/7197/23
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2024-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/7197/23 Суддя (судді) першої інстанції: Бородавкіна С.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Файдюка В.В.,

суддів: Епель О.В.,

Мєзєнцева Є.І.,

При секретарі: Масловській К.І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - ГУПФ України в Чернігівській області, відповідач), у якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови йому у нарахуванні та виплаті пенсії з 01.02.2020 згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 30.03.2023 №ФЧ60689/І, складеної на виконання рішення Чернігівського ОАС від 17.10.2022;

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови йому у нарахуванні та виплаті пенсії з 01.02.2021 згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 30.03.2023 №ФЧ60689/ІІ, складеної на виконання рішення Чернігівського ОАС від 17.10.2022;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату нарахованої йому пенсії по інвалідності з 01.02.2022 по 31.01.2021 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 30.03.2023 №ФЧ60689/І у розмірі 80% від розміру грошового забезпечення, без обмежень її максимального розміру, з урахуванням проведених виплат;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату нарахованої йому пенсії по інвалідності з 01.02.2021 по 31.01.2022 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 30.03.2023 №ФЧ60689/ІІ у розмірі 80% від розміру грошового забезпечення, без обмежень її максимального розміру, з урахуванням проведених виплат.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 липня 2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено у повному обсязі.

Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області в проведенні ОСОБА_1 перерахунку розміру раніше призначеної пенсії на підставі оновлених довідок ІНФОРМАЦІЯ_1 від 30.03.2023 №ФЧ60689/І, №ФЧ60689/ІІ.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01 лютого 2020 року та 01 лютого 2021 року на підставі оновлених довідок ІНФОРМАЦІЯ_1 від 30.03.2023 №ФЧ60689/І, №ФЧ60689/ІІ, без обмеження максимальним розміром, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 80% від відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум.

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду із заявою в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України та просить:

- визнати протиправними дії відповідача на виконання рішення суду від 06.07.2023 по справі №620/7197/23;

- зобов`язати відповідача у місячний строк з дня набрання чинності ухвали суду повідомити суд про результати вжитих заходів на виконання рішення суду від 06.07.2023 по справі №620/7197/23.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2023 року заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності - залишено без задоволення.

При цьому, суд першої інстанції вказав, що індексація, як і доплата інваліду війни 2 групи, не пов`язана з виконанням рішення суду у справі №620/7197/23, її нарахування та виплата має окремі правові та фактичні підстави, які не були предметом розгляду у даній справі.

Не погоджуючись із ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2023 року, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати, а заяву про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 липня 2023 року по справі № 620/7197/23 задовольнити.

На думку апелянта, висновок суду в ухвалі від 30 листопада 2023 року про те, що позивач помилково пов`язує здійснення пенсійним органом індексації його пенсії з 01 березня 2022 року та 01 березня 2023 року з виконанням рішення суду в цій справі суперечить приписам статей 3, 8, 9, 17, 55, 92, 124,129-1,150 Конституції України. Вказує, що нарахування і виплата індексації до пенсії врегульована статтями 3, 8, 9, 48 Конституції України, а також Законом України «''Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб'', постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 « Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році». Нарахування і виплата індексації законодавством України визначена як складова пенсії і не може не враховуватись при нарахуванні виплаті пенсії, про що безпосередньо вказано у приписах постановах Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 і від 24.02.2023 № 168.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.3 ч.1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Приймаючи до уваги, що в суді першої інстанції справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Колегією суддів встановлено, що 17.11.2023 Чернігівським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №620/7197/23, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити дії, викладені у резолютивній частині рішення суду.

На виконання рішення суду відповідачем проведено позивачу перерахунок пенсії.

Відповідно до наданого протоколу перерахунку, з 01.03.2023 підсумок пенсії позивача з надбавками та доплатами склав 25994,98 грн., до виплати - 21466,18 грн. (а.с. 88 зворот).

У зв`язку з наведеним ОСОБА_1 звернувся до суду з даною заявою.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За приписами ч.ч. 2-3 ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Положеннями статті 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

У Рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.

Також, колегія суддів звертає увагу на рішення Європейського суду з прав людини від 15 жовтня 2009 року у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (заява № 40450/04), де в пунктах 46, 48, 51, 53, 54 зазначено, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. Відповідний державний орган, який було належним чином проінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання. Заявникові не можна дорікати за неподання до державної виконавчої служби заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження. Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

Так, з метою належного захисту прав щодо виконання судових рішень законодавцем нормативно врегульовано питання судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах, зокрема, одним із способів судового контролю є порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, регламентований статтею 383 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Частиною 6 статті 383 КАС України передбачено, що за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Так, рішенням суду від 06 липня 2023 року по справі №620/7197/23, яке 16 жовтня 2023 року набрало законної сили, зобов`язано відповідача, в тому числі, здійснити позивачу нарахування та виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром, тобто десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Разом з тим, позивач зазначає, що з 01.03.2023 нарахування та виплату пенсії йому обмежено максимальним розміром.

Так, на виконання постанов Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» та від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» відповідачем проведено позивачу новий перерахунок пенсії.

Відповідно до наданого суду протоколу підсумок пенсії позивача з надбавками та доплатами станом на 01 березня 2023 року склав 25994,98 грн, сума до виплати (з урахуванням максимального розміру) - 21466,18 грн. (а.с. 88 зворот). Різниця в нарахованій сумі пенсії та сумі, яка підлягає до виплати, фактично складається з індексації базового ОСНП за 2022 рік та 2023 рік, доплати інваліду війни 2 групи.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що вказана індексація, як і доплата інваліду війни 2 групи, не пов`язана з виконанням рішення суду у справі №620/7197/23, її нарахування та виплата має окремі правові та фактичні підстави, які не були предметом розгляду у даній справі.

З матеріалів справи вбачається, що питання порядку та умов виплати індексації пенсії відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» та від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» не було поставлено на вирішення суду у справі №620/7197/23 та судом не розглядалося. Відтак, такі обставини не входили в предмет доказування в даній справі та не стосуються порядку виконання прийнятого судового рішення, а фактично складають окремий самостійний предмет позову.

Отже, позивач помилково пов`язує здійснення пенсійним органом індексації його пенсії з 01 березня 2022 року та 01 березня 2023 року з виконанням рішення суду в цій справі.

Враховуючи наведене, вірним є висновок суду, що позивачем не доведено та судом не встановлено обставин вчинення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області протиправних дій чи бездіяльності в частині виконання рішення суду по справі №620/7197/23 щодо проведення перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром (десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність).

При цьому слід зазначити, що незгода з перерахунком пенсії у певному розмірі з 01 року 2023 року є підставою для звернення до суду з новим позовом, а не застосуванням норм статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 383 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено 05 березня 2024 року.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: О.В. Епель

Є.І. Мєзєнцев