Справа № 520/828/24
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2024-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

04 березня 2024 року № 520/828/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 у виготовленні та видачі пенсійного посвідчення, на підставі виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серії 12 ААБ № 753602;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області прийняти від ОСОБА_1 документи на видачу пенсійного посвідчення та видати ОСОБА_1 пенсійне посвідчення на підставі виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серії 12 ААБ №753602.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що дії відповідача щодо відмови у виготовленні та видачі пенсійного посвідчення, на підставі виписки з акту огляду медико-соціальною експертною комісією Серії 12 ААБ № 753602 є протиправними, оскільки дата чергового переогляду за довідкою до акта огляду МСЕК встановлена на 15.09.2022 року, станом на яку дію воєнного стану було продовжено, а пенсію по інвалідності за даними, розміщеними на веб-порталі Пенсійного фонду України, продовжено до 16.05.2024 року, тоді як видане посвідчення має дату дії до 30.09.2022 року. Відсутність діючого посвідчення позбавляє позивача права на користування пільгами, які передбачені чинним законодавством для осіб з інвалідністю. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 06.03.2023 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в зазначеній справі.

Представником відповідача через канцелярію суду було подано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що відповідач проти заявленого позову заперечує з огляду на його необґрунтованість та недоведеність. Також, представником відповідача вказано, що відповідно до виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 753602 від 15.09.2021, позивачу з 14.09.2021 до 01.10.2022 встановлено друга група інвалідності (загальне захворювання) та остання пенсію по інвалідності отримувала з 14.09.2021 по 30.09.2022 з дати встановлення другої групи інвалідності відповідно до виписки акта огляду МСЕК серії 12 ААБ №753602 від 15.09.2021. Водночас зазначено, що позивач з 01.10.2022 пенсію по інвалідності продовжує отримувати відповідно до пункту 14-6.1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивач звернулась через ВЕБ-Портал Пенсійного фонду України 26.05.2023 № 18014/К-2000-23, ВЕБ-20001-Ф-С-23-117281 від 30.05.2023 та через особистий кабінет веб-порталу Пенсійного фонду України № ВЕБ-20001-Ф-С-23-288353 від 07.12.2023 зі зверненнями щодо видачі нового посвідчення, які були належним чином розглянуті та позивачу було надано відповіді.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно із положеннями п.2 ч.1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію по інвалідності (II група, загальне захворювання) відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне захворювання» від 09.07.2003 року, з 28.10.2021 року по 30.09.2022 рік.

Під час розгляду справи судом встановлено, що 15.09.2021 року позивачу було встановлено ІІ групу інвалідності до 01.10.2022 року із зазначенням дати чергового переогляду 15.09.2022 року згідно виписки з акта огляду медико-соціальної експертної комісії до довідки серії 12 ААБ №753602.

Також позивачем вказано, що їй 28.10.2021 року було видано пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 на підставі виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією, дата чергового переогляду встановлена на 15.09.2022 року.

Зі змісту позовної заяви встановлено доводи позивача стосовно того, що відповідно до інформації, розміщеної на веб-порталі Пенсійного фонду України, інвалідність та виплату пенсії по інвалідності, їй продовжено до 16.05.2024 року.

30.05.2023 року позивачем було направлено електронне звернення до Пенсійного фонду України, щодо видачі пенсійного посвідчення, оскільки термін дії посвідчення серії НОМЕР_1 закінчився 30.09.2022 року, а без нього неможливо користуватися пільгами, які передбачені законодавством для осіб з інвалідністю.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 16.06.2023 року №16400-18475/К-02/8-2000/23 позивача із посиланням на положення ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пункту 14-6.1 Прикінцевих положень, указу Президента від 01.05.2023 року № 254/2023 позивача повідомлено про те, що строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 днів, тому виплату пенсій продовжено по 30.11.2023 року. Також із посиланням на положення пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 08 березня 2022 року № 225 «Деякі питання порядку проведення медико-соціальної експертизи на період дії воєнного стану на території України» було повідомлено про пропозицію звернутись до медико-соціальної експертної комісії для здійснення повторного огляду. Після отримання виписки з акта огляду МСЕК можливість замовити пенсійне посвідчення звернувшись до будь-якого відділу обслуговування громадян (сервісного центру управління Пенсійного фонду України або через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України.

08.12.2023 року позивачем повторно було направлено електронне звернення, щодо можливості отримання посвідчення для особи з інвалідністю.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 19.12.2023 року №35646-41500/К-03/8-2000/23 позивача із посиланням на положення ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пункту 14-6.1 Прикінцевих положень, указу Президента від 06.11.2023 року № 734/2023 позивача повідомлено про те, що строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 днів, тому виплату пенсій продовжено по 16.05.2024 року. Також звернуто увагу на те, що внесені зміни стосуються виплати пенсій, а пенсійне посвідчення можливо замовити тільки після надходження до органів Пенсійного фонду виписки з акта огляду медико-соціальної експертної комісії. З огляду на положення пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 08 березня 2022 року № 225 «Деякі питання порядку проведення медико-соціальної експертизи на період дії воєнного стану на території України» було повідомлено про пропозицію звернутись до медико-соціальної експертної комісії для здійснення повторного огляду. Після отримання виписки з акта огляду МСЕК можливість замовити пенсійне посвідчення звернувшись до будь-якого відділу обслуговування громадян (сервісного центру управління Пенсійного фонду України або через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України.

У позовній заяві позивачем вказано, що при подачі документів через веб-портал Пенсійного фонду України, в переліку документів, які необхідно подати для виготовлення пенсійного посвідчення, відсутня виписка з акта огляду медико-соціальної експертної комісії. В той же час на сьогодні медико-соціальні експертні комісії (МСЕК) дійсно продовжують роботу відповідно до нормативно-правових актів (зокрема, постанов КМУ від 08.03.2022 № 225 та від 30.03.2022 № 390), які спрощують проходження експертизи у воєнний час. Проте, відповідачем ігноруються зміни в законодавстві, зокрема постанова Кабінету Міністрів України від 30.03.2022 № 390, та територію на якій позивач проживає, та яка віднесена до зони бойових дій. Отже позивачем зазначено, що з 16.06.2001 року вона зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яка відноситься до Височанської територіальної громади. Позивачем вказано, що наразі місто Харків та Харківська область, це зона активних бойових дій, яка постійно знаходиться під обстрілом, у зв`язку з чим кожна людина наражається на небезпеку, так само і вона, боючись за своє здоров`я і життя, не має змоги звернутися за повторним оглядом до МСЕК, для отримання виписки з акта огляду медико-соціальної експертної комісії.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст. 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" від 21 березня 1991 року № 875-XII (далі - Закон № 875-XII) визначаються основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами.

Згідно приписів ст.3 Закону № 875-XII інвалідність як міра втрати здоров`я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. Положення про медико-соціальну експертизу затверджується Кабінетом Міністрів України з урахуванням думок громадських об`єднань осіб з інвалідністю.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону № 875-XII визначено, що діяльність держави щодо осіб з інвалідністю виявляється у створенні правових, економічних, політичних, соціальних, психологічних та інших умов для забезпечення їхніх прав і можливостей нарівні з іншими громадянами для участі в суспільному житті та полягає у: виявленні, усуненні перепон і бар`єрів, що перешкоджають забезпеченню прав і задоволенню потреб, у тому числі стосовно доступу до об`єктів громадського та цивільного призначення, благоустрою, транспортної інфраструктури, дорожнього сервісу (далі - об`єкти фізичного оточення), транспорту, інформації та зв`язку, а також з урахуванням індивідуальних можливостей, здібностей та інтересів - до освіти, праці, культури, фізичної культури і спорту; охороні здоров`я; соціальному захисті; забезпеченні виконання індивідуальної програми реабілітації осіб з інвалідністю; наданні пристосованого житла; сприянні громадській діяльності.

Згідно ч.ч.2 та 3 ст. 4 Закону № 875-XII соціальний захист осіб з інвалідністю є складовою діяльності держави щодо забезпечення прав і можливостей осіб з інвалідністю нарівні з іншими громадянами та полягає у наданні пенсії, державної допомоги, компенсаційних та інших виплат, пільг, соціальних послуг, здійсненні реабілітаційних заходів, встановленні опіки (піклування) або забезпеченні стороннього догляду.

Пільги особам з інвалідністю надаються на підставі посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, пенсійного посвідчення чи посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до законів України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю", «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю», в яких зазначено групу та причину інвалідності (для повнолітніх осіб), категорію "дитина з інвалідністю" (для дітей), а також у відповідних випадках вказано їх основні нозологічні форми захворювань (по зору, слуху та з ураженням опорно-рухового апарату). Порядок оформлення та видачі відповідних посвідчень іноземцям, які відповідно до закону мають право на пільги, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Приписами ст. 36 Закону №875-ХІІ матеріальне, соціально-побутове і медичне забезпечення осіб з інвалідністю здійснюється у вигляді грошових виплат (пенсій, допомог, одноразових виплат), забезпечення медикаментами, технічними й іншими засобами, включаючи друковані видання із спеціальним шрифтом, звукопідсилюючу апаратуру та аналізатори, а також шляхом надання послуг по медичній, соціальній, трудовій і професійній реабілітації, побутовому та торговельному обслуговуванню.

Згідно із ст.30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності

Пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи.

Пенсія по інвалідності від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання призначається відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності".

Статтею 31 Закону №1058-IV визначено, що причина, група, час настання інвалідності, строк, на який встановлюється інвалідність, визначаються органом медико-соціальної експертизи згідно із законодавством.

Відповідно до ст.33 Закону № 1058-IV пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: особам з інвалідністю I групи - 100 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю II групи - 90 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.

Згідно з частиною першою статті 44 Закону № 1058-IV звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Відповідно до частини четвертої статті 44 Закону № 1058-IV особам, яким призначено пенсію, органи Пенсійного фонду видають пенсійні посвідчення.

Видача пенсійного посвідчення для пенсіонерів здійснюється безоплатно.

Також під час розгляду справи встановлено, що 06.11.2022 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо захисту соціальних, трудових та інших прав фізичних осіб, у тому числі під час воєнного стану, та спрощення обліку робочих місць для осіб з інвалідністю" від 18 жовтня 2022 року № 2682-IX, відповідно до якого пункт 14-6 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058) доповнено підпунктом 14-6.1. Порядок видачі, зразок та форма пенсійного посвідчення затверджуються правлінням Пенсійного фонду.

Підпунктом 14-6.1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058 передбачено, що для осіб з інвалідністю, яким призначено пенсію по інвалідності або пенсію у зв`язку з втратою годувальника, у яких строк припинення виплати такої пенсії припадає на період дії воєнного стану, надзвичайного стану в Україні, у разі неможливості проходження повторного огляду виплата пенсії продовжується до припинення або скасування воєнного стану, надзвичайного стану в Україні та протягом шести місяців після його припинення або скасування (для осіб, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятих на військову службу за контрактом у період воєнного стану - не менш як на весь строк їх військової служби). Якщо при повторному огляді особі з інвалідністю встановлено іншу групу (підгрупу) інвалідності, розмір пенсії, продовженої відповідно до цього пункту, переглядається з місяця, наступного за місяцем надходження висновку медико-соціальної експертизи до територіального органу Пенсійного фонду.

Так згідно із положеннями п. 2 Розділу І Порядку оформлення, виготовлення та видачі документів, що підтверджують призначення особі пенсії, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №26-1 від 03.11.2017 року (далі - Порядок №26-1) пенсійні посвідчення виготовляються на підставі заяви на виготовлення пенсійного посвідчення (додаток 1) особи, якій призначено пенсію, що подається до територіального органу Пенсійного фонду України за місцем перебування особи на обліку як одержувача пенсії.

У разі якщо особа, якій призначається пенсія, не досягла повноліття або є недієздатною, заява на виготовлення пенсійного посвідчення подається батьками, усиновлювачами, батьками-вихователями, прийомними батьками, патронатними вихователями, опікунами, піклувальниками за місцем їх проживання/перебування, представниками закладів (органів опіки і піклування), які виконують функції опікунів і піклувальників (далі - законні представники), за місцезнаходженням таких закладів (органів).

Пенсійні посвідчення виготовляються у паперовій формі згідно зі зразком та описом бланка пенсійного посвідчення, наведеними у додатку 2 до цього Порядку, або у вигляді платіжної картки, яка одночасно є пенсійним посвідченням, містить графічну та електронну інформацію про власника, ключі кваліфікованого електронного підпису (далі - електронне пенсійне посвідчення).

Внутрішньо переміщеним особам, яким призначено пенсію, видаються платіжні картки, які одночасно є пенсійним посвідченням, відповідно до абзацу третього пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 637 "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" (зі змінами) та Порядку емісії платіжних карток, які одночасно є пенсійним посвідченням, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 08 квітня 2016 року № 7-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 квітня 2016 року за № 633/28763.

Особам, яким видано електронне пенсійне посвідчення, пенсійне посвідчення в паперовій формі не видається.

За бажанням особи, якій виготовлено пенсійне посвідчення або платіжну картку, яка одночасно є пенсійним посвідченням, може додатково формуватись відображення в електронній формі інформації, що міститься у пенсійному посвідченні (далі - Електронне відображення пенсійного посвідчення).

Електронне відображення пенсійного посвідчення формується особі засобами Єдиного державного веб-порталу електронних послуг (далі - Портал Дія) за допомогою мобільного додатка Порталу Дія із застосуванням засобів реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Реєстр) разом з унікальним електронним ідентифікатором (QR-кодом, штрих-кодом, цифровим кодом тощо), який забезпечує на запит Порталу Дія отримання з Реєстру інформації про виготовлення особі документа, що підтверджує призначення їй пенсії, та передачу до Порталу Дія з Реєстру відповідно до законодавства України про захист персональних даних.

Електронне відображення пенсійного посвідчення має однакову з пенсійним посвідченням юридичну силу та строк дії.».

Відповідно до п. 1 Розділу ІІ Порядку №26-1 виготовлення пенсійних посвідчень здійснюється на підставі заяви на виготовлення пенсійного посвідчення та таких відомостей: 1) реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); 2) прізвища, імені та по батькові; 3) дати народження; 4) статі; 5) номера особового рахунку; 6) виду пенсії (за віком, по інвалідності, у разі втрати годувальника, за вислугу років); 7) групи, підгрупи, причини інвалідності із зазначенням у відповідних випадках нозологічних форм захворювань; 8) терміну дії посвідчення.

Особам, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті, у пенсійному посвідченні реєстраційний номер облікової картки платника податків не зазначається.

Згідно із п. 3 Розділу ІІ Порядку №26-1 відомості про групу, підгрупу, причину інвалідності та строк, на який встановлено інвалідність, зазначаються в посвідченні незалежно від виду призначеної пенсії.

Особам з порушеннями слуху, зору, опорно-рухового апарату, яким установлено інвалідність та призначено пенсію, у посвідченні після виду пенсії здійснюється відповідний запис (наприклад, "особа з інвалідністю підгрупи Б І групи/загальне захворювання по зору").

Особам, яким призначена пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у посвідченні після виду пенсії зазначається найменування органу, в якому особа перебувала на службі.

Положеннями п. 9 Розділу ІІ Порядку №26-1 передбачено, що строк дії пенсійного посвідчення в паперовій формі не обмежується, крім випадків, коли пенсію призначено на визначений строк.

Відповідно до п. 1 Розділу VI Порядку №26-1 пенсійне посвідчення видається особі, якій призначено пенсію, особисто або її законному представнику у разі пред`явлення документів, що дають змогу територіальному органу Пенсійного фонду (банку) ідентифікувати одержувача пенсій та його законного представника, а також документів, що підтверджують статус законного представника (відповідне посвідчення, свідоцтво про народження, рішення суду тощо), та додатково у разі, якщо законний представник є резидентом, - документів, виданих відповідними контролюючими органами, що засвідчують його реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків.

Під час розгляду справи встановлено, що позивачем було набуто статус особи з інвалідністю, внаслідок чого остання набула право на отримання пенсії по інвалідності.

Так, статус особи з інвалідністю позивачем було набуто після огляду 15.09.2021 року та до 01.10.2022 року із зазначенням дати чергового переогляду 15.09.2022 року, про що свідчить виписка з акта огляду медико-соціальної експертної комісії до довідки серії 12 ААБ №753602.

При цьому на підставі вказаної виписки та у зв`язку з призначенням пенсії по інвалідності 28.10.2021 року позивачу було видано пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 терміном дії до 30.09.2021 року.

Судовим розглядом справи встановлено, що Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

В подальшому, Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", який затверджено Верховною Радою України, передбачено продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", який затверджено Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 2500-IX від 15.08.2022 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 07 листопада 2022 року №757/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", який затверджено Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 2738-IX від 16.11.2022 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 06 лютого 2023 року №58/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", який затверджено Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 2915-IX від 07.02.2023 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Відтак, станом на день переогляду позивача 15.09.2022 року, звернення останньої до відповідача із заявами, а також звернення до суду в Україні запроваджено режим воєнного стану.

В той же час, постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.2022 року №390 «Про внесення до деяких постанов Кабінету Міністрів України змін щодо строку повторного огляду осіб з інвалідністю та продовження строку дії деяких медичних документів в умовах воєнного стану» постанову Кабінету Міністрів України від 08.03.2022 р. № 225 «Деякі питання порядку проведення медико-соціальної експертизи на період дії воєнного стану на території України» доповнено пунктом 3 наступного змісту: «Повторний огляд, строк якого припав на період дії воєнного стану на території України, переноситься на строк після припинення або скасування воєнного стану, але не пізніше шести місяців після його припинення або скасування за умови неможливості направлення:

осіб з інвалідністю та осіб, яким встановлено ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках), лікарсько-консультативною комісією на медико-соціальну експертизу відповідно до Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. № 1317;

дітей з інвалідністю лікарем до лікарсько-консультативної комісії відповідно до Порядку встановлення лікарсько-консультативними комісіями інвалідності дітям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2013 р. № 917 (Офіційний вісник України, 2013 р., № 100, ст. 3666).

При цьому інвалідність та ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) продовжується до останнього числа шостого місяця після припинення або скасування періоду дії воєнного стану, якщо раніше не буде проведено повторний огляд.

У разі коли в індивідуальній програмі реабілітації особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю встановлений строк повторного огляду, що припав на період дії воєнного стану на території України, та в особи з інвалідністю відсутня можливість пройти медико-соціальну експертну комісію, а в дитини з інвалідністю - лікарсько-консультативну комісію закладу охорони здоров`я, їх індивідуальна програма реабілітації продовжується до останнього числа шостого місяця після припинення або скасування періоду дії воєнного стану, якщо раніше не буде проведено повторний огляд і не отримано відповідну індивідуальну програму реабілітації.».

Відтак, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскільки станом на визначену позивачу дату переогляду діяв режим воєнного стану, то строк дії статусу особи з інвалідністю другої групи є продовженим на період до останнього числа шостого місяця після припинення або скасування періоду дії воєнного стану, якщо раніше не буде проведено повторний огляд.

Таким чином вказані обставини свідчать на користь того, що позивач маючи вказаний статус та отримуючи пенсію по інвалідності має право і на отримання пенсійного посвідчення, за отриманням якого вона і звернулась до відповідача. Натомість відповідачем із посиланням на положення ст. 31 Закону №1058-IV вказано, що внесені до законодавства зміни стосуються лише виплати пенсій, а пенсійні посвідчення можливо замовити тільки після надходження до органів Пенсійного фонду виписки з акта огляду медико-соціальної експертної комісії.

Надаючи оцінку вказаному, суд зазначає, що вказані доводи представника відповідача не відповідають нормі законодавства, на яку останній посилається, що в свою чергу свідчить про їх необґрунтованість та недоведеність. Водночас суд зазначає, що нормами діючого законодавства не передбачено такої підстави для відмови у видачі пенсійного посвідчення як не надання довідки до акта огляду МСЕК щодо переогляду на час наявності у особи статусу особи з інвалідністю.

Європейський суд з прав людини у пунктах 52, 56 рішення від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 822/524/18 із посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових «прогалин» щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Таким чином, на переконання суду наявні підстави вважати, що дії відповідача стосовно відмови ОСОБА_1 у виготовленні та видачі пенсійного посвідчення, на підставі виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серії 12 ААБ № 753602 є протиправними, у зв`язку з чим належним способом відновлення прав позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області прийняти від ОСОБА_1 документи на видачу пенсійного посвідчення та видати ОСОБА_1 пенсійне посвідчення на підставі виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серії 12 ААБ №753602.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст.2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов.2, м. Харків, 61022) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 у виготовленні та видачі пенсійного посвідчення, на підставі виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серії 12 ААБ № 753602.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області прийняти від ОСОБА_1 документи на видачу пенсійного посвідчення та видати ОСОБА_1 пенсійне посвідчення на підставі виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серії 12 ААБ №753602.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Мельников Р.В.