Справа № 160/7435/23
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2024-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2024 рокуСправа №160/7435/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Тулянцевої І.В., розглянувши у місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
11 квітня 2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить:
1. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо невиплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ):
- грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки за період 2017 по 2021 рік, а також дні додаткової відпустки, як учасника бойових дій за період 2018 по 2022 рік;
- одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби за віком в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби;
- грошового забезпечення (оклад, надбавки, доплати, премії тощо) та додаткових грошових винагород з 19 липня 2022 року по 06 жовтня 2022 року включно.
2. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ):
- грошову компенсацію за всі невикористані дні щорічної основної відпустки за період 2017 по 2021 рік, а також дні додаткової відпустки, як учасника бойових дій за період 2018 по 2022 рік;
- одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби за віком в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби;
- грошове забезпечення (оклад, надбавки, доплати, премії тощо) та додаткових грошових винагород з 19 липня 2022 року по 06 жовтня 2022 року включно;
3. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) видати Довідку про розміри щомісячних видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень тощо) та премій для обчислення пенсії відповідно до статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» із обов`язковим зазначенням всіх складових, в тому числі премій та додаткових грошових винагород до 06 жовтня 2022 року включно, та надати її ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ).
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що він проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 у період з 17.01.2018 по 06.10.2022 рік. З 2018 року позивач брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебував безпосередньо в районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей та операції об`єднаних сил для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях. 09 липня 2022 року наказом командира 53 окремої механізованої бригади імені князя Володимира Мономаха Міністерства оборони України №197-РС ОСОБА_1 звільнено у відставку відповідно до п.3 ч.5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» у зв`язку із досягненням граничного віку. 06.10.2022 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 №284 ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Однак, при звільненні зі служби, відповідачем були проведені грошові виплати не у повному обсязі. 06.03.2023 року представник позивача адвокат Німець К.М. звернулась із адвокатським запитом до Оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_1 Сухопутних військ Збройних Сил України Військова частина НОМЕР_1 , в якому просила надати інформацію щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 всіх грошових виплат при звільненні із обов`язковим наданням підтверджуючих документів. Листом від 13.03.2023 року за №1/192 фінансово-економічною службою військової частини НОМЕР_1 в межах їх компетенції надано відповідь на адвокатський запит, з інформацією про грошові виплати, які було виплачено ОСОБА_1 при звільненні. 20.03.2023 року представник позивача адвокат Німець К.М. повторно звернулась із адвокатським запитом до Оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_1 Сухопутних військ Збройних Сил України Військова частина НОМЕР_1 , в якому просила надати інформацію щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 всіх грошових виплат при звільненні із обов`язковим наданням підтверджуючих документів. Листом від 31.03.2023 року за №1/368 фінансово-економічною службою військової частини НОМЕР_1 в межах їх компетенції надано відповідь на адвокатський запит, з інформацією про грошові виплати, які було виплачено ОСОБА_1 при звільненні. Однак, із наданих розрахунків та відповідей відповідача вбачається, що позивачу не у повному обсязі та не за всі періоди було виплачено грошові виплати. Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду.
Ухвалою суду від 10 травня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії повернуто позивачеві.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 травня 2023 року про повернення позовної заяви у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
25.10.2023 року на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 11.10.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшли матеріали адміністративної справи № 160/7435/23.
Ухвалою суду від 20 листопада 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду:
- уточненої позовної заяви із приведенням прохальної частини позову у відповідність до вимог ч.5 ст. 160 КАС України (а саме, конкретизувати кількість днів щорічної основної та додаткової відпустки, за які позивач просить здійснити йому виплату грошової компенсації), у кількості примірників залежно від складу учасників справи;
- доказів поважності пропуску строку звернення до суду, у разі необхідності заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, з наведенням відповідних підстав;
- всіх наявних у позивача доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги у кількості примірників, залежно від складу учасників справи.
На виконання ухвали суду від 20.11.2023 року на адресу суду через підсистему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Кошман Катерини Миколаївни, 08.12.2023 року надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви із доказами поважності пропуску строку звернення до суду.
Ухвалою суду від 20 грудня 2023 року ОСОБА_1 поновлено строк звернення до суду із даним позовом, відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для надання відзиву на позов (у разі заперечення проти позову) протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Згідно з довідкою Дніпропетровського окружного адміністративного суду «Про доставку електронного листа», документ в електронному вигляді «ст.169 ч.3 «Ухвала про відкриття після без руху» від 20.12.2023 по справі №160/7435/23 надіслано одержувачу Військова частина НОМЕР_1 в його електронний кабінет і доставлено до цього кабінету 21.12.2023.
Правом подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався.
Частиною першою статті 261 КАС України визначені особливості подання заяв по суті справи у спрощеному позовному провадженні, а саме відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі.
З огляду на викладене, суд зазначає, що вжив заходи щодо належного повідомлення відповідача про розгляд цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні, у порядку визначеному КАС України.
Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи обставини ненадання відповідачем відзиву у встановлений строк (протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі), суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Згідно витягу із наказу командира 354 навчального механізованого полку 169 навчального центру Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 30.01.2017 №7-рс прапорщика ОСОБА_1 прийнято на військову службу за контрактом на термін дії особливого періоду до оголошення демобілізації та етапів звільнення у ході демобілізації, визначених Генеральним штабом Збройних Сил України, та призначено на посаду курсантів навчального механізованого взводу навчальної механізованої роти.
Згідно витягу із наказу командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 22.02.2017 року №37-РС прапорщика ОСОБА_1 увільнено від займаної посади і призначено командиром відділення мотопіхотного взводу мотопіхотної роти військової частини польова пошта НОМЕР_4 , ВОС-100182А.
Згідно витягу із наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 01.03.2017 року № 63 прапорщика ОСОБА_1 з 1 березня 2017 року зараховано до списків особового складу частини для подальшого проходження служби до військової частини п.п. НОМЕР_4 та призначено згідно наказу командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 22.02.2017 року №37-РС на посаду водія автомобільного відділення підвозу боєприпасів взводу матеріального забезпечення. ВОС -837037А, ШПК «солдат».
Згідно витягу із наказу командира 53 окремої механізованої бригади (по особовому складу) від 17.01.2018 року №15-РС у зв`язку із проведенням організаційно-штатних заходів на підставі спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 21.11.2017 №Д-322/1/18дск прапорщика ОСОБА_1 , командира мотопіхотного відділення мотопіхотного взводу мотопіхотної роти 43 окремого мотопіхотного батальйону, водій господарчого відділення взводу матеріального забезпечення мотопіхотного батальйону, ВОС-837037А, призначено до цієї самої бригади.
У період з 24.03.2018 по 23.03.2020 року ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді командира господарчого відділення взводу матеріального забезпечення мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 .
Згідно витягу із наказу командира 53 окремої механізованої бригади (по особовому складу) від 24.03.2020 року №73 РС прапорщика ОСОБА_1 , командира господарчого відділення взводу матеріального забезпечення мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 призначено на посаду начальника складу взводу забезпечення групи матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , ВОС-788427А.
Згідно витягу із наказу командира 53 окремої механізованої бригади імені князя ОСОБА_2 (по особовому складу) від 20.03.2021 року №79-РС прапорщика ОСОБА_1 , начальника складу взводу забезпечення групи матеріального забезпечення залишено на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі строком на 4 (чотири) роки з 20.03.2021 до 19.03.2025 року.
У період з 24.03.2020 по 31.05.2022 року ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді начальника складу взводу забезпечення групи матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 .
Згідно витягу із наказу командира 53 окремої механізованої бригади імені князя ОСОБА_2 (по особовому складу) від 09.07.2022 року №197-РС відповідно до п.3 ч.5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», штаб сержанта ОСОБА_1 , начальника складу продовольчої служби взводу забезпечення роти забезпечення батальйону матеріального забезпечення звільнено у відставку за підпунктом «а» (у зв`язку із досягненням граничного віку перебування на військовій службі).
Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06.10.2022 року №284 штаб сержанта ОСОБА_1 , начальника складу продовольчої служби взводу забезпечення роти забезпечення батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 09.07.2022 року №197-РС у відставку за підпунктом «а» (у зв`язку із досягненням граничного віку перебування на військовій службі) вважати, що справи та посаду здав та направити для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З 06 жовтня 2022 року виключити зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.
Знятий з грошового забезпечення з 19 липня 2022 року.
Знятий з продовольчого забезпечення з 20 липня 2022 року.
У Збройних Силах України із 11.1979 по 11.1981, з 01.2017 по 10.2022.
Відповідно до вимог наказу Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260, рішення Міністра оборони України від 14.01.2020 №248/291 виплатити:
Щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби за період з 19 липня 2022 року у розмірі 222% від посадового окладу; надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військове звання та надбавки за вислугу років за період по 19 липня 2022 року.
Грошову допомогу на оздоровлення за 2022 рік не отримав.
Щорічна основна відпустка за 2022 рік не використана, виплатити грошову компенсацію за 22 доби невикористаної відпустки за 2022 рік.
06.03.2023 року представник позивача адвокат Німець К.М. звернулась із адвокатським запитом до Оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_1 Сухопутних військ Збройних Сил України Військової частини НОМЕР_1 , в якому просила надати інформацію щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 всіх передбачених законодавством виплат, а саме: 1) одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби за віком в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби за вислугу 10 років і більше (враховуючи загальний та пільгових стаж); 2) грошової компенсації за невикористані дні відпустки з 2019 по 2022 рік; 3) грошової компенсації за невикористану відпустку, як учаснику бойових дій з 2017 року по 2022 рік; 4) грошової компенсації вартості неотриманого речового майна (Постанова Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016р. №178, Закон України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей); 5) грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік; 6) матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік; 7) грошового забезпечення (оклад, надбавки, доплати тощо) з 19 липня 2022 року по 06 жовтня 2022 року (Указ Президента України Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням).
Крім цього, просила надати довідку грошового забезпечення за останні 2 роки служби ОСОБА_1 із обов`язковим зазначенням всіх складових, в тому числі премій та додаткових грошових винагород.
Листом від 13.03.2023 року за №1/192 фінансово-економічною службою військової частини НОМЕР_1 в межах їх компетенції надано відповідь на адвокатський запит, в якому повідомлено наступне.
Згідно наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_4 (зараховані на фінансове забезпечення до НОМЕР_1 з 01.03.2016) від 01.03.2017 №63 прапорщик ОСОБА_1 зарахований до списків особового складу військової частини з 01 березня 2017 року.
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20.01.2018 №20 прапорщик ОСОБА_1 зарахований до списків особового складу військової частини з 20 січня 2018 року.
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 19.07.2022 №202 знятий з грошового забезпечення з 19 липня 2022 року відповідно до пункту 1 розділу 31 наказу Міністра оборони України від 07 червня 2018 року № 260 у зв`язку з несвоєчасною здачею справ та посади.
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 06.10 2022 №284 виключений зі списків особового складу частини з 06 жовтня 2022 року у відставку за підпунктом «а» (у зв`язку із досягненням граничного віку перебування на військовій службі) відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу« від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ.
Згідно наказу про виключення зі списків частини ОСОБА_1 виплачено:
9 637,41 грн - грошове забезпечення за липень 2022 року.
17 158,06 грн - додаткова грошова винагорода з 01 по 18 липня з розрахунку 30 000 грн на місяць згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.08.2022 №2843.
11 401,67 грн - грошова компенсація за 22 доби невикористаної відпустки за 2022 рік.
Станом на 13.03.2023 ОСОБА_1 послужний список військовослужбовця до фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 не надавав, у зв`язку з чим виплата одноразової грошової допомоги, установленої Законом України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», згідно Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, за вказаний період служби, не проводилась. З приводу компенсації за неотримане речове майно рекомендуємо звернутися до речової служби військової частини НОМЕР_1 та надати їм відповідні документи, після оформлення належним чином, компенсація буде виплачена згідно пред`явлених довідок-розрахунків та відомостей з речової служби А0536.
20.03.2023 року представник позивача адвокат Німець К.М. повторно звернулась із адвокатським запитом до Оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_1 Сухопутних військ Збройних Сил України Військової частини НОМЕР_1 , в якому просила надати інформацію щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 всіх передбачених законодавством виплат, а саме: 1) чи надавалися основні та додаткові відпустки з 2019 по 2022 роки ОСОБА_1 . Якщо так, то конкретно в які дати надавалися. Якщо ні, то вказати дату і суму виплати грошової компенсації за невикористані дні відпустки з 2019 по 2022 року; 2) чи надавалася додаткова відпустка, як учаснику бойових дій з 2019 по 2022 року ОСОБА_1 . Якщо так, то конкретно в які дати надавалися. Якщо ні, то вказати дату і суму виплати грошової компенсації за невикористані дні відпустки, як учаснику бойових дій з 2019 по 2022 року; 3) чи виплачувалась грошова допомога на оздоровлення за 2022 рік; 4) чи виплачувалась матеріальна допомога для вирішення соціально- побутових питань за 2022 рік.; 5) на якій підставі не виплачено грошове забезпечення (оклад, надбавки, доплати тощо) з моменту звільнення (19 липня 2022 року) по момент виключення зі списків особового складу (06 жовтня 2022 року), враховуючи Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1 153/2008; 6) на якій підставі військова частина не зареєструвала направлення ОСОБА_1 на ВЛК №655 від 02.10.2022 для подальшого його проходження.
Крім того, просила надати послужний список військовослужбовця ОСОБА_1 завірений належним чином; довідку про розрахунок пільгової вислуги військовослужбовця ОСОБА_1 ; довідку про розміри щомісячних видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень тощо) та премій для обчислення пенсії відповідно до статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких осіб».
Листом від 31.03.2023 року за №1/368 фінансово-економічною службою військової частини НОМЕР_1 в межах їх компетенції надано відповідь на адвокатський запит, в якому повідомлено наступне.
Стосовно матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік повідомляємо, що відповідно до розділу XXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних сил України та деяким іншим особам» затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 виплата такої допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира військової частини із зазначенням у ньому розміру допомоги. Відповідний рапорт від ОСОБА_1 не надходив, відповідно наказ не видавався, матеріальна допомога не виплачувалась.
Стосовно грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік - відповідно до розділу XXIІІ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних сил України і деяким іншим особам» затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 грошова допомога для оздоровлення надається військовослужбовцям у разі вибуття їх у щорічну основну відпустку повної тривалості, або у другу частину щорічної основної відпустки (у тому числі в дозволених випадках за невикористану відпустку за минулі роки), або без вибуття у відпустку (за їх рапортом протягом поточного року) на підставі наказу командира військової частини із зазначенням у ньому суми грошової допомоги. Відповідний рапорт від ОСОБА_1 не надходив, відповідно наказ не видавався, грошова допомога для оздоровлення не виплачувалась.
Відповідно до 1 розділу XXXI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 грошове забезпечення у разі звільнення з військової служби виплачується військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) - у розмірі грошового забезпечення, передбаченого для займаної посади з дня одержання військовою частиною наказу чи письмового повідомлення про звільнення до дня виключення наказом зі списків особового складу включно, але не більше ніж до дня здавання справ та посади (в межах установлених Міністром оборони України строків) або до дня закінчення щорічної відпустки, яка надається після здавання справ та посади.
ОСОБА_1 був знятий з грошового забезпечення з 19 липня 2022 року у зв`язку з несвоєчасною здачею справ та посади згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 19.07.2922 №202. Враховуючи викладене, підстав у фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 для виплати грошового забезпечення ОСОБА_1 за вказаний період з 199.07.2022 по 06.10.2022 не було. Грошовий атестат ОСОБА_1 від 02.11.2022 №1455 та довідка про додаткові види грошового забезпечення ОСОБА_1 від 02.11.2022 № 1466 передані 02.11.2022 до відділення персоналу військової частини НОМЕР_1 для подальшого відправлення ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо не нарахування та невиплати усіх передбачених законодавством грошових виплат, позивач звернувся до суду з позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Щодо виплати грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за період з 2017 по 2021 рік, а також дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2018 по 2022 рік, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 2 Закону України від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон № 2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Згідно із пунктом 12 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасникам бойових дій надаються такі пільги, як використання чергової щорічної відпустки у зручний для них час, а також одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.
Статтею 4 Закону України від 05 листопада 1996 року №504/96-ВР «Про відпустки» (далі Закон №504/96-ВР) передбачено такі види щорічних відпусток: основна відпустка (стаття 6 цього Закону); додаткова відпустка за роботу зі шкідливими та важкими умовами праці (стаття 7 цього Закону); додаткова відпустка за особливий характер праці (стаття 8 цього Закону); інші додаткові відпустки, передбачені законодавством.
Статтею 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2011 XII (далі Закон України № 2011 XII) передбачено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення. Тривалість щорічної основної відпустки для військовослужбовців, які мають вислугу в календарному обчисленні до 10 років, становить 30 календарних днів; від 10 до 15 років 35 календарних днів; від 15 до 20 років - 40 календарних днів; понад 20 календарних років - 45 календарних днів, без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець.
Святкові та неробочі дні при визначенні тривалості щорічних основних відпусток не враховуються.
Згідно із статтею 16-2 Закону України «Про відпустки», учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, статус яких визначено Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», мають право на додаткову оплачувану відпустку (далі- додаткова відпустка учасника бойових дій). Тривалість такої відпустки становить 14 календарних днів на рік.
Відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що учасникам бойових дій, якими є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час, надаються такі пільги як використання чергової щорічної відпустки у зручний для них час, а також одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік».
Відповідно до ч. 14 ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а також Наказу Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» встановлена можливість виплати грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, зокрема, за минулі роки.
Суд зазначає, що норми Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не обмежують та не припиняють право учасника бойових дій на отримання у рік звільнення виплати грошової компенсації за всі невикористані дні додаткової відпустки, право на яку набуто під час проходження військової служби в особливий період з моменту оголошення мобілізації.
При цьому, визначення поняття особливого періоду наведене у законах України від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та від 06 грудня 1991 року № 1932-XII «Про оборону України» (далі Закони № 3543-XII та № 1932-XII відповідно).
За визначенням статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Стаття 1 Закону України «Про оборону України» визначає особливий період, як період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи моменту введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний стан і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України від 17.03.2014 №1126-VI, постановлено оголосити та провести часткову мобілізацію.
Таким чином, спірні правовідносини щодо отримання грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, у зв`язку із звільненням позивача, виникли в особливий період.
В особливий період з моменту оголошення мобілізації до припинення відповідного періоду надання військовослужбовцям інших видів відпусток, зокрема, додаткової відпустки, передбаченої пунктом 12 частини першої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», припиняється.
При цьому слід звернути увагу, що норми Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не обмежують та не припиняють право учасника бойових дій на отримання у рік звільнення виплати грошової компенсації за всі невикористані дні додаткової відпустки, право на яку набуто під час проходження військової служби в особливий період з моменту оголошення мобілізації.
Таким чином, на час прийняття наказу про виключення позивача зі списків особового складу, відповідач протиправно не провів з позивачем усіх необхідних розрахунків щодо нарахування та виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, передбаченої пунктом 12 частини першої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Водночас у разі невикористання додаткової соціальної відпуски протягом календарного року, в якому у особи виникає право на таку відпустку, додаткова соціальна відпустка переноситься на інший період, тобто особа не втрачає самого права на надану їй чинним законодавством України соціальну гарантію, яке може бути реалізовано в один із таких двох способів: 1) безпосереднє надання особі відпустки після закінчення особливого періоду, який може тривати невизначений термін; 2) грошова компенсація відпустки особі.
Відповідно до ч. 3 ст. 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.
Суд при розгляді даної справи враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постанові від 16.05.2019 року у зразковій справі №620/4218/18.
Отже, в силу вимог чинного законодавства, яким врегульовано дію особливого періоду, надання додаткової відпустки військовослужбовцям у цей період призупиняється, що однак не може позбавляти особу права на отримання грошової компенсації за невикористання дні такої відпустки, право на яку набуто під час проходження військової служби в особливий період з моменту оголошення мобілізації, при звільненні зі служби.
Іншим військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються з військової служби, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини тривалістю, що визначається пропорційно часу, прослуженому в році звільнення за кожен повний місяць служби, та за час такої відпустки виплачується грошове забезпечення або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки.
Отже, у випадку звільнення військовослужбовців з військової служби їм виплачується компенсація за всі невикористані ними дні щорічної відпустки, в тому числі за невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої статтею 16-2 Закону № 504/96-ВР та пунктом 12 частини першої статті 12 Закону № 3551-ХІІ.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_5 , виданого 10 квітня 2018 року.
У період з 2018 року позивач приймав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебував безпосередньо в районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей та операції об`єднаних сил для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях.
В матеріалах справи міститься довідка про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 06.10.2022 року №431 видана штаб-сержанту ОСОБА_1 про те, що він (вона) дійсно в період з 16.03.2018 року по 30.04.2018 року безпосередньо брав (брала) участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції в Луганській та Донецькій областях.
Підстава: Витяг з наказу командира ОТУ «Донецьк» від 26.03.2018 № 86 та Витяг з наказу командира ОТУ «Донецьк» від 27.04.2018 №118.
Крім того, довідка про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення від 06.10.2022 року №432 видана штаб-сержанту ОСОБА_1 про те, що він дійсно в період з 30.04.2018 року по 20.10.2018 року, з 02.04.2019 року по 09.10.2019 року, з 29.05.2020 року по 14.08.2020 року, з 01.09.2020 року по 16.03.2021 року, з 19.03.2021 року по 25.04.2021 року брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів.
Наказ командира ОТУ «Північ» від 10.05.2018р. №02
Наказ командира ОТУ «Північ» від 23.10.2018р. №147
Наказ командира ОТУ «Північ» від 09.04.2019р. №85
Наказ командира ОТУ «Північ» від 16.10.2019р. №251
Наказ командира ОТУ «Схід» від 16.07.2020р. №171
Наказ командира ОТУ «Схід» від 08.09.2020р. №217
Наказ командира ОТУ «Схід» від 21.09.2020р. №229
Наказ командира ОТУ «Схід» від 31.03.2021р. №90
Наказ командира ОТУ «Схід» від 27.04.2021р. №118.
Ця довідка є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій.
Таким чином, при звільненні з військової служби ОСОБА_1 мав право на отримання грошової компенсації за невикористану ним додаткову відпустку як учасник бойових дій у період з 2018 по 2022 рік, передбачену пунктом 12 частини першої статті 12 Закону № 3551-ХІІ.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем не було надано інформацію та докази на її підтвердження щодо виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні основної відпустки у період з 2017 по 2021 рік, або доказів використання таких днів відпустки, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Щодо виплати одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби за віком в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, суд зазначає наступне.
За приписами частин другої, третьої статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України (частина четверта статті 9 Закону №2011-XII).
Частиною другою статті 15 Закону №2011-XII установлено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, на підставах, визначених пунктом 1 частини другої статті 36 Закону України "Про розвідку", а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.
Відповідно до ч. 1 розділу XXXII Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом МОУ №260 від 07.06.2018, військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються зі служби за закінченням контракту, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби за наявності вислуги десять календарних років і більше.
При вирішенні справи, суд враховує, що це питання вирішувалося Верховним Судом, зокрема, у постанові від 21 квітня 2021 року у справі № 380/2427/20, де Судом наголошено, що застосовуючи інструкції як спеціальні нормативно-правові акти, що визначають структуру та склад грошового забезпечення при нарахуванні та виплаті одноразової допомоги при звільненні, слід враховувати пріоритетність законів над підзаконними актами та дискреції держави щодо визначення порядку та розміру гарантій особам, які проходять військову службу. Верховний Суд зауважив, що частиною четвертою статті 9 Закону № 2011-XII Міністру оборони України надано повноваження визначати лише порядок виплати грошового забезпечення. Водночас, питання права військовослужбовців на отримання грошового забезпечення чи різного виду допомог можуть бути визначені лише законодавцем.
Правова позиція щодо застосування приписів частини другої статті 15 Закону №2011-XII неодноразово викладалася у постановах Верховного Суду, зокрема, від 11 квітня 2018 року у справі № 806/2104/17, від 24 листопада 2020 року у справі № 822/3008/17, від 21 квітня 2021 року № 380/2427/20 .
Відповідно до усталеної позиції Верховного Суду правова норма частини другої статті 15 Законі №2011-XII не містить вказівки на те, що право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги виникає за наявності 10 і більше саме календарних років вислуги. Поняття «календарна вислуга років» застосовується не для позначення необхідної для призначення допомоги вислуги років, а для визначення розміру грошової допомоги, а саме: «в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби». При цьому, Верховний Суд наголошував, що умовою набуття права на призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до частини другої статті 15 Закону № 2011-XII є наявність «вислуги 10 років і більше».
Судовим розглядом встановлено, що на момент звільнення позивача вислуга років становить 19 років 04 місяців 14 днів, що підтверджено Карткою особового рахунку позивача за 2022 рік.
Також, згідно вказаної Картки особового рахунку за 2022 рік встановлено, що при звільненні позивачу не нараховувалась і не виплачувалась одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, про наявність у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні, отже ненарахування та невиплата відповідачем позивачу одноразової грошової допомоги в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожен повний календарний рік служби порушує право позивача на отримання такої одноразової допомоги, встановлене ч.2 ст.15 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Відповідно, має місце протиправна бездіяльність як зовнішня форма поведінки, яка полягає у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, але фактично не були здійснені.
З огляду на встановлені обставини та з метою відновлення порушених прав позивача суд дійшов висновку, що право позивача підлягає захисту шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати одноразової грошової допомоги при звільненні, з розрахунку 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби та зобов`язання відповідача нарахувати та виплати позивачу одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Щодо виплати грошового забезпечення (оклад, надбавки, доплати, премії тощо) та додаткових грошових винагород з 19 липня 2022 року по 06 жовтня 2022 року включно.
Згідно з пунктом 2 Розділу 1 Порядку №260, грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.
Пунктом 3 Розділу Порядку №260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).
Пунктом 7 Розділу 1 Порядку № 260 передбачено, що військовослужбовцям, які виключаються зі списків особового складу військової частини, грошове забезпечення виплачується до дня виключення включно. В наказах про виключення зі списків особового складу обов`язково зазначається про виплату одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Відповідно до пункту 17 Розділу 1 Порядку №260, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022, який триває до теперішнього часу.
Судом встановлено, що наказом командира 53 окремої механізованої бригади імені князя Володимира Мономаха (по особовому складу) № 197-РС від 09.07.2022 року ОСОБА_1 був звільнений у відставку за підпунктом «а» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку із досягненням граничного віку перебування на військовій службі.
При цьому, тільки з 06.10.2022 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06.10.2022 року № 284 позивач був виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та всіх видів забезпечення.
Щодо нарахування та виплати грошового забезпечення за період з 19.07.2022 року по 06.10.2022 року, то в Картці особового рахунку позивача за 2022 рік такі відомості відсутні.
Не заперечує цього факту і відповідач в відповіді на адвокатський запит (вих. № 1/368 від 31.03.2023 року), копія якого залучена до матеріалів справи.
Враховуючи наведене вище суд вважає, що відповідачем протиправно не виплачено позивачу грошове забезпечення (оклад, надбавки, доплати, премії тощо) та додаткові грошові винагороди у період з 19 липня 2022 року по 06 жовтня 2022 року включно, а тому з метою ефективного захисту прав позивача слід зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити грошове забезпечення (оклад, надбавки, доплати, премії тощо) та додаткові грошові винагороди у період з 19 липня 2022 року по 06 жовтня 2022 року включно.
Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача видати Довідку про розміри щомісячних видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень тощо) та премій для обчислення пенсії відповідно до статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» із обов`язковим зазначенням всіх складових, в тому числі премій та додаткових грошових винагород до 06 жовтня 2022 року включно, суд вважає їх передчасними, оскільки нарахування та виплата грошового забезпечення за спірні періоди ще не проведена.
Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
З огляду на те, що відповідачем в ході розгляду справи не було доведено правомірність своїх дій та прийняття відповідних рішень, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», підстави для розподілу судових витрат у відповідності до ст. 139 КАС України відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 72-90, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо невиплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ):
- грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки за період 2017 по 2021 рік, а також дні додаткової відпустки, як учасника бойових дій за період 2018 по 2022 рік;
- одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби за віком в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби;
- грошового забезпечення (оклад, надбавки, доплати, премії тощо) та додаткових грошових винагород з 19 липня 2022 року по 06 жовтня 2022 року включно.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ):
- грошову компенсацію за всі невикористані дні щорічної основної відпустки за період 2017 по 2021 рік, а також дні додаткової відпустки, як учасника бойових дій за період 2018 по 2022 рік;
- одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби за віком в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби;
- грошове забезпечення (оклад, надбавки, доплати, премії тощо) та додаткових грошових винагород з 19 липня 2022 року по 06 жовтня 2022 року включно.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева