Справа № 541/3259/22
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2024-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 березня 2024 р.Справа № 541/3259/22

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Курило Л.В. , Бегунца А.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у м. Харкові заяву Виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.11.2023 по справі № 541/3259/22 за позовом Виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,-

В с т а н о в и в:

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 30.11.2023 по справі № 541/3259/22 (розгляд справи відбувся за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відмовлено у задоволенні позову Виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу.

Копію судового рішення доставлено до електронного кабінету скаржнику 01.12.2023, о 03:51 годині, відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 251 КАС України.

08.01.2024 позивачем подано апеляційну скаргу.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.01.2024 визначений головуючий суддя по справі Перцова Т.С. та склад колегії суддів Русанова В.Б., Жигилій С.П.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2024 витребувано справу № 541/3259/22 з Полтавського окружного адміністративного суду.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Другого апеляційного адміністративного суду № 02-01/253 від 26.02.2024 у зв`язку із перебування головуючого судді (судді-доповідача) Перцової Т.С. з 12.02.2024 по 29.02.2024 у відпустці (більше чотирнадцяти днів), що може перешкодити розгляду справи у строки, визначені КАС України, з метою недопущення порушення строку розгляду справи, на виконання вимог частиною 9 статті 31 КАС України, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 480/8877/21.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 26.02.2024 справу № 541/3259/22 розподілено до провадження судді Мельнікової Л.В., визначений склад суду: головуючий суддя Мельнікова Л.В., судді: Курило Л.В., Бегунц А.О.

Також подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

В обґрунтування заяви скаржник посилається на те, в резолютивній частині оскаржуваного рішення зазначено строк на оскарження 10 днів, що суперечить ст. 295 КАС України, оскільки строк на апеляційне оскарження рішення становить 30 днів. Також, з 27.11.2023 по 18.12.2023 представник по даній справі перебувала у відпустці, що підтверджується копією розпорядження про відпустку; з 20.12.2023 по 27.12.2023 у зв`язку з виходом з ладу комп`ютера виконувалися роботи по заміні жорсткого диску та налаштування необхідного програмного забезпечення (копія додається). Посилається на закінчення року та завершення бюджетного періоду, затвердження бюджету на наступний рік не дало змоги відслідкувати появу рішення по даній справі. Також, в грудні 2023 року посилилися обстріли територіальної громади, у зв`язку з чим значно збільшилась кількість і тривалість повітряних тривог по Полтавській області і загалом по місту Миргороду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи заяви та матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява скаржника задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України, учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно з ч. 3 ст. 295 КАС України строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Згідно з матеріалами справи, копію судового рішення від 30.11.2023 отримано скаржником в електронному кабінеті підсистеми «Електронний суд» 01.12.2023, десятиденний строк на оскарження судового рішення по даній справі з моменту отримання копії рішення закінчується 11.12.2023, а апеляційна скарга подана до суду 08.01.2024. Тобто, через 28 днів.

Колегія суддів зазначає, що предметом спору у цій справі є оскарження позивачем рішень органу державної виконавчої служби.

Приписами ст. 287 КАС України визначені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Положеннями ч. 6 ст. 286 КАС України визначено, що апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Колегія суддів зазначає, що ст. 287 КАС України є спеціальною нормою процесуального закону, що визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, та частина шоста якої встановлює спеціальні у відношенні до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України строк на апеляційне оскарження (протягом десяти днів) і порядок обчислення цього строку (з дня проголошення судового рішення).

Водночас, ст. 287 КАС України не обмежено повноваження суду апеляційної інстанції щодо поновлення строку на апеляційне оскарження в порядку частини третьої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, і на відміну від правил, установлених статтею 270 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачений статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України строк на апеляційне оскарження не є преклюзивним.

Таку сталу правову позицію викладено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 21.02.2020 по справі № 640/4915/19, у постанові Верховного Суду від 11.06.2020 по справі № 640/3859/19, у постанові Верховного Суду від 23.12.2021 у справі № 640/26945/20.

Дійсно, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні, з 05.30 год. 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який в подальшому був продовжений Указами Президента України, затвердженими відповідними Законами України. Також, колегія суддів, надаючи оцінку доводам апелянта, вважає за необхідне зауважити, що Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 стосується лише введення воєнного стану в Україні, будь-яких змін щодо строків розгляду справ, інших процесуальних строків вказаний указ не містить, зміни в частині процесуальних строків до КАС України не вносились.

Колегія суддів зазначає, що ст. 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Тобто, особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Колегія суддів зауважує, що питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 09.02.2023 у справі № 240/3354/21.

Колегія суддів зазначає, що посилання відповідача на довготривалі повітряні тривоги не можуть бути основною та поважною причиною для поновлення строку на подання апеляційної скарги, оскільки зазначені обставини щодо повітряних тривог не носили постійного, безперервного характеру у період з 01.12.2023 (дата отримання рішення суду першої інстанції) по 08.01.2024 (звернення із апеляційною скаргою). Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в ухвалі від 27.03.2023 у справі № 160/4767/22.

Таким чином, доводи апелянта про неможливість своєчасного подання апеляційної скарги з підстав перебування у відпустці працівника, відповідального за супроводження справи, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки неналежна організація трудового процесу з боку відповідальних осіб є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Позивач, що діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від фінансових та/або організаційних складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо реалізації свого права на апеляційне оскарження судових рішень в порядку, встановленому законом.

Водночас, впорядкування внутрішніх процедур суб`єкта владних повноважень щодо реалізації права на апеляційне оскарження судових рішень, віднесено виключно до внутрішньо-управлінської діяльності позивача, у зв`язку з чим не може бути визнано поважною причиною пропуску строку.

Колегія суддів зазначає, що неналежна організація трудового процесу з боку відповідальних осіб є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними.

Колегія суддів зазначає, що органи державної влади, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених, в тому числі нормами процесуального закону, не можуть і не повинні отримувати вигоду від їх порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтермінувати виконання своїх процесуальних обов`язків. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в ухвалі від 29.08.2022 у справі № 640/21878/20.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про визнання підстав, визначених Виконавчим комітетом Миргородської міської ради Полтавської області у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, неповажними і про необхідність застосування положень ч. 3 ст. 298 КАС України.

На підставі наведеного та, керуючись ст. 121, 293, 295, ч. 2 ст. 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволені заяви Виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.11.2023 по справі № 541/3259/22, визнавши наведені підстави для поновлення строку неповажними.

Ухвала Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя Мельнікова Л.В.
Судді Курило Л.В. Бегунц А.О.