Справа № 641/2727/23
Суддя: Зелінська І. В.
Дата ухвалення: 2024-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/641/2/2024 Справа № 641/2727/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Зелінської І. В.,

за участі секретаря Надьон Я. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Лепетюка Олега Леонідовича до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в особі представника адвоката Лепетюка О. Л. звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №376076 від 09.05.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, винесену старшим лейтенантом поліції 1 батальйону 6 роти взводу 2 УПП в Харківській області Ременюком Р. О.; закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення; стягнути з відповідача понесені позивачем витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 09.05.2023 року о 05-38 год. за адресою: м. Харків, пр. Льва Ландау, буд. 3а щодо нього, старшим лейтенантом поліції 1 батальйону 6 роти взводу 2 УПП в Харківській області Ременюком Р. О., було винесено постанову серії БАД №376076 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП за порушення п. п. 31.1, 31.4.5 (г) ПДР України, та п.п 6.3.1 ДСТУ3649:2010 та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн., яку вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Зазначив, що транспортний засіб I-VAN А07А, д.н.з. НОМЕР_1 , під його керуванням, було зупинено представниками поліції без законних на те підстав, а саме без зазначення причини такої зупинки відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Вказав, що транспортний засіб I-VAN А07А, д.н.з. НОМЕР_1 був зупинений співробітником поліції, який не представився, та повідомив що ОСОБА_1 було зупинено для перевірки документів. Після чого поліцейським було виявлено технічні невідповідності, а саме, технічний стан транспортного засобу не відповідає вимогам стандартів, на задній осі транспортного засобу встановлені шини різних моделей з різним малюнком протектора. Звернув увагу, що вказані технічні недоліки було виявлено інспектором після зупинки транспортного засобу, який вже не експлуатувався. Крім того, зазначив про порушення порядку розгляду справи, зокрема, ОСОБА_1 не були роз`яснені права передбачені ст. 268 КУпАП, будь-якої підготовки до розгляду справи не було, не були вирішені клопотання, не досліджені докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи, свідки, не було з`ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Внаслідок протиправних дій інспектора Коровін І. М. був позбавлений гарантованого Конституцією України права на захист. Разом з цим, зазначив про неприпустимість розгляду справи у скороченому порядку на місці зупинки транспортного засобу із посиланням на рішення Конституційного суду України. Крім того, зазначив, що йому не повідомлялось про ведення фіксування за допомогою технічних засобів, натомість в додатках до постанови інспектор вказав камеру 473601.

Провадження у справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Від представника відповідача УПП в Харківській області ДПП надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник просив відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його позовних вимог, посилаючись на законність та обґрунтованість винесеної постанови. В обґрунтування вимог зазначила, що на час виникнення спірних правовідносин, чинним законодавством було передбачено спрощену процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП на місці зупинки транспортного засобу із посиланням на норми закону та висновки Верховного Суду. Крім того, зазначила, що законом не визнана обов`язкова участь захисника у випадку розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, та позивача не було позбавлено права скористатися правовою допомогою, в тому числі за допомогою засобів телефонного зв`язку. Звернула увагу, що можливість реалізації особою своїх прав на участь у розгляді справи, права на захист тощо, передбачена також шляхом оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення до суду. Зазначила, що всі зауваження позивача як підстави для скасування оскаржуваної постанови, викладені у позові, не знаходять свого підтвердження та носять суто суб`єктивний характер, а тому правові підставі для скасування постанови по справ про адміністративне правопорушення відсутні.

Крім того, позивачем по справі було подано відповідь на відзив, в якому зазначив, що з переглянутого відеозапису, наданого представником відповідача, вбачається упереджене ставлення з боку працівників поліції, яке полягає у безпідставному звинуваченні його у нібито скоєному ним раніше подібному правопорушенні. До того ж, з відеозапису не вбачається підтвердження факту вчинення будь-якого правопорушення з боку позивача та не вбачається що саме ОСОБА_1 керував або експлуатував вказаний транспортний засіб. Разом з цим, з наданого відеозапису вбачається що фіксування події здійснювалось за допомогою камери за №475601, однак в додатках до постанови зазначено інший номер технічного запису на який здійснювалась фіксація, а саме №473601.

В судове засідання сторони не з`явились, повідомлялись про час та місце розгляду справи. Від позивача надійшла заява, в якій позовні вимоги останній підтримав та просив розглядати справу у його відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №376076 від 09.05.2023 року, винесеної старшим лейтенантом поліції 1 батальйону 6 роти взводу 2 УПП в Харківській області Ременюком Р. О., ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн..

Із вказаної постанови вбачається, що 09.05.2023 року о 05-38 год. за адресою: м. Харків, пр. Льва Ландау, 3а, ОСОБА_1 керував транспортним засобом I-VAN А07А, д.н.з. НОМЕР_1 , технічний стан якого не відповідає вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху, а саме на задній осі транспортного засобу встановлені шини різних моделей з різним малюнком протектора , чим порушив п. п. 31.1, 31.4.5 (г) ПДР України, та п.п 6.3.1 ДСТУ3649:2010. Позивачу було роз`яснено його права передбачені ст. 268, 289 КУпАП, що підтверджується підписом позивача у п. 8 та отримано копію вказаної постанови. Згідно п.7 вказаної постанови до неї додається камера №473601.

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 транспортний засіб марки I-VAN, модель А07А, тип автобус-D, д.н.з. НОМЕР_1 , дата реєстрації 09.11.2017 року належить ПрАТ «АТП 16329».

Згідно наданої позивачем копії протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу серії ВХ №266073 №00083-00295-23, дата складання протоколу 24.01.2023 року транспортний засіб марки I-VAN модель А07А, д.н.з. НОМЕР_1 дата реєстрації 09.11.2017 року визнано технічно справним. Дата чергового проходження обов`язкового технічного контролю не пізніше 24.07.2023 року.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.121 КУпАП настає за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно до п.31.1. ПДР технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Згідно п.31.4. забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема п.31.4.5. г Колеса і шини: на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора - для вантажних автомобілів, що також зазначено у ДСТУ 3649:2010 Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання.

Згідно п. 6.3.1 ДСТУ 3649:2010 КТЗ мають бути укомплектовані пневматичними шинами (далі шини) і колесами, які зазначено у НЕ.

Не дозволено установлювати на одній осі КТЗ шини різних розмірів, типів конструкції (радіальної, діагональної, камерної, безкамерної), моделі з різними рисунками протектора, призначених для застосування в різні сезони, з шипами чи ланцюгами протиковзання та без них.

Згідно зі статтею 29 Закону України «Про дорожній рух» до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про дорожній рух» технічний стан транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, у частині, що стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, має відповідати правилам, нормативам і стандартам, затвердженим у встановленому порядку.

Обов`язок щодо забезпечення належного технічного стану транспортних засобів покладається на їх власників або інших осіб, які їх експлуатують, згідно з чинним законодавством.

Судом оглянуто відеозапис, наданий представником відповідача УПП в Харківській області ДПП, однак останній не містить необхідної інформації щодо обставин, які підлягають встановленню, зокрема, фактичні дані, які вказують на те, що позивач керував транспортним засобом з технічними несправностями. З наданого відеозапису суд позбавлений можливості візуально встановити, що шини транспортного засобу відрізняються.

За таких обставин, відповідачем не було надано суду жодних належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а саме на встановлення на задній осі транспортного засобу шин різних моделей з різним малюнком протектора. Поліцейським, також, не складався як доказ в розумінні вимог статті 251 КУпАП протокол огляду транспортного засобу чи Акт перевірки технічного стану транспортного засобу на предмет невідповідності типу малюнка протектора шин визначеним у ПДР України стандартам.

Натомість, матеріали позовної заяви містять копію протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу марки I-VAN модель А07А, д.н.з. НОМЕР_1 від 24.01.2023 з відміткою щодо технічної справності транспортного засобу. Дата чергового проходження технічного обов`язкого контролю не пізніше 24.07.2023 року.

Суд також зауважує, що в такому випадку працівник поліції мав керуватися наказом Міністерства інфраструктури України №549 від 26 липня 2013 року «Про затвердження Правил технічної експлуатації коліс та пневматичних шин колісних транспортних засобів категорій L, M, N, O та спеціальних машин, виконаних на їх шасі», відповідно до яких: за типом рисунка протектора шини поділяються на шини з дорожнім, універсальним, кар`єрним та підвищеної прохідності рисунком. Розрізняють симетричний, асиметричний, спрямованого та неспрямованого обертання типи рисунків протектора шини, залежно від розташування сегментів його рисунка протектора, як визначено в додатку 2 до цих Правил.

Слід зазначити, що сама постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення не є доказом у справі про адміністративне правопорушення. Постанова містить лише опис обставин, які визнані відповідачем підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Інші належні докази на підтвердження наведених в постанові про адміністративне правопорушення обставин сторонами не подані, в матеріалах справи відсутні.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до ч. 2ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Пунктом 24Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті» роз`яснено судам, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями283і284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 року у справі «Карелін проти Росії», за умови наявності певної неточності чи суперечностей, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

У рішенні від 31.07.2008 року по справі «Дружстевні заложна пріа та інші проти Чеської Республіки», в якому ЄСПЛ, зокрема зазначив, що висновки адміністративних органів, викладені у прийнятих ними рішеннях, не повинні бути довільними, нераціональними та непідтвердженими доказами.

Верховний Суд у своїй постанові від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17 вказав, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення цією особою адміністративного проступку, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Оскільки відповідачем як суб`єктом владних повноважень, на якого в даному випадку покладено обов`язок доказування правомірності свого рішення, не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження передбачених ст. 9 КУпАП обставин, то суд вважає недоведеним факт скоєння позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення, тому постанова винесена необґрунтовано, без дотриманням вимог КУпАП, що є підставою для її скасування.

Відповідно до п. 3 ч. 3ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що відповідач не довів правомірність винесення оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому вважає за необхідне постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №376076 від 09.05.2023 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу скасувати, а провадження в адміністративній справі на підставі п. 1ст. 247 КУпАП закрити.

При вирішенні питання про стягнення витрат по сплаті судового збору суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 1ст. 132 КАС України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 при зверненні до суду із позовною заявою сплатив судовий збір у розмірі 536,80 грн..

З урахуванням викладеного суд стягує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань з УПП в Харківській області ДПП судовий збір у розмірі 536,80 грн..

Керуючись ст. 2,8-10,77,241-246,250,268,269,271,286 КАС України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Лепетюка О. Л. до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №376076 від 09.05.2023 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) грн..

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.121 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 (вісімдесят) коп..

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, , місце знаходження: м. Харків, вул. Шевченка 315-А.

Суддя: І. В. Зелінська