Справа № 380/2484/24
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2024-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2024 рокусправа № 380/2484/24

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мартинюк Віталій Ярославович, розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов"язання до вчиненні дій, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - відповідач), в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення від 30.08.2023 року за № 55 щодо не призначення із 23 серпня 2023 року пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2;

зобов`язати прийняти рішення про призначення із 23 серпня 2023 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 із зарахуванням до страхового стажу періоди з 13.11.1979 по 22.12.1981, з 01.02.1982 по 12.05.1982, з 10.12.1982 по 21.01.1985, з 30.01.1985 по 14.11.1985, з 15.11.1985 по 01.10.1986, з 02.10.1986 по 31.03.1987, з 01.04.1987 по 25.04.1988, з 01.03.1992 по 30.11.1993, з 15.05.1994 по 13.09.1998, з 06.05.2009 по 18.11.2009; з16.03.2010 по 18.11.2010, з 25.04.2012 по 16.03.2015, з 01.04.2015 по 13.11.2015, з 21.03.2016 по 18.12.2016 та до пільгового стажу періоди роботи з 01.02.1982 по 12.05.1982, з 10.12.1982 по 21.01.1985, з 15.11.1985 по 01.10.1986, з 02.10.1986 по 31.03.1987, з 01.04.1987 по 25.04.1988, з 06.05.2009 по 18.11.2009; з 16.03.2010 по 18.11.2010, з 25.04.2012 по 16.03.2015, з 01.04.2015 по 13.11.2015, з 21.03.2016 по 18.12.2016, та із врахуванням отриманої за ці періоди часу заробітної плати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що має необхідний стаж роботи на посадах, що дає право на пільгову пенсію відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Так, станом на день подання заяви про призначення пенсії на пільгових умовах за списком №2 він мав необхідний вік (55 років) та страховий стаж (більше 30 років, із яких більше 12 років 6 місяців на роботах з шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2), тобто набува право на пенсію на пільгових умовах за за Списком №2. Також зазначає, що документи, які подавались позивачем відповідачам, відображені: відомості щодо фактичної кількості відпрацьованих днів; відомості атестації робочого місця; відомості про виплату заробітної плати; відомості щодо реорганізації підприємства, на якому він працював; інші відомості. Вважає, що оскаржуване рішення про відмову у призначені його пенсії є протиправним, оскільки порушує його право на пенсійне забезпечення та соціальний захист, а відтак підлягає скасуванню.

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі управління) подало відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю з підстав, викладених у ньому, зміст якого зводиться до того, що у позивача відсутній необхідний пільговий стаж роботи, який би надавав останньому право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах. Зокрема, страховий стаж позивача становить 16 років 09 місяців 24 дні, при необхідних 28 років. Зазначає, що за результатми наданих документів та записів трудової книжки період роботи з 15.05.1994 по 13.09.1998 не зараховано, оскільки така робота була в Москві та виправлення дати видачі наказу про працевлаштування. Щодо довідки проходження військової служби з 16.05.1998 по 16.07.1990, то такий позивачу не зараховано, оскільки відсутні підстави її видачі. Зазначає, що з 1 січня 2023 російська Федерація в односторонньому порядку припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, а тому оскаржуване рішення прийняте на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ухвалою суду від 06.02.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Відповідно до записів трудових книжок позивача НОМЕР_1 від 11.09.1978 року та НОМЕР_2 від 06.05.2009 року убачається, зокрема:

- з 13.11.1979 по 22.12.1981 проходив військову службу в рядах Радянської армії;

- з 04.02.1982 по 12.05.1982 та з 10.12.1982 по 21.01.1985 працював в Роздільському ДГХП «Сірка» водієм автомобіля по вивозу сірчаної руди та розкриву рудника №1;

- з 30.01.1985 по 14.11.1985 - майстром по ремонту в ремонтно-механійчній майстерні автотранспортного цеху №1 та майстром змішаної дільниці рудника відкритих гірничих робіт;

- з 15.11.1985 по 01.10.1986 - майстром технологічного процесу видобутку сірчаної руди на змішаній дільниці і на дільниці внутрішньо кар`єрного транспорту рудника відкритих гірничих робіт;

- з 02.10.1986 по 31.03.1987 гірничим майстром розкривної дільниці №3 рудника відкритих гірничих робіт;

- з 01.04.1987 по 25.04.1988 водієм автомобіля БілАЗ на транспортуванні гірничої маси в технологічному процесі видобутку сірчаної руди з кар`єру рудника відкритих гірничих робіт, колони технологічного траспорту №3 по вивезенню руди і породи автотранспортного цеху №1;

- з 06.03.1992 по 30.11.1993 водієм автомобіля УАЗ-469Б колони №2 автотранспортного підприємства, механіком колони №2 автотранспортного підприємства, механіком колони пасажирського транспорту автотранспортного підприємства та цеху;

- з 15.05.1994 по 13.09.1998 - водієм автомобіля УАЗ-469Б колони №2 автотранспортного підприємства;

- з 06.05.2009 по 18.11.2009, з 16.03.2010 по 18.11.2010, з 25.04.2012 по 16.03.2015 та з 10.04.2015 по 13.11.2015 працював в ТОВ «Газимур», м.Чита водієм автомобіля, а з 21.03.2016 по 18.12.2016 механіком дільниці гірничих робіт.

Також, вищезазначене підтверджується довідками від 05.07.2021 №4/142 від 12.10.2016 №310, від 12.10.2016 №311, від 12.10.2016 №315, від 10.02.2016 №7, від 26.07.2021 №102, від 13.11.2015 №659 та від 02.12.2016 №92, які наявні в матеріалах справи.

Крім цього, на підставі наказу Міністерства промисловості України від 27 січня 1992 року № 125«а» Роздільське виробниче об`єднання «Сірка» перейменоване на Роздільське державне гірничо-хімічне підприємство «Сірка» (довідка від 12.10.2016 №316), на підставі наказу Міністерства промисловості України від 16 липня 1993 року Яворівське виробниче об`єднання «Сірка» перейменоване на Яворівське державне гірничо-хімічне підприємство «Сірка», а на підставі наказу Міністерства промислової політики України від 27 червня 2006 року №230 Яворівське державне гірничо-хімічне підприємство «Сірка» припинено шляхом його реорганізацїї-поділу в Державне підприємство «Новояворівське Державне гірничо- хімічне підприємство «Сірка» (довідка від 01.10.2021 №138), яке є правонаступником всіх майнових і немайнових прав та обов`язків Яворівського державного гірничо-хімічного підприємства «Сірка».

З матеріалів справи вбачається, що позивач 23.08.2023 року звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 про що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області було прийнято Рішення від 30.08.2023 року за №55 про відмову в призначені пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого статтею 26 цього Закону.

В даному рішенні зазначено, що відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» прво на призначення пенсії за віком на пільгових умовах мають право працівники, які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за список №2. «... Вік заявника 62 роки 1 місяць 12 днів (на дату звернення). Необхідний страховий стаж становить 28 років. Страховий стаж заявника становить 16 років 9 місяців 24 дні. Результати розгляду документів, доданих до заяви: стаж роботи згідно запису в трудовій книжці НОМЕР_1 в москві з 15.05.1994 по 13.09.1998 не зараховано, а також виправлення дати видачі наказу про працевлаштування не завірено належним чином; також не зараховано проходження військової служби з 16.05.1988 по 16.07.1990 оскільки відсутні підсави видачі; не зараховано періоди роботи по довідкам №059 від 13.11.2015, №92 від 02.12.2016, а також періоди роботи по трудові книжці НОМЕР_2 від 06.05.2009 року, бо це робота в росії. Також, зазначено, що згідно довідок від від 12.10.2016 №310, від 12.10.2016 №311, від 10.02.2016 №7 не зараховано пільговий стаж, оскільки довідки не відповідають додатку №5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів. Заявник не працює. Дата з якої особа матиме право на пенсійну виплату 12.07.2026. На обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України не перебуває та пенсію не отримує.

Будь-яких інших підстав для відмови у призначенні пенсії позивачу у тексті оскарженого рішення пенсійний орган не виклав.

При цьому, відповідачем у оскаржуваному рішенні жодним чином не заперечувалось, щодо загального страхового стажу позивача який складає 16 років 9 місяців 24 дні.

Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Зміст спірних правовідносин є рішення органу Пенсійного фонду від 30.08.2023 року за № 55 про відмову у призначені пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Згідно ч.1 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 року №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-ІV).

Відповідно до ч.2 ст.24 Закону №1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч.4 ст.24 Закону №1058-IV).

За змістом положень ст.62 Закону №1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог цієї статті постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).

Відповідно до п.20 цього Порядку, у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств та організацій. У довідці повинно бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, та результати проведення атестації робочих місць на підприємстві.

При цьому, суд зазначає, що стаж роботи позивача підтверджується трудовими книжками НОМЕР_1 від 11.09.1978 року та НОМЕР_2 від 06.05.2009 року, які є основними документами у відповідності до ст.62 Закону №1788-ХІІ.

Окрім того, вищезазначений стаж позивача підтверджується довідками від 12.10.2016 №310 та від 12.10.2016 №311 відповідно до додатку №5 Порядоку №637, а також довідками від 12.10.2016 №315, від 10.02.2016 №7, від 26.07.2021 №102, від 13.11.2015 №659 та від 02.12.2016 №92, які були позивачу видані його роботодавцем.

Згідно з пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383 (далі також - Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Згідно з п.6 постанови Верховної Ради України від 06.12.1991 року №1931-XII «Про порядок введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення», до затвердження Кабінетом Міністрів України списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, діють наявні списки.

Положеннями ст.100 Закону №1788-ХІІ визначено, що особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах, передбачених списками згідно постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, пенсія за віком на пільгових умовах призначається відповідно до вимог, встановлених раніше діючим законодавством.

Так, Списки №1, 2 затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173 застосовуються до пільгової роботи до 31.12.1991 року; якщо пільгова робота продовжується після 01.01.1992 року (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11.03.1994 року, - застосовуються Списки №1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року №10; якщо пільгова робота продовжується після 11.03.1994 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16.01.2003 року, - застосовуються Списки №1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162.

Розділом I «Гірничі роботи» підрозділу 1 «Відкриті гірничі роботи і роботи на шахтній поверхні» пункту «а» Списку №2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173, передбачалися професії «Шоферы грузовых машин на вывозке: угля, сланца, руды, породы и концентратов в угольных, сланцевых и рудных разрезах»; «Мастера...».

Розділом I «Гірничі роботи» підрозділу 1 «Відкриті гірничі роботи і роботи на поверхні» пункту «а» Списку №2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах 26.01.1991 року №10, передбачалася професія 2010100а-11442 «Водії автомобілів, заняті на транспортуванні гірської породи в технологічному процесі»; 1072000б-23187 «Майстри, старші майстри».

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» затверджено Список №2 виробництв, цехів, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, в якому у розділі I «Гірничі роботи» підрозділу 1 «Відкриті гірничі роботи і роботи на шахтній поверхні» пункт «а» передбачалися вищезазначені професії.

Враховуючи вищезазначене, професії водій автомобіля по вивозу сірчаної руди та розриву, майстер дільниці передбачені у всіх Списках №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Щодо припинення участі російської федерації в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року, у зв`язку з чим до страхового стажу позивача не зараховано період роботи у у росії, зокрема у ТОВ «ГАЗИМУР», яке знаходиться на території російської федерації, то суд зазначає таке.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону №1058-IV, якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Одним із міжнародних договорів з питань пенсійного забезпечення, який підписала Україна, стала багатостороння Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року, зобов`язання за якою взяли на себе дев`ять держав - учасниць СНД, в тому числі Україна та російська федерація (далі - Угода від 13.03.1992 року).

Згідно зі ст.1 Угоди від 13.03.1992 року, пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 5 Угоди від 13.03.1992 року встановлено, що ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав - учасниць Угоди.

Отже, дія цієї угоди розповсюджувалася на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені чи будуть установлені законодавством держав - учасниць угоди.

В силу положень ст.6 Угоди від 13.03.1992 року, призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.

Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Відповідно до ст.11 зазначеної Угоди від 13.03.1992 року, необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані у належному порядку на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР або до 01.12.1991 року, приймаються на території держав - учасниць Співдружності без легалізації.

Аналіз вищенаведених норм вказує на те, що стаж, набутий на території будь-якої з держав - учасниць Угоди, підлягає безумовному врахуванню при встановленні права на пенсію. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Поряд з тим, суд враховує, що постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 року №1328 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення» постановлено вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13.03.1992 року у м.Москві. Вказана постанова набрала чинності 02.12.2022 року.

Згідно з п.2 ст.13 Угоди від 13.03.1992 року, пенсійні права громадян держав - учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави - учасниці, на території якої вони проживають.

За наведеного правового регулювання та встановлених обставин справи, суд приходить висновку, що положення відповідних міжнародних договорів розповсюджуються також і на питання, пов`язані із зарахуванням періодів роботи на території інших держав до страхового стажу та обчислення пенсій, пов`язаних із їх перерахунком. Діюче в Україні пенсійне законодавство передбачає, що у разі, якщо пенсія призначена на території України, а особа працювала на території російської федерації або на підприємстві, зареєстрованому на території російської федерації після 13.03.1992 року, то цей стаж має враховуватись на території України як власний страховий (трудовий стаж), хоча пенсійні внески можуть сплачуватись в росії. Тобто існує гарантія врахування страхового стажу кожної із сторін при призначенні пенсії на її території без перерахування страхових внесків.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в постановах Верховного Суду від 14.11.2019 року у справі №676/6166/16-а, від 16.04.2020 року у справі №555/2250/16-а від 17.06.2020 року у справі №646/1911/17, від 21.02.2020 року у справі №291/99/17 та від 06.07.2020 року у справі №345/9/17.

Відтак, при прийнятті рішення щодо зарахування чи відмови в зарахуванні до страхового стажу певних періодів роботи, орган пенсійного фонду повинен враховувати норми законодавства України, в сукупності з нормами законів тієї країни, на території якої працювала в спірний період роботи особа, яка звернулась за призначенням пенсії.

Між тим, на час набуття позивачем трудового стажу у спірних періодах, вказана вище Угода від 13.03.1992 року були чинною для України, тому підлягає застосуванню до даних правовідносин.

Судом встановлено, що трудові книжки наявні в матеріалах справи містять відомості щодо роботи позивача на вищезазначених посадах, а також вищезазначеними довідками підтверджено безпосередню зайнятість позивача на підприємстві.

Крім того, в матеріалах справи наявні довідки про заробітну плату позивача за спірні періоди.

Відтак, суд вважає, що позивач не може бути позбавлений соціальної захищеності та пенсійного (пільгового) стажу за час роботи, зазначених у трудових книжках, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Щодо зарахування до пільгового стажу роботи період проходження військової служби суд зазначає наступне.

Пунктом «в» частини третьої статті 56 Закону №1788-ХІІ визначено, що до стажу роботи зараховується також військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

Як вбачається із записів трудової книжки НОМЕР_1 від 11.09.1978 року, позивач з 13.11.1979 по 22.12.1981 проходив військову службу в рядах Радянської армії.

Зазначене підтверджується також довідкою від 05.07.2021 №142.

Таким чином, судом не береться до уваги у спірному рішенні про те, що позивачу не зараховано проходження військової служби з урахуванням вищенаведених мотивів.

Таким чином, позовні вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачами не подано належних доказів правомірності відмови позивачу у призначені пенсії за віком.

Згідно з п.3 ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Такий критерій правомірності відповідачами дотриманий не був.

З огляду на викладене, спірне рішення є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки не відповідає критерію обгрунтованості.

Позовні вимоги в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області прийняти рішення про призначення із 23 серпня 2023 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 із зарахуванням до страхового стажу періоди з 13.11.1979 по 22.12.1981, з 04.02.1982 по 12.05.1982, з 10.12.1982 по 21.01.1985, з 30.01.1985 по 14.11.1985, з 15.11.1985 по 01.10.1986, з 02.10.1986 по 31.03.1987, з 01.04.1987 по 25.04.1988, з 06.03.1992 по 30.11.1993, з 15.05.1994 по 13.09.1998, з 06.05.2009 по 18.11.2009; з16.03.2010 по 18.11.2010, з 25.04.2012 по 16.03.2015, з 01.04.2015 по 13.11.2015, з 21.03.2016 по 18.12.2016 та до пільгового стажу періоди роботи з 01.02.1982 по 12.05.1982, з 10.12.1982 по 21.01.1985, з 15.11.1985 по 01.10.1986, з 02.10.1986 по 31.03.1987, з 01.04.1987 по 25.04.1988, з 06.05.2009 по 18.11.2009; з 16.03.2010 по 18.11.2010, з 25.04.2012 по 16.03.2015, з 01.04.2015 по 13.11.2015, з 21.03.2016 по 18.12.2016, є похідними від першої позовної вимоги, тому також підлягають до задоволення в цій частині.

При цьому, вимога позивача про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області прийняти рішення про призначення пенсії із урахуванням заробітної плати, отриманої за спірні періоди роботи, є передчасною та задоволенню не підлягає, адже спірні правовідносини між учасниками справи в цій частині ще не виникли.

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області ще не здійснено призначення позивачеві пенсії на виконання цього рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у цій частині будуть порушені, а тому в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Що стосується судових витрат, то, у відповідності до вимог ст.139 КАС України, такі підлягають стягненню на користь позивача пропорційно задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення від 30.08.2023 року за № 55 щодо не призначення ОСОБА_1 із 23 серпня 2023 року пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (адреса: 79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10, ) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 періоди роботи з 13.11.1979 по 22.12.1981, з 04.02.1982 по 12.05.1982, з 10.12.1982 по 21.01.1985, з 30.01.1985 по 14.11.1985, з 15.11.1985 по 01.10.1986, з 02.10.1986 по 31.03.1987, з 01.04.1987 по 25.04.1988, з 06.03.1992 по 30.11.1993, з 15.05.1994 по 13.09.1998, з 06.05.2009 по 18.11.2009; з16.03.2010 по 18.11.2010, з 25.04.2012 по 16.03.2015, з 01.04.2015 по 13.11.2015, з 21.03.2016 по 18.12.2016 та до пільгового стажу періоди роботи з 01.02.1982 по 12.05.1982, з 10.12.1982 по 21.01.1985, з 15.11.1985 по 01.10.1986, з 02.10.1986 по 31.03.1987, з 01.04.1987 по 25.04.1988, з 06.05.2009 по 18.11.2009; з 16.03.2010 по 18.11.2010, з 25.04.2012 по 16.03.2015, з 01.04.2015 по 13.11.2015, з 21.03.2016 по 18.12.2016 та призначити пенсію із 23 серпня 2023 року.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області (адреса: 61022, м.Харків, вул.Майдан Свободи Держпром, 3 під`їзд 1, пов. к. 58, ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 25 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Мартинюк Віталій Ярославович