Справа № 240/27625/23
Суддя: Чернова Ганна Валеріївна
Дата ухвалення: 2024-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

27 лютого 2024 року м. Житомир справа № 240/27625/23

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Чернової Г.В.,

секретар судового засідання Черниш М.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача Божок Лілі Володимирівни,

представників відповідача Махновського Анатолія Андрійовича та Савіцького Віктора Юрійовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника позивача про призначення експертизи у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства Оборони України, треті особи: Військова частина НОМЕР_2 Міністерства оборони України, Центральна військово-лікарська комісія Збройних сил України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України оформленого у вигляді довідки військово-лікарської комісії від 31,07,2023р. № 1212 про придатність ОСОБА_1 до військової служби;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України призначити новий медичний огляд ОСОБА_1 щодо визначення придатності, обмеженої придатності, непридатності до військової служби.

Ухвалою судді від 31 жовтня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження .

26.01.2024 представник позивача подав до суду клопотання, в якому просить призначити у справі №240/27625/23 військово-лікарську експертизу, на розгляд якої поставити наступне запитання:

- чи відповідає діагноз, зазначений у довідці ВЛК В/Ч 1065 №1212 від 31.07.2023 фактичному стану здоров`я позивача ОСОБА_1 та чи придатний позивач до військової служби в Збройних Сил України на час проведення військово - лікарської експертизи.

Проведення призначеної військово-лікарської експертизи просить доручити Центральній військово-лікарській комісії Збройних сил України Міністерства оборони України.

Дане клопотання обґрунтоване тим, що з`ясування обставин, що мають значення для справи, потребують спеціальних знань у галузі медицини, тому позивач дійшов до висновку про доцільність призначення військово-лікарської експертизи у справі, з метою перевірки його доводів про наявність у нього захворювань, які обмежують його придатність до військової служби під час призову воєнного стану.

У черговому підготовчому засіданні суд поставив на обговорення клопотання представника позивача про призначення експертизи.

Представник позивача та позивач просили задовольнити.

Представники відповідача заперечували проти задоволення клопотання зауваживши, що Верховний Суд у постанові від 13.06.2018 у справі №806/526/16 зазначив, що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності конкретній статті розладу хвороб, оскільки це потребує знань у медичній галузі.

Заслухавши представників сторін, ознайомившись із матеріалами справи, суд дійшов висновку наступних висновків.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.102 КАС України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

Згідно з ч.1 ст.101 КАС України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством.

При цьому за змістом ст.101 КАС України висновок може бути складений лише кваліфікованим судовим експертом.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, їх територіальні філії, експертні установи комунальної форми власності, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом.

Згідно із ч. 2 ст. 10 Закону України «Про судову експертизу» судовими експертами державних спеціалізованих установ можуть бути фахівці, які мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності.

Пунктом 1.2 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказ Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5) передбачено основні види (підвиди) судових експертиз.

З поданого клопотання слідує, що позивач просить призначити військово-лікарську експертизу, оскільки не погоджується з рішенням відповідача.

Наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення № 402).

Пунктами 1.1-1.3 Положення № 402 встановлено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико- соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза - це медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРІІ), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами І-ІІ груп патогенності; працівників допоміжного флоту Військово- Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов' язаних, резервістів.

Основними завданнями військово-лікарської експертизи є добір громадян України, придатних за станом здоров`я до військової служби, для укомплектування Збройних Сил України; аналіз результатів медичного огляду та розробка заходів щодо комплектування Збройних Сил України особовим складом, придатним до військової служби за станом здоров`я; контроль за організацією і станом лікувально-оздоровчої роботи серед призовників, аналіз результатів і розроблення пропозицій із удосконалення цієї роботи; контроль за організацією, проведенням і результатами лікувально-діагностичної роботи у військових, цивільних лікувальних закладах та медичних підрозділах військових частин, що стосується військово-лікарської експертизи; надання методичної та практичної допомоги з питань військово-лікарської експертизи військово-лікарським комісіям, лікувальним закладам Міністерства оборони України; визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть; розроблення спільно з головними медичними спеціалістами Міністерства охорони здоров`я України (далі - МОЗ України) і Міністерства оборони України вимог щодо стану здоров`я призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, резервістів для найдоцільнішого використання їх на військовій службі; визначення ступеня придатності військовослужбовців до військової служби у зв`язку з їх звільненням; проведення наукової роботи з питань військово-лікарської експертизи; підготовка кадрів для військово-лікарських комісій.

Згідно з пунктом 2.1 Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Підпунктом 2.3.1 пункту 2.3 Положення № 402 визначено, що Центральна військово- лікарська комісія є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України.

Відповідно, п.п. 2.3.3 п. 2.3 розділу І Положення № 402 встановлено, що на Центральну військово-лікарську комісію покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також контроль за лікувально-оздоровчою роботою серед допризовників, організація медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних та резервістів (кандидатів у резервісти); розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи.

Згідно з п.п. 2.3.4 п. 2.3 Центральна військово-лікарська комісія має право, зокрема, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України.

Таким чином, Центральна військово-лікарська комісія не є суб`єктом судово-експертної діяльності та не може здійснювати зазначену експертизу згідно ухвали суду.

Поряд із цим, суд зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Верховний Суд у постанові від 12 червня 2020 року у справі № №810/5009/18 зазначив, що у разі наявності сумніву щодо правильності висновку військово-лікарської комісії щодо придатності до військової служби, позивач мав право звернутись до Центральної військово-лікарської комісії для перегляду відповідного висновку.

Окрім того, представник позивача просить доручити проведення експертизи Центральній військово-лікарській комісії Збройних Сил України, яка у даній справі є третьою особою.

Суд наголошує, що "третя особа" та "експерт" мають різні процесуальні статуси, користуються різними процесуальними правами. Тому доручення проведення експертизи Центральній військово-лікарській комісії Збройних Сил України є безпідставним.

Відтак, з урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання представника позивача та призначення у даній справі військово-лікарської експертизи.

Керуючись ст.ст. 102, 103, 106, 241, 248 КАС України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні клопотання представника позивача про призначення експертизи у справі №240/27625/23- відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст складено: 04 березня 2024 року

Суддя Г.В. Чернова