Справа № 280/10877/23
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2024-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

01 березня 2024 року Справа № 280/10877/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Конишевої О.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя (69050, м.Запоріжжя, вул. Космічна, 118А, код ЄДРПОУ )

до Запорізької міської ради (просп. Соборний, буд. 206, м.Запоріжжя, 69105; код ЄДРПОУ 0405395)

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

27.12.2023 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя (далі позивач) до Запорізької міської ради (далі відповідач), відповідно до якої позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Запорізької міської ради щодо невжиття заходів до державної реєстрації права власності на нерухоме майно - 47/100 частки житлового будинку (реєстраційний номер 29087578), загальною площею 65,3 кв.м. та житловою площею 37,5 кв.м. розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та зобов`язати Запорізьку міську раду вжити заходи щодо проведення державної реєстрації права комунальної власності на нерухоме майно - 47/100 частки житлового будинку загальною площею 65,3 кв.м. та житловою площею 37,5 кв.м. (реєстраційний номер 29087578), розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що всупереч вимог статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідачем протягом тривалого часу не вживаються дії щодо оформлення права власності на нерухоме майно - 47/100 частки житлового будинку загальною площею 65,3 кв.м. та житловою площею 37,5 кв.м. (реєстраційний номер 29087578), розташований за адресою: АДРЕСА_1 , чим фактично порушуються майнові інтереси територіальної громади.

Ухвалою суду від 01.01.2024 відкрито провадження у справі. Сторонам повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні). Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Ухвала суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження була надіслана в електронному вигляді відповідачу в його електронний кабінет 02.01.2024 о 15 год. 37 хв.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, оцінивши повідомлені позивачем обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Згідно матеріалів інвентаризаційної справи №49176/69141 та технічного паспорту встановлено, що по АДРЕСА_1 знаходиться житловий будинок загальною площею 129,4 кв.м, та житлового площею 74,2 кв.м., які складається з 2 - х квартир.

При цьому квартира АДРЕСА_1 загальною площею 64,1 кв.м. та житловою площею (53/100 частки) перебуває у приватній власності фізичних осіб, а саме ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Квартира №2 загальною площею 65,3 кв.м. та житловою площею 37,5 кв.м. (47/100 частки) на праві власності належить державі, перебувала на балансі Відкритого акціонерного товариства «Запоріжкокс», в подальшому 05.05.2016 реорганізованого в Публічне акціонерне товариство «Запоріжкокс».

Відповідно до технічного паспорту від 10.11.2009 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 складеного ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» загальна площа житлового будинку складає 129,4 кв.м. з них житлової площі 74,2 кв.м., який складається з двох квартир. У свою чергу, квартира АДРЕСА_1 загальною площею 64,1 кв.м. та житловою площею 36,7 кв.м. (53/100 частки) перебуває у приватній власності фізичних осіб, а саме ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а квартира АДРЕСА_2 загальною площею 65,3 кв.м. та житловою площею 37,5кв.м. (47/100 частки) зареєстрована за ВАТ «Запоріжкокс».

Пунктом 1 рішенням Запорізької міської ради №52 від 05.10.2011 надано згоду на прийняття до комунальної власності міста Запоріжжя житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що є об`єктом права державної власності та перебуває на балансі Публічного акціонерного товариства «Запоріжкокс».

Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради №41/1 від 22.02.2013 (далі - Рішення №41/1) затверджено акт приймання-передачі з державної власності до комунальної власності житлового будинку по АДРЕСА_1 , який знаходиться на балансі ПАТ «Запоріжкокс».

Пунктом 2 Рішення №41/1 вирішено оформити право комунальної власності на вказаний житловий будинок.

Пунктом 4 Рішення №41/1 здійснення реєстрації прийнятого житлового будинку покладено на Реєстраційну службу Запорізького міського управління юстиції.

10.01.2023 Шевченківською окружною прокуратурою міста Запоріжжя на адресу Запорізької міської ради направлено лист №57-101-168 вих23 щодо надання інформації про те, які заходи були вжиті Запорізькою міською радою з метою здійснення реєстрації речових прав на вищевказаний будинок за територіальною громадою міста Запоріжжя, а також відомостей про те, чому понад 10 років не проведено відповідну реєстрацію.

Листом Департаменту з управління житлово - комунальним господарством Запорізької міської ради №79/01-37/01 від 02.03.2023 Шевченківську окружну прокуратуру міста Запоріжжя повідомлено про те, що за вказаною адресою є зареєстровані об`єкти права приватної власності, тому проведення державної реєстрації на вищевказаний житловий будинок в цілому за територіальною громадою міста Запоріжжя суперечитиме чинному законодавству, а саме Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

22.08.2023 Шевченківською окружною прокуратурою міста Запоріжжя на адресу Запорізької міської ради направлено лист №57-101-4950 вих23 щодо надання інформації про причини не проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно будинок АДРЕСА_1 .

Листом №02-07/3171 від 19.09.2023 Департаменту правового забезпечення Запорізької міської ради повідомлено окружну прокуратуру, що речові права на вказаний будинок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за територіальною громадою міста не зареєстровані. Крім того, повідомлено, що 64,1 кв.м. вказаного будинку є приватизованою площею, інші 65,3 кв.м. не приватизувалась.

Згідно копії листа №1251/01-37/01 від 12.09.2023 Департаменту з управління житлово - комунальним господарством, долученої до листа №02-07/3171 від 19.09.2023 проведення державної реєстрації на вищевказаний житловий будинок за територіальною громадою міста Запоріжжя порушуватиме право спільної часткової власності співвласників будинку.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухома майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №359554588 від 22.12.2023 станом на дату її формування -47/100 частки право власності вказаної квартири до теперішнього часу зареєстровані за Запорізьким коксохімічним заводом.

Позивач зазначає, що на теперішній час речові права на 47/100 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 за територіальною громадою міста не зареєстровані, що свідчить про тривалу бездіяльність Запорізької міської ради (понад 10 років), що зумовило звернення до суду з даною позовною заявою.

При вирішенні даного спору по суті суд виходить з наступного.

Статтею 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Право на звернення прокурора або його заступника до суду в інтересах держави передбачене статтями 2, 23 Закону України від 14.10.2014 №1697-VІІ «Про прокуратуру» та статтею 53 КАС України.

Згідно з частинами першою, третьою, четвертою статті 23 цього Закону представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Як визначено частинами четвертою, п`ятою статті 53 КАС України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року №3-рп/99 під поняттям орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надані повноваження органу виконавчої влади.

При вирішенні справи суд бере до уваги, що інтереси держави є оціночним поняттям, а тому прокурор в кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Враховуючи позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 03.12.2019 у справі №920/121/19, суд зазначає, що поняття інтереси держави охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація інтересів держави, особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №806/1000/17, від 26.07.2018 у справі №926/1111/15, від 08.02.2019 у справі №915/20/18).

Державний інтерес знаходить свій вияв у підтримці такого стану суспільних відносин, який би повною мірою відповідав конституційним засадам правового регулювання та забезпечував баланс інтересів усіх членів суспільства в їх взаємовідносинах між собою та державою.

З наведеного слідує, що інтереси держави спрямовані на забезпечення гарантій державної влади та ефективного функціонування її інститутів та органів задля захисту та реалізації прав і свобод територіальних громад.

За таких обставин у даному випадку наявний як державний, так і суспільний інтерес, який полягає у необхідності дотримання встановленого Конституцією України принципу верховенства права, задоволення суспільної потреби у відновленні законності у сфері майнових правовідносин, та, як наслідок, реалізації державних гарантій щодо захисту права власності. Отже, суд вважає наявними передбачені частиною третьою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» підстави для представництва прокурором інтересів держави в суді.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ст. 326 ЦК України у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади. Управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб`єктами.

Основні засади передачі об`єктів права державної власності у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст врегульовано Законом України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» (далі - Закон), який є спеціальним законом, який регулює відносини, пов`язані з передачею об`єктів права державної власності у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах або у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст.

Відповідно до абз. 6 ч. 1 ст. 2 Закону об`єктами передачі згідно з цим Законом є об`єкти житлового фонду (у тому числі гуртожитки як об`єкти нерухомого майна, житлові комплекси та/або їх частини) та інші об`єкти соціальної інфраструктури (навчальні заклади, заклади культури (крім кінотеатрів), фізичної культури та спорту, охорони здоров`я (крім санаторіїв, профілакторіїв, будинків відпочинку та аптек), соціального забезпечення, дитячі оздоровчі табори), які перебувають у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, установ, організацій (далі - підприємств) або не увійшли до статутного капіталу господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), у тому числі не завершені будівництвом.

Згідно із ч.1 ст. 4 Закону передача об`єктів з державної у комунальну власність здійснюється за рішенням органів, уповноважених управляти державним майном, самоврядних організацій - щодо об`єктів, визначених в абзаці шостому частини першої статті 2 цього Закону, та нерухомого майна, призначеного виключно для розміщення дошкільних навчальних закладів.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону передача об`єктів з державної у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах здійснюється за наявності згоди відповідних сільських, селищних, міських, районних у містах рад, якщо інше не передбачено законом, а у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст - за наявності згоди районних або обласних рад, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 2 ст. 4-1 Закону визначено, що ініціатива щодо передачі об`єктів житлового фонду, гуртожитків та інших об`єктів соціальної інфраструктури у комунальну власність може виходити відповідно від органів, визначених статтею 3 цього Закону, підприємств, на балансі яких перебувають ці об`єкти, а також господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації).

Частиною 3 статті 4-1 Закону визначено, що рішення щодо передачі об`єктів житлового фонду, гуртожитків та інших об`єктів соціальної інфраструктури у комунальну власність приймаються органами, уповноваженими управляти державним майном, самоврядними організаціями за згодою відповідних сільських, селищних, міських, районних у містах рад, а у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст - за згодою районних або обласних рад.

Положеннями ст. 6 Закону визначено, що передача об`єктів здійснюється комісією з питань передачі об`єктів, до складу якої входять представники виконавчих органів відповідних рад, місцевих органів виконавчої влади, органів, уповноважених управляти державним майном, самоврядних організацій, фінансових органів, підприємств, трудових колективів підприємств, майно яких підлягає передачі.

У разі передачі об`єктів у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах виконавчий орган відповідної сільської, селищної, міської, районної у місті ради, якщо інше не передбачено законом утворює комісію з питань передачі об`єктів та призначає його голову.

Згідно із ч. 5 ст. 7 Закону передача оформляється актом приймання-передачі, який підписується головою і членами комісії. Форма акту приймання-передачі затверджується Кабінетом Міністрів України.

Органом місцевого самоврядування наразі вчинені дії з метою набуття саме права власності на 47/100 частки вказаного житлового будинку загальною площею 65,3 кв.м. та житловою площею 37,5 кв.м., а саме: надано згоду на прийняття його до комунальної власності та затверджено акт його приймання-передачі з державної власності до комунальної власності.

Відповідно до ч.6 ст.7 Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» право власності на об`єкт передачі виникає з дати підписання акта приймання-передачі, а у випадках, передбачених законом, - з дня державної реєстрації такого права.

Статтею 327 ЦК України передбачено, що у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.2 ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування» підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.

Згідно ст. 316 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України), правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтями 328, 331 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, до яких належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких с неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення (ч.1 ст.181 ЦК України), обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно ч. 4 ст. 334 Цивільного кодексу України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації.

Статтями 2, 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових правна нерухоме майно. Державна реєстрація прав здійснюється на засадах обов`язковості державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Крім того, статтею 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що речові права та обтяження на нерухоме майно, підлягають обов`язковій державній реєстрації.

У Державному реєстрі прав, відповідно до ст. 5 Закону, реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення, меліоративні мережі, складові частини меліоративної мережі.

Право власності на житловий будинок, будівлю, споруду, а також їх окремі частини може бути зареєстровано незалежно від того, чи зареєстровано право власності чи інше речове право на земельну ділянку, на якій вони розташовані.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» заявником є, зокрема, власник, інший правонабувач, сторона правочину, у яких виникло, перейшло чи припинилося речове право (у тому числі замовник будівництва, девелопер будівництва, управитель фонду фінансування будівництва), або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав.

Отже, Запорізька міська рада, як правонабувач майна має право на подачу заяви про державну реєстрацію прав - права комунальної власності на 47/100 частки житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

У силу вимог ч. 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» права суб`єкта комунальної власності від імені та в інтересах територіальних громад здійснюють відповідні ради.

Згідно із ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими Законами.

Статтею 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до ст.29 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад.

Права суб`єкта комунальної власності від імені та в інтересах територіальних громад здійснюють відповідні ради.

Тобто, єдиним органом, уповноваженим управляти комунальним майном, яке знаходиться на території міста Запоріжжя, є Запорізька міська рада.

У зв`язку з цим, єдиним заявником, в розумінні ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», є Запорізька міська рада, яка не вчинила жодних дій, спрямованих на проведення державної реєстрації права власності на 47/100 частки спірного житлового будинок за Запорізькою міською територіальною громадою.

Згідно пунктів 6 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127, державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса.

Відповідно до п. 62 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 для державної реєстрації права власності на підставі рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність відповідно до Закону України Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності також подаються: рішення правонабувача майна, уповноваженого ним органу про надання згоди на передачу майна; акт приймання-передачі такого майна, підписаний власником (співвласниками) та особою, що діє від імені правонабувача майна. Якщо майно відповідно до закону належить на праві спільної сумісної власності подружжю (колишньому подружжю), акт приймання-передачі майна підписується кожним з подружжя (колишнього подружжя) незалежно від наявності державної реєстрації права власності лише в одного з них.

Тобто, право комунальної власності на житловий будинок, або його частину виникає з дня його державної реєстрації, яка є обов`язковою та здійснюється шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за заявою уповноваженого заявника.

При наявності всіх необхідних документів передбачених законодавством, а саме рішення Запорізької міської ради від 05.10.2011 № 52 «Про надання згоди на прийняття до комунальної власності міста житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 від публічного акціонерного товариства «Запоріжкокс», акт приймання-передачі житлового будинку по АДРЕСА_1 до комунальної власності від 15.12.2012, затверджений рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради №41/1 від 22.02.2013, питання звернення до суб`єкта державної реєстрації прав Запорізькою міською радою дотепер не вирішено.

Всупереч вимогам ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та саме через бездіяльність відповідача державна реєстрація права комунальної власності на 47/100 частки вищевказаного житлового будинку за Запорізькою міською територіальною громадою в особі Запорізької міської ради не проведена.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» заявником є, зокрема, власник, інший правонабувач, сторона правочину, у яких виникло, перейшло чи припинилося речове право (у тому числі замовник будівництва, девелопєр будівництва, управитель фонду фінансування будівництва), або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав.

Враховуючи викладене, відповідач зобов`язаний згідно з вимогами чинного законодавства вжити заходи для оформлення та державної реєстрації права власності на 47/100 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Проте, ігноруючи вказаний обов`язок листом Департаменту з управління житлово- комунальним господарством Запорізької міської ради від 02.03.2023 № 79/01-37/01 позивача повідомлено про те, що у житловому будинку по АДРЕСА_1 є зареєстровані об`єкти права приватної власності, тому проведення державної реєстрації на указаний житловий будинок в цілому за територіальною громадою міста Запоріжжя суперечитиме чинному законодавству України.

Аналогічна позиція викладена Департаментом з управління житлово- комунальним господарством Запорізької міської ради у листі від 12.09.2023 №1251/01-37/01, долученому до листа Департаменту правового забезпечення Запорізької міської ради від 19.09.2023 № 02-07/3171.

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Згідно із ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на житловий будинок, будівлю, споруду, а також їх окремі частини може бути зареєстровано незалежно від того, чи зареєстровано право власності чи інше речове право на земельну ділянку, на якій вони розташовані. Право власності на квартиру, житлове та нежитлове приміщення може бути зареєстровано незалежно від того, чи зареєстровано право власності на житловий будинок, будівлю, споруду, а також їх окремі частини, в яких вони розташовані.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Державний реєстр прав складається з розділів, спеціального розділу, бази даних заяв та реєстраційних справ в електронній формі. Невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав є Реєстр прав власності на нерухоме майно, Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державний реєстр іпотек.

Згідно із ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно. Відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою до моменту державної реєстрації припинення таких прав, обтяжень у порядку, передбаченому цим Законом.

Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та їх обтяжень, зареєстрованих у Державному реєстрі прав, вчиняються на підставі відомостей про речові права, обтяження речових прав, що містяться в цьому реєстрі.

Відомості про речові права, обтяження речових прав, що містяться в Реєстрі прав власності на нерухоме майно. Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек, що є невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав, використовуються як актуальні виключно в разі, якщо відомості про право власності на відповідне нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва не внесені до Державного реєстру прав, а відомості про інші речові права, відмінні від права власності, та/або обтяження речових прав не внесені та не припинені в Державному реєстрі прав.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 47/100 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 зареєстровано як окремий об`єкт нерухомого майна за державою в особі Запорізького коксохімічного заводу, який є архівним та невід`ємною частиною указаного житлового будинку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» об`єктами передачі згідно з цим Законом є об`єкти житлового фонду (у тому числі гуртожитки як об`єкти нерухомого майна, житлові комплекси та/або їх частини), які перебувають у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, установ, організацій (далі підприємств) або не увійшли до статутного капіталу господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), у тому числі не завершені будівництвом.

Суд звертає увагу, що державна реєстрація права власності на підставі рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу майна з державної у комунальну відповідно до Закону України Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності має свої особливості та чітко визначний перелік документів передбачений п.62 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127. Як встановлено судом всі необхідні документи для проведення реєстрації у відповідача були наявні.

Однак, Листом Департаменту з управління житлово - комунальним господарством Запорізької міської ради №79/01-37/01 від 02.03.2023 Шевченківську окружну прокуратуру міста Запоріжжя було повідомлено про те, що проведення державної реєстрації на вищевказаний житловий будинок в цілому за територіальною громадою міста Запоріжжя суперечитиме чинному законодавству, а саме Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Суд не вважає доречним посиланням на Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», як підставу для відмови у реєстрації з тих підстав, що відповідно до п.1 ст.1 наведеного Закону багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна.

В даному випадку йде мова про будинок який складається з 2 квартир, тому суд вважає посилання на даний Закон не вірним. Крім того, даний закон не регулює питання реєстрації права власності.

Враховуючи наявність рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 22.02.2013 № 41/1 та акту приймання-передачі з державної власності до комунальної власності житлового будинку по АДРЕСА_1 , за заявою Запорізької міської ради органом державної реєстрації повинно бути прийнято рішення стосовно державної реєстрації права комунальної власності за територіальною громадою м.Запоріжжя в особі Запорізької міської ради саме на 47/100 частку житлового будинку загальною площею 65,3 кв.м. та житловою площею 37,5 кв.м. по АДРЕСА_1 .

Таким чином, за наявності підстав та відповідних повноважень, Запорізькою міською радою, як суб`єктом комунальної власності, що здійснює від імені та в інтересах територіальної громади відповідні права комунальної власності, упродовж тривалого часу, фактично не здійснено жодних юридично значимих обов`язкових дій щодо оформлення та державної реєстрації права власності на вищезазначену частину житлового будинку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про системну та досить тривалу (майже 10 років) бездіяльність Запорізької міської ради, яка полягає у безпідставному зволіканні в проведенні державної реєстрації права комунальної власності на 47/100 частки житлового будинку за вказаною адресою.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання відповідача вжити заходи щодо проведення державної реєстрації права комунальної власності на нерухоме майно - 47/100 частки житлового будинку загальною площею 65,3 кв.м. та житловою площею 37,5 кв.м. (реєстраційний номер 29087578), розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов слід задовольнити повністю.

Згідно частини 2 статті 139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 2, 5, 6, 14, 77, 139, 241-246, 255, 263, 295, 370 КАС України суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя (69050, м.Запоріжжя, вул. Космічна, 118А, код ЄДРПОУ ) до Запорізької міської ради (просп. Соборний, буд. 206, м.Запоріжжя, 69105; код ЄДРПОУ 0405395)-задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Запорізької міської ради щодо невжиття заходів до державної реєстрації права власності на нерухоме майно - 47/100 частки житлового будинку (реєстраційний номер 29087578), загальною площею 65,3 кв.м. та житловою площею 37,5 кв.м. розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Запорізьку міську раду вжити заходи щодо проведення державної реєстрації права комунальної власності на нерухоме майно - 47/100 частки житлового будинку загальною площею 65,3 кв.м. та житловою площею 37,5 кв.м. (реєстраційний номер 29087578), розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 01.03.2024.

Суддя О.В. Конишева