Справа № 215/5370/22
Суддя: Прокопенко О.Б.
Дата ухвалення: 2024-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 березня 2024 року

м. Київ

справа №215/5370/22

адміністративне провадження № К/990/5810/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Прокопенка О.Б.,

суддів - Радишевської О.Р., Уханенка С.А.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2023 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10 січня 2024 року у справі № 215/5370/22 у справі за позовом ОСОБА_1 до керівника апарату Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Стрельцової Яни Миколаївни про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до керівника апарату Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Стрельцової Я.М. про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2023 року, залишеною без змін поставною Третього апеляційного адміністративного суду від 10 січня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 - повернуто позивачу.

12 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2023 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10 січня 2024 року у справі № 215/5370/22.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Згідно з частиною першою статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують норми статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.

Зазначені норми свідчать про те, що оскарження судових рішень у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.

Відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Таким чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень з питань повернення заяви позивачеві (заявникові), поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування єдиної правозастосовної практики.

З Єдиного державного реєстру судових рішень убачається, що ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 травня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та запропоновано позивачу протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду виконати вимоги, що в ній викладені.

Зазначену ухвалу про залишення позовної заяви без руху направлено позивачу засобами поштового зв`язку на адресу зазначену в адміністративному позові ( АДРЕСА_1 ).

Проте поштове відправлення було повернуто на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду із відміткою відділення поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання».

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 у зв`язку з неусуненням недоліків - повернуто позивачу.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивачем не виконано вимоги ухвали суду від 23 травня 2023 року та не усунуто недоліки позовної заяви у встановлений судом строк, з огляду на те, що ухвалу суду про залишення позову без руху повернуто до суду з незалежних від суду причин (поштове відправлення повернуто з відміткою «за закінченням терміну зберігання»).

В контексті таких обставин колегія суддів звертає увагу на позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 23 листопада 2023 року у справі № 215/7312/20, в межах якої ставилося питання правомірності повернення апеляційної скарги з підстав неусунення її недоліків за обставин повернення до суду поштового конверту, яким направлялася ухвала про залишення апеляційної скарги без руху, з відміткою установи поштового зв`язку "за закінченням терміну зберігання".

У цій справі, Верховний Суд, зокрема, зазначив, що до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «за закінченням терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і т.п., з врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Відповідно до висновку Верховного Суду у справі № 215/7312/20, як положення статті 126, так і положення статті 251 КАС України, регулюють порядок вручення судових документів (судових повісток, судових рішень) та передбачають однакові юридичні наслідки, які полягають в тому, що повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами поштового зв`язку з позначками «за закінченням терміну зберігання», з врахуванням конкретних обставин справи, можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Такі висновки колегія суддів уважає застосовними і до обставин цієї справи.

Аналіз ухвалених у цій справі судових рішень і доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку про те, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики з питань застосування відповідних норм права, а тому підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

За встановлених обставин та керуючись пунктом 5 частини першої статті 333 КАС України, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2023 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10 січня 2024 року у справі № 215/5370/22 у справі за позовом ОСОБА_1 до керівника апарату Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Стрельцової Яни Миколаївни про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач: О.Б. Прокопенко

Судді: О.Р. Радишевська

С.А. Уханенко