Справа № 164/145/24
Суддя: Ониско Р. В.
Дата ухвалення: 2024-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 164/145/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2024 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Ониска Р.В.,

при секретарі Наумик Н.В.,

за участю: представника позивача Величко Г.В.,

представника РТЦК та СП Похилої Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Маневичі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Камінь-Каширського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Камінь-Каширського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про скасування постанови про адміністративне правопорушення. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 11.01.2024 начальником Камінь-Каширського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки В. Борухом винесено постанову №15 про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП. У даному документі зазначено, що ним порушено вимоги ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», зокрема не з`явився до Першого відділу Камінь-Каширського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк зазначений у повістці. На розгляд справи 11.01.2024 не прибув згідно повідомлення 3075 від 22.12.2023. На підставі наведеного ОСОБА_1 було притягнуто до адмістративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 5100,00 грн. Ще на початку війни лютий-березень 2022 р. ОСОБА_1 було вручено повістку разом і його братам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . У визначений у повістці час вони всі разом з`явились до Першого відділу Камінь- Каширського РТЦК та СП та пройшли медичний огляд. Враховуючи, що ОСОБА_1 має третю групу інвалідності, що підтверджується на момент подання позову посвідченням № НОМЕР_1 виданим Управлінням соціального захисту населення Маневицької РДА, то він не підлягає мобілізації згідно ст. 23 пункту 2 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Під час зустрічі з працівниками РТЦК позивач надав їм підтвердження факту наявності інвалідності і вони зробили фото усіх необхідних документів. Проте без належного пояснення для чого ОСОБА_1 необхідно повторно з`явитись до РТЦК, виписали повістку.

Позивач ОСОБА_1 вважає, що вказана вище постанова винесена незаконно, упереджено, з грубим порушенням норм КУпАП, при відсутності події та складу правопорушення, відсутності доказів вчинення правопорушення, відсутності його повідомлення про час та місце розгляду справи, що призвело до незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення. Також, позивач ОСОБА_1 зазначає, що його не попереджали про час та місце розгляду адміністративної справи, що позбавило його можливості скористатися правом на правову допомогу, а також взагалі надати пояснення по справі.

Представник позивача Величко Г.В. позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позові, просила визнати протиправною та скасувати постанову № 15 від 11 січня 2024 року начальника Камінь-Каширського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки В. Боруха про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді 5100 гривень штрафу.

Представник відповідача Похила Т.В. у поданому суду відзиві, а також в судовому засіданні, заперечувала щодо задоволення вище вказаного позову. При цьому пояснила, що в зв`язку з відсутністю належного фінансування, повідомлення про розгляд справи на 11.01.2024 громадянину ОСОБА_1 не було направлено рекомендованим листом із повідомленням про вручення. Вказане повідомлення направлялось простим поштовим листом і підтвердження такого направлення вона надати не може. Про скерований лист є лише запис в журналі кореспонденції РТЦК та СП.

Взявши до уваги пояснення представника позивача та представника відповідача, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що постановою № 15 від 11 січня 2024 року, винесеною начальником Камінь-Каширського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки В. Борухом - ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 5100 грн. Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 18 грудня 2023 року о 10 годині 30 хвилин не прибув до Першого відділу Камінь-Каширського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки за викликом по повістці, чим порушив вимоги ч. 3 ст. 22 Закону України „Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Судом встановлено, що адміністративна справа була розглянута у відсутності ОСОБА_1 без його повідомлення про місце та час її розгляду.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальносі встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачену адміністративну відповідальність.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.І ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частина 5 ст. 77 КАС України встановлює, що якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами частини першої статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази; заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи; виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Оскільки позивач не був поінформований про дату, час та місце розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, таким чином порушено його права на захист.

Згідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно з ст. 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Будь-яких клопотань про витребування та дослідження інших доказів, крім тих, що досліджувались судом в ході розгляду справи, представником позивача та представником відповідача заявлено не було.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що в ході судового розгляду було встановлено, що вина позивача ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, не була доведена відповідачем, так як начальником Камінь-Каширського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки В. Борухомбуло порушено процесуальний порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення і в результаті безпідставно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАПта накладено на нього стягнення у виді штрафу, що призвело до порушення прав позивача. З цих підстав, постанова № 15 від 11 січня 2024 рокупро притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13. ст.5 ЗУ «Про судовий збір», як учасник бойових дій.

Керуючись ст.ст. 2, 5-6, 8-10, 14, 72-77, 90, 132, 139, 286 КАС України, ст.ст. 7, 268, 276, 280, 287-289, 293 КУпАП, ст. 62 Конституції України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Постанову № 15 від 11 січня 2024 року начальника Камінь-Каширського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки В. Борухапро притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_1 , та накладення на нього адміністративного стягнення у виді 5100 (п`ять тисяч сто) гривень штрафу - скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Маневицького районного суду

Волинської області Ониско Р.В.