Справа № 280/9431/23
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2024-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

04 березня 2024 року Справа № 280/9431/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сацького Р.В. розглянувши в письмовому проваджені за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Ділма" до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу Державного нагляду (контролю) у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно - господарського штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

09 листопада 2023 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватного підприємства "Дільма" (далі по тексту - позивач) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу Державного нагляду (контролю) у Запорізькій області (далі по тексту - відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу Державного нагляду (контролю) у Запорізькій області про застосування адміністративно - господарського штрафу від 12.06.2023 за № ПШ 009522;

- відшкодування судових витрат Позивача по справі присудити з Відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він не є власником транспортного засобу, не орендував транспортний засіб для використання, водій що керував транспортним засобом у трудових відносинах з позивачем ніколи не перебував. Крім того, постанова про застосування адміністративного штрафу містить в собі недоліки, які дають підстави вважати її протиправною та незаконною. Позивач вважає, що суб`єкт владних повноважень діяв протиправно виносячи постанову про адміністративно- господарський штраф позивачу, у зв`язку з чим оскаржена постанова підлягає скасуванню.

Справі за цією позовною заявою присвоєно, № 280/9431/23 та за результатами автоматизованого розподілу справу передано для розгляду судді Сацькому Р.В.

Ухвалою суду від 14.11 2023 судом відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), за наявними у справі матеріалами; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (у разі заперечення проти позовної заяви) протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.

20.11.2023 через «Електронний суд» за вх. № 51424 представником позивача адвокатом Вакуленко Д.О. подана заява про забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення Вільнянським відділом державної виконавчої служби у Запорізькому районі Південного міжрегіонального управління Міністертва юстиції (м. Одеса) накладного адміністративно - господарського штрафу відповідно до постанови від 12.06.2023 за № ПН009522 до моменту набрання законної сили судового рішення.

Ухвалою суду від 30.11.2023 заяву представника позивача судом задоволено.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено наступне. Керуючись Законом України «Про автомобільний транспорт», Порядком № 1567, на підставі Графіку проведення рейдових перевірок Відділом державного нагляду (контролю) у Запорізькій області посадовими особами Управління Укртрансбсзпски 02.05.2023 проводилась рейдова перевірка на ділянці 14 км а/д Н-15. Порядок зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної служби з безпеки на транспорті та її територіальних органів, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 422 від 20.05.2013 (далі - Порядок № 422). Відповідно до п. 3, 4 Порядку № 422, був зупинений транспортний засіб марки RENAULT, номерний знак НОМЕР_1 , напівпричіп марки CASTERA, номерний знак НОМЕР_2 . У відповідності до ст. 49 Закону України «Про автомобільний транспорт», п. 4 Порядку № 422, водій транспортного засобу ОСОБА_1 пред`явив для перевірки посадовим особам управління Укртрансбезпеки лише наступні документи: посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 26.12.2015; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки RENAULT, номерний знак НОМЕР_1 , серії НОМЕР_4 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу напівпричепу CASTERA, номерний знак НОМЕР_2 , серії НОМЕР_5 ; страховий поліс № АР/1947994 від 15.02.2022; аркуш підписаний як товарно-транспортна накладна. Отже, під час здійснення рейдової перевірки 02.05.2023 на 14 км а/д Н-15, посадовою особою Укртрансбезпеки виявлено порушення вимог ст. 34 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме перевізник не забезпечив водія оформленою товарно- транспортною накладною або іншим визначеним законодавством документом на вантаж, визначених ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», зафіксоване в акті № 353850 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 02.05.2023.

Водій ОСОБА_1 з актом перевірки був ознайомлений, пояснень не надав, акт засвідчив підписом. Водій транспортного засобу був ознайомлений із результатами перевірки, будь-яких пояснень чи зауважень не надав. В подальшому, за результатом розгляду справи винесено спірну постанову про застосування адміністративно -господарського штрафу за порушення абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України Про автомобільний транспорт. Вважає, що посадові особи діяли на законних підставах, а тому оскаржувану постанову винесено правомірно, а позовну заяву такою, що містить в собі надумані та ні чим не підтвердженні обґрунтування , тому у задоволенні позовних вимог позивачу просить суд відмовити у повному обсязі.

Позивач скориставшись правом на надання відповіді на відзив в порядку ст. 163 КАС України, 05.12.2023 за вх. № 54127 через електронну систему «Електронний суд» надав письмову відповідь на відзив, за якою вважає доводи відповідача безпідставними та такими, що жодним чином не спростовують правомірність та обґрунтованість заявлених позивачем вимог, викладених у позові.

У відповідності зі ст. 164 КАС України відповідачем 11.12.2023 за вх. № 54915 надані письмові заперечення на відповідь на відзив, за якими вказано, що автомобільним перевізником може бути як власник транспортного засобу, так і інша юридична особа, що здійснює перевезення пасажирів чи вантажів цим транспортним засобом. Крім того, власником напівпричепу марки CASTERA, номерний знак НОМЕР_2 , на якому власне і перевозився вантажі є ПП «ДІЛМА», з цього відповідач прийшов до висновку, що автомобільним перевізником є саме позивач, а тому, він несе адміністративно - господарську відповідальність. Постанова про притягнення до адміністративно - господарської відповідальності є законною.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним уважається строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини 5 статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з частиною 4 статті 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з частини 4 статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу транспортний засіб марки RENAULT, номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_2 є власником транспортного засобу. Що підтверджується копією вказаного документу, що додано до матеріалів справи.

В свою чергу, напівпричіп марки CASTERA, номерний знак НОМЕР_6 за свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 від 26.10.2018 та Переліком транспортних засобів, що є на балансі ПП «ДІЛМА» станом на 01.05.2023, перебуває у власності та на балансі позивача. Копії вказаних документів містяться в матеріалах справи.

Водієм - ОСОБА_1 02.05.2023 на законних підставах, здійснювалось керування транспортним засобом на ділянці 14 км а/д Н-15, що підтверджується наявністю його розпорядженні оригіналів документів на транспортний засіб, страхового полюсу № АР/1947994 від 15.02.2022; посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 26.12.2015, копії яких містяться в матеріалах справи.

При перевірці транспортного засобу працівниками державного нагляду (контролю) у Запорізькій області водієм надано на підтвердження, перевезення вантажу товарно -транспортною накладною від «02.05» без номеру та будь-яких реквізитів, печаток, штампів та інш., копія якої міститься в матеріалах справи.

02.05.2023 відділом державного нагляду (контролю) у Запорізькій області посадовими особами Управління Укртрансбсзпски проводилась рейдова перевірка на ділянці 14 км а/д Н-15. Перевірку, пройшов транспортний засіб марки RENAULT, номерний знак НОМЕР_1 , напівпричіп марки CASTERA, номерний знак НОМЕР_2 . Під час перевірки, водієм що керував транспортним засобом ОСОБА_1 пред`явлено для перевірки посадовим особам управління Укртрансбезпеки, посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 26.12.2015; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки RENAULT, номерний знак НОМЕР_1 , серії НОМЕР_4 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу напівпричепу CASTERA, номерний знак НОМЕР_2 , серії НОМЕР_5 ; страховий поліс № АР/1947994 від 15.02.2022; аркуш підписаний як товарно-транспортна накладна. Даний факт підтверджується копіями перелічених документів, наданих до матеріалів справи.

За результатами перевірки, та виявленням порушення, складено акт № 353850 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 02.05.2023, де зафіксовані всі порушення. За змістом акту № 353850 вбачається,що водій ОСОБА_1 з актом перевірки був ознайомлений, пояснень не надав, акт засвідчив власним підписом. Копія якого міститься в матеріалах справи.

В подальшому, 12.06.2023 за результатом розгляду акту № 353850 та доданих до нього документів. винесено спірну постанову ПШ 009522 про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17 000 грн за допущене порушення вимог ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», а саме: не забезпечення водія оформленою товаро-транспортною накладною або іншим визначеним законодавством документом на вантаж , що призвело до відповідальності абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України « Про автомобільний транспорт» до якої притягнуто ПП «ДІЛМА». Копія постанови міститься в матеріалах справи.

Таким чином, не погоджуючись із такими діями відповідача позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним відносинам, суд виходить з того, що відповідно до статті 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією в межах і відповідно до законів України.

Зокрема, статтею 8 Конституції України в Україні встановлено, що в країні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 Конституції України кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Крім цього, правовідносини, які виникли між сторонами у даній справі з приводу оскарження постанови про застосування адміністративно- господарського штрафу, врегульовані не лише нормами Конституції України, а також, іншими нормативними документами.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" № 2344-III, серед інших, наведені наступні визначення:

- автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами;

- вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями;

- товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу (крім фізичних осіб, які здійснюють перевезення вантажу за рахунок власних коштів та для власних потреб) документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, який складається у паперовій та/або електронній формі та містить обов`язкові реквізити, передбачені цим Законом та правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом.

Згідно статті 2 Закону України "Про автомобільний транспорт" № 2344-III (далі - Закон № 2344-III) законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України "Про транспорт", Закону України «Про Дорожній рух», чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.

Нормативні акти, які визначають умови перевезень, порядок використання засобів транспорту, шляхів сполучення, організації безпеки руху, охорони громадського порядку, пожежної безпеки, санітарні та екологічні вимоги, що діють на транспорті, є обов`язковими для власників транспорту і громадян, які користуються послугами транспорту та шляхами сполучення.

Відповідно до ст. 18 Закону № 2344-III з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.

Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Стаття 60 Закону № 2344-ІІІ передбачає, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами статті 48 Закону № 2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Оскільки вимоги щодо змісту, тобто інформації яка повинна міститись в документах, на підставі яких здійснюється перевезення, закріплені у нормативному акті найвищого рівня - в Законі України «Про автомобільний транспорт», слід визнати, що законодавець, визначивши ці вимоги в ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», встановив загальнообов`язкове правило поведінки при здійсненні певного виду господарської діяльності.

Вимоги оформлення ТТН згідно ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт»:

При оформленні товарно-транспортної накладної вантажовідправник зазначає такі обов`язкові реквізити:

- дата і місце складання;

- вантажовідправник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);

- автомобільний перевізник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), прізвище, ім`я, по батькові водія та номер його посвідчення;

- вантажоодержувач (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);

- транспортний засіб (марка, модель, тип, реєстраційний номер автомобіля, причепа/напівпричепа), його параметри із зазначенням довжини, ширини, висоти, загальної ваги, у тому числі з вантажем, та маси брутто;

- пункти завантаження і розвантаження.

Як видно із наведеного визначення ТТН, виняток щодо обов`язковості її складання становлять лише фізичні особи, які здійснюють перевезення вантажу за рахунок власних коштів та для власних потреб.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що у тимчасовому платному користуванні за умови оренди або позики не розпоряджався транспортним засобом, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , тому заперечує, той факт, що він є належним правопорушником у справі про адміністративногосподарське правопорушення. Але, ним не заперечується, той факт, що напівпричіп марки CASTERA, номерний знак НОМЕР_6 за свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 від 26.10.2018 належить на праві власності позивачу, і саме він був під керуванням водія ОСОБА_1 , та саме на ньому, здійснювалось перевезення вантажу.

Суд наголошує на тому, що ним перевіряється рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень ретроспективно, тобто зважаючи на ті обставини, які існували у минулому на момент прийняття оспорюваного рішення (вчинення дії, допущення бездіяльності).

Під час проведення перевірки було встановлено, що водієм ОСОБА_1 здійснювалося внутрішнє перевезення вантажу за відсутності товарно - транспортної накладної з обов`язковими відповідно до статті 48 Закону № 2344-ІІІ реквізитами.

При цьому, Водієм - ОСОБА_1 на законних підставах, здійснювалось керування транспортним засобом на ділянці 14 км а/д Н-15, та перевезення вантажу, що підтверджується наявністю його розпорядженні оригіналів документів на транспортний засіб та страхового полюсу № АР/1947994 від 15.02.2022, де зазначено власником та страховиком ПП «ДІЛМА».

Також, в страховому полісі № АР/1947994 від 15.02.2022, який надав водій ОСОБА_1 страхувальником транспортного засобу RENAULT, номерний знак НОМЕР_1 є ПП «ДІЛМА».

Відповідно до статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961 встановлено, що мета здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності полягає у забезпеченні відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Тому, суд зауважує, що оскільки, страхувальником є ПП «ДІЛМА», то відповідно і користувачем вказаного автотранспорту виступає ПП «ДІЛМА», Таким чином, саме позивач виступав автомобільним перевізником при здійсненні перевезення.

Отже, суд приходить до висновку, що позивачем не надано належних доказів тієї обставини, що ним не здійснювалось перевезення вантажу транспортним засобом , що належить йому на праві власності, і страхувальником якого він є.

Додатково суд враховує, що згідно витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Приватне підприємство «ДІЛМА» зареєстроване та має ідентифікаційний код 35345632, одним із видів діяльності якого є надання в оренду вантажних автомобілів; вантажний автомобільний транспорт, тощо.

Отже, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними доказами тієї обставини, що транспортний засіб, що належить на праві власності позивачу, та ним застрахований, використовувався для перевезення вантажу без дозволу на те, чи навпаки.

Тому, з урахуванням вище наведеного, суд зазначає, що ПП «ДІЛМА» у розумінні Закону № 2344-III був автомобільним перевізником, який здійснював вантажні перевезення, а тому в силу ст. 48 цього Закону водій для здійснення внутрішніх перевезень вантажу повинен був мати товарно-транспортну накладну на вантаж.

Крім того, суд зазначає, що передбачений у ст. 48 Закону № 2344-III перелік документів не є вичерпним, тому в контексті цієї статті необхідно відносити до категорії "інші документи, передбачені законодавством". Таких документів водієм при перевірці надано не було, позивачем про наявність або відсутність інших документів , що підтверджують, або спростовують його вину суду не надав.

Даний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, наведеною у постанові від 11.02.2020 у справі № 820/4624/17.

Щодо наданих документів про штатний розклад ПП «ДІЛМА» та склад найнятих працівників, розрахунків, щодо заробітної плати виплачених найнятим працівникам, табелю обліку робочого часу, звітів, платіжних відомостей, суд зазначає, що надані документи не містять в собі доказів що спростовують неправомірність та протизаконність керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом, що належить на праві приватної власності ПП «ДІЛМА», тому суд критично відноситься до таких документів та не приймає їх як належні докази.

Щодо твердження позивача про прийняття відповідачем постанови про застосування адміністративно - господарського штрафу з порушення процедури розгляду, суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 затверджений « Порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі)» (далі за текстом - Порядок).

Судом встановлено, що на виконання п. 26 Порядку відповідачем було направлено запрошення № 40096/26/24-23 від 01.06.2023, на 12.06.2023, на розгляд справи про порушення транспортного законодавства, яке зафіксоване актом перевірки від 02.05.2023 № 353850. Факт направлення запрошення підтверджується реєстром на відправлення рекомендованих листів зі штампом Укрпошти від 02.06.2023, фіскальним чеком від 02.06.2023, роздруківки трекінгу (№ 907).

Відповідно до п. 27 Порядку справу про порушення було розглянуто 12.06.2023 за наявними матеріалами. За результатом розгляду стосовно позивача було винесено оскаржувану постанову № ПШ009522 про застосування адміністративно- господарського штрафу за порушення вимог ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Таким чином твердження позивача щодо неналежного повідомлення про час та місце розгляду справи, судом спростовується наявними у справі доказами.

З урахуванням приписів ч. 2 ст. 2 КАС України суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № ПШ 009522 від 12.06.2023 відділу Державного контролю (нагляду) у Запорізькій області, прийнято в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому відсутні підстави для її скасування.

Аналогічне застосування норм права здійснено Третім апеляційним адміністративним судом у постановах, наприклад: від 10.06.2021 у справі № 280/8641/20; від 29.06.2021 у справі № 340/4182/20; від 26.01.2022 у справі № 280/5631/21.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч. 1 ст. 9 КАС України).

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню. Доводи позивача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч. 1 ст. 143 КАС України).

Оскільки у задоволенні позовної заяви має бути відмовлено, то, відповідно, має бути відмовлено й у стягненні на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат.

Керуючись ст. ст. 9, 77, 132, 139, 143, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Приватного підприємства "Ділма" (70002, Запорізька область, м. Вільнянськ, вул. Зачиняєва, буд. 18, ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 51) в особі Відділу Державного нагляду (контролю) у Запорізькій області (69118, м. Запоріжжя, вул. Чубанова, буд. 8, ) про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно - господарського штрафу, - відмовити у повному обсязі.

У стягненні на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано суддею 04 березня 2024 року.

Суддя Р.В. Сацький