Справа № 320/7861/24
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2024-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

04 березня 2024 року' м. Київ № 320/7861/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Колеснікова І.С., ознайомившись із матеріалами адміністративної справи

за позовом ОСОБА_1

до Генерального консульства України в Дюссельдорфі

про визнання незаконним рішення та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Генерального консульства України в Дюссельдорфі, в якому просить:

- визнати незаконним рішення Головного консульства України в Дюссельдорфі про відмову в прийнятті заяви про набуття громадянства України за територіальним походженням;

- зобов`язати Генеральне консульство України в Дюссельдорфі прийняти заяву ОСОБА_1 про набуття громадянства України за територіальним походженням.

Відповідно до частини 1 статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 КАС України; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених КАС України.

Відповідно до частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Пунктом 4 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Частиною першою статті 42 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що учасниками справи є сторони, треті особи.

Згідно частини першої та третьої статті 46 Кодексу адміністративного судочинства України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.

Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно пункту 9 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України у цьому Кодексі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

При цьому, суб`єктом владних повноважень є орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п.7 ч. 1 ст.4 КАС України).

Відповідно до положень статті 43 Кодексу адміністративного судочинства України здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами), адміністратором за випуском облігацій.

Здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їх посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

У позовній заяві в якості відповідача позивач зазначив Генеральне консульство України в Дюссельдорфі.

Згідно частини другої статті 25 Закону України "Про громадянство" Міністерство закордонних справ України, посольства та консульські установи України здійснюють повноваження, передбачені пунктами 1 - 10-1 частини першої цієї статті, стосовно осіб, які відповідно до законодавства України є такими, що постійно проживають за кордоном, а також приймають рішення про оформлення набуття громадянства України на підставі, передбаченій пунктом 1 статті 6 цього Закону.

Відповідно до пункту 1 Положення про Міністерство закордонних справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.2016 №281 (далі-Положення №281), Міністерство закордонних справ України (МЗС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

МЗС є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері зовнішніх зносин.

Пунктом 4 Положення №281 встановлено, що МЗС відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує підтримання дипломатичних і консульських зносин з іноземними державами, представництво України у міжнародних організаціях та спеціальних місіях; розробляє та вносить пропозиції щодо вдосконалення правового регулювання питань співпраці із закордонними українцями, забезпечення прав закордонних українців, створення сприятливих умов та можливостей для задоволення їх соціальних, культурно-освітніх, мовних, інформаційних та інших потреб; здійснює керівництво органами дипломатичної служби України; забезпечує виконання в Україні та за кордоном консульських функцій, вчиняє консульські дії на території України та за кордоном.

Згідно пункту 7 Положення №281 МЗС здійснює свої повноваження безпосередньо та через систему органів дипломатичної служби.

Відповідно до пункту 5 Положення №281 МЗС з метою організації своєї діяльності, зокрема, забезпечує самопредставництво органів дипломатичної служби та їх посадових осіб в судах України, яке здійснюється без окремого доручення Міністра, його заступників, державного секретаря посадовими особами юридичної служби апарату МЗС відповідно до положення, що затверджується наказом Міністра.

Пунктом 2 Положення про закордонні дипломатичні установи України, затвердженого Указом Президента України від 15.03.2021 №99/2021 (далі-Положення №99/2021), визначено, що закордонні дипломатичні установи України є постійно діючими органами дипломатичної служби, основними завданнями яких є представництво України в державах перебування або при міжнародних організаціях та підтримання з ними офіційних відносин, відстоювання національних інтересів України, виконання консульських функцій, у тому числі захист прав та інтересів громадян і юридичних осіб України за кордоном.

Згідно пункту 3 Положення №99/2021 закордонними дипломатичними установами України є, зокрема, Посольство України.

Відповідно до пункту 5 Положення №99/2022 завданнями закордонних дипломатичних установ України є: 1) представництво України в державі перебування або при міжнародній організації, підтримання з нею офіційних відносин; 2) захист національних інтересів України у державі перебування або при міжнародній організації; 3) розвиток політичних, економічних, культурних, гуманітарних, наукових та інших зв`язків з державою перебування або міжнародною організацією; 4) захист прав та інтересів громадян і юридичних осіб України в державі перебування або міжнародній організації; 5) координація діяльності державних органів щодо забезпечення реалізації єдиного зовнішньополітичного курсу України у відносинах з державою перебування або міжнародною організацією.

Враховуючи вищенаведені положення чинного законодавства, суд зазначає, що Посольство України в Грузії є закордонною дипломатичною установою, яка не має статусу юридичної особи, підконтрольна Міністерству закордонних справ України та виконує представницькі функції України в державі перебування або при міжнародній організації, підтримання з нею офіційних відносин та захист прав та інтересів громадян і юридичних осіб України в державі перебування або міжнародній організації.

У свою чергу, Міністерство закордонних справ України здійснює керівництво органами дипломатичної служби України та забезпечує самопредставництво таких органів та їх посадових осіб в судах України.

Аналіз вищенаведеного дозволяє зробити висновок про те, що адміністративна процесуальна правосуб`єктність, яка надає можливість виступати відповідачем у справі, належить саме Міністерству закордонних справ України, а не дипломатичним установам України за кордоном.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що належним відповідачем у даній справі має бути саме Міністерство закордонних справ України, що свідчить про невідне визначення позивачем відповідача у справі, і, як наслідок, невідповідність позовної заяви вимогам статті 160 КАС України.

У зв`язку з цим, позивачу у порядку усунення недоліків позовної заяви необхідно уточнити склад учасників справи, з урахуванням вказаних судом зауважень, подавши до суду виправлений примірник позовної заяви із зазначенням у ньому належного відповідача.

Згідно частин першої та другої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

2. Встановити позивачу десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

3. Роз`яснити позивачу, що у разі неусунення ним у встановлений судом спосіб і строк недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, позовну заяву буде повернуто відповідно до вимог пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Колеснікова І.С.