Справа № 300/2575/23
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2024-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 рокуЛьвівСправа № 300/2575/23 пров. № А/857/22680/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Онишкевич Т.В., Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2023 року у справі № 300/2575/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Калуського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання до вчинення певних дій,-

суддя в 1-й інстанції Тимощук О.Л.,

час ухвалення рішення 01.11.2023 року,

місце ухвалення рішення м. Івано-Франківськ,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (надалі, також - представник позивача), яка діє в інтересах ОСОБА_1 (надалі, також - позивач, ОСОБА_1 ) 09.05.2023 звернулася в суд з позовною заявою до Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (надалі, також відповідач 1, Івано-Франківський ОТЦК та СП), Калуського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (надалі, також відповідач 2, ІНФОРМАЦІЯ_1 ), у якій просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (по особовому складу) від 22.02.2023 №11-рс в частині, що стосується ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ Калуського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (по стройовій частині) від 08.03.2023 №67 про виключення ОСОБА_1 із списків особового складу та всіх видів забезпечення;

- зобов`язати Івано-Франківський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки та Калуський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки поновити ОСОБА_1 на посаді старшого стрільця 3 відділення 1 охорони роти охорони першого відділу Калуського РТЦК та СП, яку займав до переміщення, з 08.03.2023.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 був призваний по мобілізації на підставі Указу Президента України Про загальну мобілізацію №69/2022 від 24.02.2022 та проходив військову службу на посаді старшого стрільця третього відділення першого взводу охорони роти першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 . Довідкою військово-лікарської комісії від 08.09.2022 №2349/1 позивача на підставі статті 64 б графи ІІ Розкладу хвороб визнано обмежено придатним до військової служби; протипоказана служба у десантно-штурмових військах, плавскладі, морській піхоті, спец спорудах. Тобто, на переконання представника позивача, ОСОБА_1 за станом здоров`я не може проходити військову службу у бойових військових частинах, батальйонах, а може тільки в частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах. Однак, всупереч стану здоров`я, нормам чинного законодавства України, позивача без його згоди переведено з ІНФОРМАЦІЯ_2 до Військової частини НОМЕР_1 (надалі, також - ВЧ НОМЕР_1 ). При цьому, звертає увагу, що про вибуття 09.03.2023 до іншої військової частини, позивач отримав 08.03.2023 усний наказ командира. Вказаний наказ було виконано. Однак про будь-які інші документи військовослужбовцю не повідомлялось, станом на 08.03.2023 накази, розпорядження чи інші керівні документи щодо вибуття, звільнення, увільнення, переведення, переміщення, призначення на посади ІНФОРМАЦІЯ_1 не доводились в усному порядку або з ознайомленням під підпис, витяги не надавались, не ознайомлювались в будь-якому іншому порядку, а про існування подібних документів, їх дані та зміст позивачу нічого достовірно не відомо. Таким чином, представник позивача вважає, що спірні накази не відповідають критеріям обґрунтованості, добросовісності, розсудливості, пропорційності та в частині, що стосується ОСОБА_1 підлягають визнанню протиправним та скасуванню, а позивач підлягає поновленню з 08.03.2023 на попередній посаді, яку він займав до переміщення.

Також представник позивача до позовної заяви долучила клопотання про поновлення строку на звернення до суду, в якій на підтвердження поважності причин пропуску звернення до суду зазначила про не доведення до відома позивача змісту оскаржуваних наказів.

Окрім цього, представник позивача долучила клопотання про витребування доказів, в якому просила суд витребувати у відповідачів письмові докази, які не були надані в повному обсязі на адвокатський запит ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2023 року у справі № 300/2575/23 позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ начальника Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (по особовому складу) №11-РС від 22.02.2023 в частині звільнення солдата ОСОБА_1 з посади гранатометника відділення охорони взводу охорони роти охорони першого відділу Калуського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки та призначення номером обслуги відділення кулеметного взводу 419 окремого стрілецького батальйону Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Визнано протиправним та скасовано наказ начальника Калуського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (по стройовій частині) №67 від 08.03.2023 в частині виключення солдата ОСОБА_1 , гранатометника відділення охорони взводу охорони роти охорони першого відділу Калуського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки 08.03.2023 зі списків особового складу Калуського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Зобов`язано Івано-Франківський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки поновити з 09.03.2023 солдата ОСОБА_1 у першому відділі Калуського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на посаді гранатометника відділення охорони взводу охорони роти охорони першого відділу Калуського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

У задоволенні решти вимог позовної заяви відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржив відповідач, подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що винесене з порушенням норм як матеріального так і процесуального права.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що про відсутність законодавчо визначеної необхідності отримання згоди військовослужбовця на просування по службі у воєнний час. Звернув увагу на те, що переміщення позивача до нового місця служби, здійснене на підставі Плану переміщення військовослужбовців рядового та сержантського складу рот охорони ТЦК та СП Івано-Франківської області до військових частин бойового складу від 22.02.2023 №7/743, та є плановим переміщенням, затвердженим командуванням вищого рівня, здійснене з метою доукомплектування особовим складом бойових військових частин. Звернув увагу на не чинності довідки ВЛК про обмежену придатність позивача до військової служби. Окрім цього, на переконання представника відповідача 1, та обставина, що позивача не ознайомлено з оспорюваним наказом у паперовому вигляді, не свідчить про фактичну відсутність такого наказу та не може свідчити про його неправомірність, оскільки в силу вимог статті 35 Закону України Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України наказ може бути доведений до одного чи групи військовослужбовців не лише в письмовій, а й в усній формі, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку. Також звернув увагу на те, що позивача в усній формі було повідомлено про виключення його зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 08.03.2023, у зв`язку з чим вважає, що ОСОБА_1 дізнався про порушення свого права саме 08.03.2023. Переконаний, що неотримання позивачем копій оскаржуваних наказів як обставина, на яку посилається представник позивача є недостатньо аргументованою та не підтверджує поважність причин пропуску строку звернення до суду.

Просить скасувати рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2023 року у справі № 300/2575/23 та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог скаржника, виходячи із такого.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи частково позовні вимоги у справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач 1 при прийняті наказу №11-рс від 22.02.2023 (по особовому складу) в частині, що стосується ОСОБА_1 , діяв не на підставі та не в спосіб, визначені законами України, а також необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, у зв`язку з чим такий наказ є протиправним та підлягає скасуванню у відповідній частині.

Також підлягає визнанню протиправним та скасуванню і наказ Калуського РТЦК та СП (по стройовій частині) №67 від 08.03.2023 в частині, що стосується ОСОБА_1 , який прийнятий на підставі наказу Івано-Франківського ОТЦК та СП №11-рс від 22.02.2023.

Окрім цього, оскільки призначення позивача спірними наказами на посаду номера обслуги відділення кулеметного взводу 419 окремого стрілецького батальйону Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки та виключення зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 відбулося неправомірно, з метою відновлення порушеного права, ОСОБА_1 підлягає поновленню на посаді, яку він займав до переміщення.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (по стройовій частині) №27 від 26.02.2022 ОСОБА_1 , призваного на військову службу по мобілізації в особливий період, призначено старшим стрільцем третього відділення першого взводу охорони роти охорони першого відділу Калуського РТЦК та СП (а.с. 24).

Довідкою військово-лікарської комісії гарнізонної 1121 поліклініки (з денним стаціонаром) за №2349/1 від 08.09.2022 ОСОБА_1 поставлено діагноз: Поширений остеохондроз, деформуючий спондильоз, спондилоартроз шийного, грудного та поперекового відділів хребта з больовим синдромом та помірним порушенням функції хребта. Хронічний диско генний попереково-крижовий радикуліт п`ятого поперекового-першого крижового корінців справа в стадії нестійкої ремісії з незначним порушенням функції правої нижньої кінцівки. Міокардитичний кардіоосклероз, СНо. Хронічний панкреатит, ремісія без порушення функції. Хронічний без кам`яний холецистит, ремісія. Пониження гостроти зору до 0,3 внаслідок міопії у 1,75Д правого ока, до 0,3 внаслідок міопії в 1,0Д лівого ока при гостроті зору 1,0 з корекцією обох очей. Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби. На підставі статті 64 б графи II Розкладу хвороб позивача визнано обмежено придатним до військової служби. Протипоказана служба у десантно-штурмових військах, плавскладі, морській піхоті, спец спорудах (а.с. 26).

Наказом Івано-Франківського ОТЦК та СП (по особовому складу) №11-РС від 22.02.2023, солдата ОСОБА_1 , гранатометника відділення охорони взводу охорони роти охорони першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 звільнено з посади і призначено номером обслуги відділення кулеметного взводу 419 окремого стрілецького батальйону Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, ВОС-101533А (а.с. 56).

Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (по стройовій частині) №67 від 08.03.2023, ОСОБА_1 , призначеного наказом начальника Івано-Франківського ОТЦК та СП (по особовому складу) від 22.02.2023 №11-РС на посаду номер обслуги відділення кулеметного взводу військової частини НОМЕР_1 , 08.03.2023 виключено зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 . Підстава: витяг з наказу начальника Івано-Франківського ОТЦК та СП (по особовому складу) від 22.02.2023 №11-РС, припис від 08.03.2023 №7/972 (а.с. 25).

Позивач, вважаючи, що його переведення з ІНФОРМАЦІЯ_2 до ВЧ НОМЕР_1 відбулося з порушенням законодавства та без урахування стану здоров`я, звернувся через уповноваженого представника до суду з цією позовною заявою.

З приводу спірних правовідносин колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" №2232-XII від 25.03.1992 (надалі, також - Закон №2232-XII).

Статтею 1 Закону України Про правовий режим воєнного стану від 12.05.2015 №389-VІІІ (надалі, також - Закон №389) визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 Про введення воєнного стану у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введенно воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався Указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022, №757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, №254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023 та триває по теперішній час.

Також, Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 Про загальну мобілізацію, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України.

Відповідно до частин 1, 2, 3, 6 статті 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту та Національної гвардії України.

Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

За приписами частини 13 статті 6 Закону № 2232-XII військовослужбовці у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби, можуть бути направлені для подальшого проходження військової служби з одного військового формування до іншого з виключенням із списків особового складу формування, з якого вибули, та включенням до списків особового складу формування, до якого прибули.

Спеціальними нормами, які регулюють проходження військової служби є Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України затверджене Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 (надалі, також - Положення №1153) та Інструкція про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджена наказом Міністра оборони України №170 від 10.04.2009.

Положення №1153 визначає порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі. Це Положення застосовується також до відносин, що виникають у зв`язку з проходженням у Збройних Силах України кадрової військової служби особами офіцерського складу до їх переходу в установленому порядку на військову службу за контрактом або звільнення з військової служби.

Згідно з пунктом 12 Положення №1153 встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

Продовження дії контрактів із військовослужбовцями, які звільняються, у випадках, визначених законодавством, затвердження військовослужбовців на посади за мобілізаційним планом, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, призупинення військової служби або звільнення з військової служби осіб, які проходять строкову військову службу, оформлюється письмовими наказами по стройовій частині. Також наказами по стройовій частині в особливий період оформлюється продовження військової служби та дії контракту понад встановлені строки до термінів, визначених частиною дев`ятою статті 23 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Порядок підготовки та видання наказів з питань проходження військової служби встановлюється Міністерством оборони України.

Пунктом 82 Положення №1153, серед іншого, передбачено, що призначення військовослужбовців на посади здійснюється на вищі посади - у порядку просування по службі; на рівнозначні посади за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії.

Просування по службі військовослужбовців здійснюється за рейтинговим принципом та за умови перебування військовослужбовців у резерві або на конкурсній основі на посади науково-педагогічних (наукових) працівників. Порядок формування та використання резерву, а також порядок призначення осіб офіцерського складу на посади науково-педагогічних (наукових) працівників визначаються Міністерством оборони України (пункт 85 Положення №1153).

Пунктом 102 Положення №1153, зокрема передбачено, що особи рядового складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), які мають бойовий досвід та не отримали підготовку відповідного рівня у вищих військових навчальних закладах, навчальних частинах (центрах) та у військових частинах, з урахуванням потреби доукомплектування Збройних Сил України в умовах особливого періоду (крім періоду дії воєнного стану) можуть призначатися на посади сержантського і старшинського складу, за якими штатами воєнного часу передбачено військове звання до старшого сержанта (головного старшини) включно, за умови, що їм не будуть підпорядковані сержанти (старшини). Призначення таких військовослужбовців на посади сержантського і старшинського складу здійснюється наказами посадових осіб відповідно до номенклатури посад.

Особи рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби), які мають бойовий досвід та не отримали підготовки відповідного рівня у вищих військових навчальних закладах, навчальних частинах (центрах) та у військових частинах, з урахуванням потреби доукомплектування Збройних Сил України в період дії воєнного стану можуть призначатися на посади сержантського і старшинського складу, за якими штатами воєнного часу передбачено військове звання до старшого сержанта (головного старшини) включно, з одночасним присвоєнням первинного військового звання сержантського і старшинського складу та з подальшим направленням на навчання у строки, що визначаються Міністерством оборони України.

Згідно із пунктом 112 Положення №1153 військовослужбовець може бути переміщений на нове місце військової служби з однієї військової частини до іншої у випадках, визначених пунктом 82 цього Положення, а також якщо з урахуванням вчиненого правопорушення військовослужбовець, якому призначено покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців, не може бути залишений на посаді, пов`язаній із керівництвом підлеглими особами.

Зазначене переміщення здійснюється без згоди військовослужбовця, крім таких випадків:

неможливість проходження військовослужбовцем військової служби у місцевості, до якої його переміщують, відповідно до висновку (постанови) військово-лікарської комісії;

неможливість проживання членів сім`ї військовослужбовця за станом здоров`я в місцевості, до якої його переміщують, відповідно до документів, які це підтверджують;

потреба у догляді за непрацездатними чи хворими батьками, дружиною (чоловіком) або особами, які виховували його з дитинства замість батьків і були визнані опікунами та мешкають окремо від сім`ї військовослужбовця, відповідно до документів, які це підтверджують.

Військовослужбовець, який проходить військову службу за призовом, переміщується у зв`язку із службовою необхідністю та за станом здоров`я на нове місце військової служби без його згоди.

Необхідність і терміновість переміщення військовослужбовців, які не досягли граничного віку перебування на військовій службі і визнані військово-лікарською комісією за станом здоров`я обмежено придатними до військової служби, з посад, що вони займають, на інші посади, на яких вони можуть виконувати обов`язки військової служби з урахуванням стану здоров`я, підготовки і досвіду служби, визначаються командирами (начальниками), які мають право призначати військовослужбовців на відповідні посади (пункт 90 Положення №1153).

Відповідно до пункту 232 Положення, у разі незаконного звільнення військовослужбовця з військової служби поновлення його на попередній або рівнозначній посаді здійснюється наказом посадової особи, яка має право звільнення цієї категорії військовослужбовців з військової служби, їй рівнозначної або вищої.

Частиною 2 пункту 257 Положення №1153 встановлено, що для доукомплектування Збройних Сил України в особливий період просування військовослужбовців по службі здійснюється без дотримання вимог пунктів 85, 87 цього Положення, а призначення військовослужбовців на рівнозначні та нижчі посади здійснюється без згоди військовослужбовців, за винятком випадків, визначених пунктом 112 цього Положення.

Відповідно до частини 10 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи, наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (надалі, також - Положення №402).

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Згідно з пунктом 1.2 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза - це, зокрема, медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); визначення ступеня придатності до військової служби.

Пунктом 2.1 розділу І Положення №402 передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.

Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час (пункт 1.1 Розділу ІІ Положення №402).

При медичному огляді військовослужбовців метод індивідуальної оцінки придатності їх до військової служби повинен застосовуватись у кожному випадку. ВЛК враховує їх вік, освіту, військовий фах, підготовку, досвід, фактичну працездатність, спрямованість до подальшого проходження військової служби, думку командування і начальника медичної служби військової частини, викладені у службовій та медичній характеристиках, та можливість подальшого проходження військовослужбовцем військової служби на посаді, яка найбільше відповідає стану його здоров`я (пункт 6.9 Розділу ІІ Положення №402).

Відповідно до абзаців 1 та 2 підпункту "г" пункту 20.3 глави 20 розділу ІІ Положення №402 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) при медичному огляді військовослужбовців та інших контингентів ВЛК приймаються постанови такого змісту: "Обмежено придатний до військової служби".

Одночасно з постановою ВЛК в індивідуальному порядку з урахуванням військової спеціальності, займаної посади, віку, роботи, що фактично виконується, пристосованості до неї того, хто пройшов медичний огляд, у постанові у довільній формі вказується, які види служби та роботи протипоказані цій особі. Особи, визнані обмежено придатними до військової служби, - непридатні до служби у Десантно-штурмових військах, плавскладі, морській піхоті, спец спорудах. Військовослужбовці, визнані обмежено придатними до військової служби, придатні до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах.

Пунктом 20.4 глави 20 розділу II Положення №402 обумовлено, що за статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, що передбачають-індивідуальну оцінку непридатності до військової служби або обмежену придатність осіб, які пройшли медичний огляд за графами II, III, ВЛК приймає одну з таких постанов: "непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час"; "обмежено придатний до військової служби".

За статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, що передбачають індивідуальну оцінку придатності або обмежену придатність до військової служби осіб, які пройшли медичний огляд за графами II, III, ВЛК приймає одну з таких постанов: "обмежено придатний до військової служби"; "придатний до військової служби".

У воєнний час за статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, що передбачають індивідуальну оцінку придатності або обмежену придатність до військової служби осіб, які пройшли медичний огляд за графами II, ІІІ, ВЛК приймає постанову "придатний до військової служби", за винятком статей 2-в, 4-в, 5-в, 12-в, 13-в, 14-в, 17-в, 21-в, 22-в.

При цьому, у додатку 1 до Положення №402 вказано назви хвороб/станів здоров`я і їхнє співвідношення з придатністю чи непридатністю до служби.

На підставі вищенаведеного, апеляційний суд вважає обгрунтованим висновок суду першої інстанції, що саме до повноважень ВЛК належить визначати придатність за станом здоров`я до військової служби військовослужбовців та у зв`язку з цим визначати, які види служби й роботи протипоказані та які дозволені цій особі та можливість подальшого проходження військовослужбовцем військової служби на посаді, яка найбільше відповідає стану його здоров`я.

Відповідно до матеріалів справи, позивача, визнаного ВЛК обмежено придатним до військової служби, спірними наказами призначено на посаду номера обслуги відділення кулеметного взводу 419 окремого стрілецького батальйону Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки та виключено зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як зазначено вище, на момент виникнення спірних правовідносин Положенням №402 було передбачено можливість проходження служби військовослужбовцями, визнаними обмежено придатними, у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах.

Однак у спірному випадку відповідачем 1 при прийнятті наказу №11-РС від 22.02.2023 не взято до уваги стан здоров`я позивача, зокрема, обмежену придатність до військової служби згідно довідки ВЛК №2349/1 від 08.09.2022, яка при вирішенні питання про переміщення ОСОБА_1 на посаду номера обслуги у стрілецькому батальйоні була чинною та обов`язковою для врахування військовим керівництвом.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що при вирішення питання щодо можливості переміщення позивача для проходження служби в складі стрілецького батальйону відповідач 1 повинен був врахувати встановлену згідно довідки ВЛК №2349/1 від 08.09.2022 обмежену придатність ОСОБА_1 до військової служби, у зв`язку з наявністю якої він, відповідно підпункту г пункту 20.3 розділу II Положення №402, був придатним до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах (ТЦК та СП), установах, організаціях, навчальних закладах.

Апеляційний суд прийшов до переконання, що відповідач 1 при прийняті наказу №11-рс від 22.02.2023 (по особовому складу) в частині, що стосується ОСОБА_1 , діяв не на підставі та не в спосіб, визначені законами України, а також необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, у зв`язку з чим такий наказ є протиправним та підлягає скасуванню у відповідній частині.

Також підлягає визнанню протиправним та скасуванню і наказ Калуського РТЦК та СП (по стройовій частині) №67 від 08.03.2023 в частині, що стосується ОСОБА_1 , який прийнятий на підставі наказу Івано-Франківського ОТЦК та СП №11-рс від 22.02.2023.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким що підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до ст.139 КАС України судовий збір розподілу не підлягає.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2023 року у справі № 300/2575/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді Т. В. Онишкевич
Н. М. Судова-Хомюк
Повне судове рішення складено 04.03.2024