Справа № 240/25542/22
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2024-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 року м. Житомир справа № 240/25542/22

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Черняхович І.Е., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - відповідач 1) в якому просить:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області від 05.01.2022 у призначенні йому пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до страхового стажу для призначення пенсії за віком період роботи в ТОВ "А.С.Строй" з 01.03.2011 по 09.12.2011; з 15.02.2012 по 19.12.2012; з 14.03.2013 по 23.12.2013; з 12.03.2014 по 12.12.2014; з 10.04.2015 по 04.03.2016, з урахуванням суми заробітної плати згідно з довідкою б/н, виданою ТОВ "А.С.Строй", призначити, провести нарахування та виплату пенсії за віком з дати набутого права за призначенням пенсії, тобто з 04.10.2021, що настає за днем досягнення пенсійного віку.

На обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що після досягнення пенсійного віку він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Однак, відповідач відмовив йому у призначені пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стражу в розмірі 28 років. Зокрема, за наслідками розгляду поданих ним із заявою про призначення пенсії документів, відповідач встановив, що його страховий стаж становить лише 24 роки 9 місяців 29 днів. Позивач вказує, що відповідачем протиправно не було зараховано до його страхового стажу періоду роботи в Російській Федерації на підприємстві ТОВ "А.С.Строй" з 01.03.2011 по 09.12.2011; з 15.02.2012 по 19.12.2012; з 14.03.2013 по 23.12.2013; з 12.03.2014 по 12.12.2014; з 10.04.2015 по 04.03.2016, що загалом становить 4 роки 20 днів. Позивач зауважу, що згідно з довідкою про заробітну плату, виданою ТОВ "А.С.Строй", на всі виплати, нараховані йому за періоди роботи на цьому підприємстві, виплати були нараховані та сплачені страхові внески до Пенсійного фонду, а тому він має право на зарахування зазначених періодів роботи до його страхового стажу. З огляду на зазначене, ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалою суду провадження в адміністративній справі №240/25542/22 за позовом ОСОБА_1 було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи.

Головне управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області надало до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечувало проти заявлених позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю. Аргументуючи таку позицію відповідач зазначив, що 30.11.2021 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". На виконання вимог постанови правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (зі змінами, внесеними постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1), якою передбачено застосування під час призначення пенсії принципу екстериторіальності, після реєстрації заяви ОСОБА_1 та сканування документів засобами програмного забезпечення, цю заяву 30.12.2021 розглянуло Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, а 03.12.2021 - Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області. За результатами розгляду цієї заяви було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю в ОСОБА_1 необхідного страхового стажу в розмірі 28 років. Натомість Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області листом від 05.01.2022 №0600-0219-8/812 лише повідомило позивача про зміст рішень Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області та Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області. Позивач зауважує, що обов`язковою умовою надання судом правового захисту є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Однак, до матеріалів справи ОСОБА_1 не було надано жодних доказів того, що саме Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області відмовило йому у призначенні пенсії, а тому позов не підлягає з

Крім того, у відзиві на позовну заяву Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зазначило, що вважає прийняте Головним управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області та Головним управління Пенсійного фонду України в Київській області рішення про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії правомірним, оскільки його страховий стаж, підтверджений належними документами, складає 24 роки 09 місяців 29 днів, що є недостатнім для призначенні пенсії за віком. Зазначає, що на момент спірних правовідносин діє Угода про гарантії прав громадян держав учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, відповідно до якої пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди здійснюється за нормами законодавства держави, на території якої вони проживають. Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (зі змінами, внесеними постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2021 №33-1) особи, яким пенсія призначається відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення, надають документи про стаж, передбачені Порядком підтвердження наявного трудового стажу, а за періоди роботи після 01 січня 2004 року додатково надається інформація, отримана органами, що призначають пенсію, від відповідних фондів держав-учасниць міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення (в довільній формі) про сплату страхових внесків. Таким чином, зарахування до страхового стажу періодів роботи з 01 січня 2004 року на території держав-учасниць Угоди та врахування заробітної плати за періоди роботи на територіях держав-учасниць Угоди здійснюється за умови підтвердження сплати страхових внесків до відповідних фондів держав-учасниць Угоди, на території якої провадиться трудова діяльність.

Ознайомившись з матеріалами доданими до позовної заяви, суд, з огляду на предмет спірних правовідносин, виніс ухвалу від 08.02.2024, якою залучив Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі - відповідач 2) до участі в адміністративній справі №240/25542/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, як співвідповідача.

Головне управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області надало до суду відзив на позовну заяву, в якому просило відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог. На обґрунтування такої позиції управління зазначило, що за принципом екстериторіальності подана до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області заява ОСОБА_1 про призначення пенсії була передана на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області. За результатами розгляду заяви, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області було прийнято рішення від 31.12.2021 за №55 про відмову у призначенні йому пенсії за віком у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. Вказує, що за нормами статті 26 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнодержавне пенсійне страхування» починаючи з 01.01.2021 по 31.12.2021 право на призначення пенсії за віком виникає у особи після досягнення 60 років та за наявності страхового стажу не менше 28 років. При опрацюванні наданих позивачем документів було встановлено, що його страховий стаж становить 24 роки 9 місяців 17 днів. В свою чергу, періоди його роботи в Російській Федерації з 2011 по 2016 роки до страхового стажу не зараховані, оскільки відсутня інформація від відповідних фондів держав - учасниць міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення (в довільній формі) про сплату страхових внесків, що суперечить Постанові від 25.11.2021 № 22-1. Враховуючи вищенаведені факти та норми чинного законодавства Головне управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області вважає, що в його діях не вбачається протиправних дій по відношенню до позивача, управлінням проведено розрахунок стажу позивача згідно вимог чинного законодавства, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Враховуючи характер спірних правовідносин, суд вважає за можливе розглянути дану адміністративну справу за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи відповідно до норм ст.ст. 257, 262 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 30 листопада 2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до територіального органу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення йому пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". До вказаної заяви, серед інших документів, ним також було додано: трудову книжку серії НОМЕР_1 від 12.01.1982, трудову книжку серії НОМЕР_2 від 01.03.2011, довідку про заробітну плату за період роботи в Російській Федерації з 2011 по 2016 роки, видану ТОВ "А.С.Строй", довідку ТОВ "А.С.Строй" про відрахування в Пенсійний Фонд.

Після прийняття від позивача вказаної заяви та документів Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області звернулося до Пенсійного Фонду Російської Федерації із запитом від 30.11.2021 №0600-0219-10/99700, в якому просило надіслати йому акт перевірки правильності видачі довідки про заробітну плату ОСОБА_1 за період його роботи з 2011 по 2016 роки в ТОВ "А.С.Строй".

В подальшому, за принципом екстериторіальності заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії розглядало Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області.

За наслідками розгляду поданої ОСОБА_1 заяви та доданих до неї документів Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області прийняло рішення від 03.12.2021 №55 про відмову у призначенні йому пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Зі змісту вказаного рішення вбачається, що зарахований Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області страховий стаж ОСОБА_1 становить 22 роки 9 місяців 29 днів. В той час як необхідний для призначення пенсії страховий стаж, визначений статтею 26 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" становить 28 років. При цьому, за доданими документами до страхового стажу заяву ОСОБА_1 не було зараховано: період проходження ним строкової військової служби з 16.11.1979 по 16.11.1981, оскільки у військовою квитку виправлена дата зарахування у військову частину; періоди його роботи з 01.03.2011 по 31.03.2016 на території Російської Федерації в ТОВ "А.С.Строй", оскільки відсутня інформація про сплату за цей період страхових внесків до Пенсійного фонду Російської Федерації.

У зв`язку з цим, 29.12.2021 ОСОБА_1 повторно звернувся із заявою про призначення йому пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". До вказаної заяви, окрім поданих раніше із заявою від 30.11.2021 документів, позивач також додав довідку ІНФОРМАЦІЯ_2 від 07.12.2021 №2/87 про періоди проходження ним строкової військової служби та довідку ТОВ "А.С.Строй" про відрахування в Пенсійний Фонд.

За принципом екстериторіальності заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 29.12.2021 розглядало Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.

За наслідками розгляду вказаної заяви та доданих до неї документів Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області прийняло рішення від 31.12.2021 №55 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зі змісту вказаного рішення вбачається, що зарахований Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області страховий стаж ОСОБА_1 становить 24 роки 9 місяців 17 днів. В той час як необхідний для призначення пенсії страховий стаж, визначений статтею 26 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" становить 28 років. Відтак, підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії стала відсутність у нього необхідного страхового стажу в розмірі 28 років.

Крім того, в рішенні від 31.12.2021 №55 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області також було вказано, що за доданими документами до страхового стажу заяву ОСОБА_1 не зараховано періоди його роботи в Російській Федерації (ТОВ "А.С.Строй") з 01.03.2011 по 31.03.2016, оскільки відсутня інформація від відповідних фондів держави-учасниці міжнародного договору (угоди) у галузі пенсійного забезпечення (в довільній формі) про сплату страхових внесків, що суперечить постанові правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Про прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області рішення від 31.12.2021 №55 про відмову у призначенні пенсії, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило ОСОБА_1 в листі від 05.01.2022 №0600-0219-8/812.

Позивач не погоджується з розміром визначеного йому страхового стажу 24 роки 9 місяців 17 днів та вважає, що відповідач протиправно не зарахував до цього стажу періодів його роботи протягом 2011-2016 років в ТОВ "А.С.Строй" (Російська Федерація), та як наслідок протиправно відмовив йому у призначенні пенсії, а тому він звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені в Законі України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV).

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону №1058-IV визначено право громадян України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Згідно з частиною 1статті 9 Закону №1058-IVвідповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

В умовах дії солідарної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, розмір пенсії кожного пенсіонера визначається індивідуально з урахуванням набутого ним страхового стажу та отриманого заробітку, з якого сплачувалися страхові внески.

Частиною 1 статті 26 Закону №1058-IV визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

В частині 2 статті 24 Закону №1058-IV зазначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Система персоніфікованого обліку була впроваджена в України на підставі Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який набрав чинності 01.01.2004.

Відтак, періоди роботи особи до 01.01.2004 (до впровадження системи персоніфікованого обліку) зараховуються до її страхового стажу на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом №1058-IV, а періоди роботи після 01.01.2004 - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, тобто підставою для зарахування таких періодів роботи до страхового стажу є сплата страхових внесків.

До набрання чинності Законом №1058-IV право громадян на державне пенсійне забезпечення було врегульовано Законом України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення".

Статтею 56 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до статті 62 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Також, згідно зі статтею 48 Кодексу законів про працю України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12 серпня 1993 року №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Водночас, пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, належним чином оформлені записи в трудовій книжці є підставою для врахування відповідних періодів роботи до стажу особи при призначенні пенсії, а у разі відсутності таких записів або їх неповноти трудовий стаж має встановлюватися на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Відтак, уточнюючі довідки подаються виключно у випадках, відсутності трудової книжки або відсутності необхідних записів в ній, наявності неправильних або неточних записів.

Таким чином, системний аналіз норм Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та Закону України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" свідчить, що періоди роботи особи до 01.01.2004 зараховуються до її страхового стажу на підставі інформації, зазначеної в її трудовій книжці, а періоди роботи після 01.01.2014 - на підставі даних, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Під час розгляду справи судом встановлено, що підставою для прийняття рішення від 31.12.2021 №55 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії стала відсутність у нього необхідного страхового стажу в розмірі 28 років. За підрахунками Головного управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області страховий стаж ОСОБА_1 становить лише 24 роки 9 місяців 17 днів. При цьому, до його страхового стажу відповідач не зарахував періоди його роботи в Російській Федерації (ТОВ "А.С.Строй") з 01.03.2011 по 31.03.2016, обґрунтовуючи такі дії відсутністю інформація від відповідних фондів держави-учасниці міжнародного договору (угоди) у галузі пенсійного забезпечення про сплату страхових внесків за вказаний період.

Вирішуючи спірні правовідносини в частині наявності підстав для зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду його роботи в з 01.03.2011 по 31.03.2016 в Російській Федерації на підприємстві ТОВ "А.С.Строй", суд зазначає наступне.

Згідно з ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 4 Закону №1058-IV законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Отже, призначення і виплата пенсій в Україні здійснюється також на підставі міжнародних договорів (угод), що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення.

Права громадян України, які працюють за кордоном, захищаються законодавством України та держави перебування, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч. 2 ст. 10 Закону України "Про зайнятість населення").

Статтею 7 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації від 14.01.1993 про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн, встановлено, що питання пенсійного забезпечення регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року та двосторонніми угодами в цій галузі.

Відповідно до статті 1 Угоди від 13.03.1992 про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав в сфері пенсійного забезпечення пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди і членів їх сімей здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 5 Угоди від 13.03.1992 про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав в сфері пенсійного забезпечення визначено, що ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди.

Відповідно до статті 6 Угоди від 13.03.1992 про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав в сфері пенсійного забезпечення призначення пенсій громадянам держав-учасниць Угоди проводиться за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсій на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до вступу в дію цієї Угоди. Обчислення пенсій здійснюється виходячи із заробітної плати (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.

Згідно з частинами другою та третьою статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації від 14.01.1993 про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн, трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Таким чином, положення вказаних Угод розповсюджуються на питання пов`язані із зарахуванням періодів роботи на території інших держав до страхового стажу для призначення пенсій, та передбачають, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права особи на пенсію та при її обчисленні.

Суд звертає увагу, що 29 листопада 2022 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №1328 "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення", а 24 червня 2023 року прийняв постанову № 639 "Про припинення дії Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн". Однак, спірні правовідносини виникли до прийняття Кабінетом Міністрів України вказаної постанови від 29.11.2022 №1328, оскільки трудовий стаж в ТОВ "А.С.Строй" позивач набув та за призначенням пенсії звернувся в період коли Угода від 13.03.1992 про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав в сфері пенсійного забезпечення та Угода між Урядом України і Урядом Російської Федерації від 14.01.1993 про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн, ще діяли для України, а тому положення цих Угод підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Отже, обчислення страхового стажу ОСОБА_1 за період його роботи протягом 2011-2016 років в ТОВ "А.С.Строй" здійснюється згідно з законодавством Російської Федерації, на території якої у вказаний період відбувалась трудова діяльність позивача.

Відповідно до абз. 3 ст. 3 Федерального Закону Російської Федерації від 17.12.2001 №173-ФЗ "Про трудові пенсії в Російській Федерації", який застосовувався до 01.01.2015, іноземні громадяни та особи без громадянства, які постійно проживають в Російській Федерації, мають право на трудову пенсію нарівні з громадянами Російської Федерації, за винятком випадків, встановлених федеральним законом або міжнародним договором Російської Федерації.

Згідно з статтею 2 федерального Закону російської федерації від 17 грудня 2001 року №173-ФЗ «Про трудові пенсії в російській федерації» страховий стаж - стаж, що враховується при визначенні права на трудову пенсію, сумарна тривалість періодів роботи та (або) іншої діяльності, протягом якої сплачувались страхові внески до Пенсійного Фонду російської федерації, а також інші періоди, що зараховуються до страхового стажу.

Частиною 1 статті 10 Федерального Закону Російської Федерації від 17.12.2001 №173-ФЗ «Про трудові пенсії в Російській Федерації» встановлено, що до страхового стажу включаються періоди роботи та (або) іншої діяльності, які виконуються на території Російської Федерації особами, вказаними в частині першій статті 3 даного Федерального закону, за умови, що за ці періоди сплачувались страхові внески до Пенсійного фонду Російської Федерації.

При підрахунку страхового стажу періоди роботи та (або) іншої діяльності, передбачені статтями 10 та 11 даного Федерального закону, до реєстрації громадянина у якості застрахованої особи у відповідності до Федерального закону від 1 квітня 1996 року №27-ФЗ «Про індивідуальний (персоніфікований) облік в системі обов`язкового пенсійного страхування» підтверджується документами, які видаються в установленому порядку роботодавцями або відповідними державними (муніципальними) органами (ч. 1 ст. 13 Федерального Закону Російської Федерації від 17.12.2001 №173-ФЗ «Про трудові пенсії в Російській Федерації»).

При підрахунку страхового стажу періоди роботи та (або) іншої діяльності, передбачені статтями 10 та 11 даного Федерального закону, після реєстрації громадянина в якості застрахованої особи у відповідності до Федерального закону від 1 квітня 1996 року № 27-ФЗ «Про індивідуальний (персоніфікований) облік в системі обов`язкового пенсійного страхування» підтверджується на підставі відомостей індивідуального (персоніфікованого) обліку (ч. 2 ст. 13 Федерального Закону Російської Федерації від 17.12.2001 №173-ФЗ «Про трудові пенсії в Російській Федерації»).

Отже, за законодавством Російської Федерації для включення періоду роботи, яка виконувалася на території Російської Федерації, до страхового стажу для призначення пенсії необхідно, щоб за цей період нараховувалися та сплачувались страхові внески до Пенсійного фонду Російської Федерації.

Таким чином, діюче в Україні пенсійне законодавство визначає, що у разі, якщо пенсія призначається на території України, а особа працювала на території Російської Федерації або на підприємстві зареєстрованому на території Російської Федерації після 13.03.1992, то такий стаж має враховуватися на території України в страховий (трудовий) стаж для призначення пенсії за умови, що сплати страхових внесків за цей період роботи до Пенсійного фонду Російської Федерації. Відтак, існує гарантія врахування страхового (трудового) стажу кожної із сторін при призначенні пенсії на її території.

Крім того, згідно з підпунктом 2 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1), особи, яким пенсія призначається відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення, надають документи про стаж, передбачені Порядком підтвердження наявного трудового стажу, а за періоди роботи після 01 січня 2004 року додатково надається інформація, отримана органами, що призначають пенсію, від відповідних фондів держав-учасниць міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення (в довільній формі) про сплату страхових внесків.

Судом встановлено, що згідно записів в трудовій книжці серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 в періоди з 01.03.2011 по 09.12.2011, з 15.02.2012 по 19.12.2012, з 14.03.2013 по 23.12.2013, з 12.03.2014 по 12.12.2014, з 10.04.2015 по 04.03.2016 він працював на підприємстві ТОВ "А.С.Строй", яке знаходиться в Російській Федерації.

Відповідно до копії страхового свідоцтва обов`язкового пенсійного страхування №170-903-184 від 21.03.2012 підтверджується, що під час роботи на території Російської Федерації ОСОБА_1 був застрахованою особою.

В матеріалах справи міститься довідка про заробітну плату для нарахування пенсії, видана ТОВ "А.С.Строй", яка містить інформацію про заробітну плату ОСОБА_1 за період його роботи на вказаному підприємстві протягом 2011-2016 років. Суд зауважує, що в зазначеній довідці також міститься інформація про те, що на всі вказаній в ній суми, що були виплачені ОСОБА_1 нараховані страхові внески в Пенсійний фонд в розмірі 22 %.

Крім того, факт сплати страхових внесків із заробітною плати ОСОБА_1 , отриманої ним в періоди роботи на ТОВ "А.С.Строй", підтверджується довідкою про відрахування в Пенсійний Фонд, виданою ТОВ "А.С.Строй", яка разом із вищезазначеною довідкою про заробітну плату додавались позивачем до заяви про призначення пенсії.

На переконання суду вказані документи (довідка про заробітну плату для нарахування пенсії та довідка про відрахування в Пенсійний Фонд, що видані ТОВ "А.С.Строй") є належними доказами, які підтверджують дотримання законодавчо визначеної умови для зарахування періодів роботи позивача на ТОВ "А.С.Строй" до його страхового стажу, яка полягає у сплаті за ці періоди роботи страхових внесків до Пенсійного фонду Російської Федерації.

Жодних документально обґрунтованих сумнівів щодо правомірності видачі такої довідки та достовірності зазначеної в ній інформації відповідачі до суду не надали.

Таким чином, суд вважає, що позивачем подано усі необхідні документи для підтвердження стажу його роботи періоди з 01.03.2011 по 09.12.2011, з 15.02.2012 по 19.12.2012, з 14.03.2013 по 23.12.2013, з 12.03.2014 по 12.12.2014, з 10.04.2015 по 04.03.2016 в ТОВ "А.С.Строй" на території Російської Федерації та для зарахування цих періодів роботи до страхового стажу при призначенні пенсії, оскільки відповідно до вищевказаних міжнародних договорів такий стаж підлягає визнанню на території України.

В свою чергу, вказані відповідачами доводи про недотримання позивачем вимог підпунктом 2 пункту 2.1 Порядку № 22-1, суд вважає безпідставними та відхиляє з огляду на те, що вказаною правовою нормою фактично визначений обов`язок органу, що призначає пенсію, а не особи, яка звертається за призначенням пенсії, отримати інформацію від відповідних фондів держав-учасниць міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення (в довільній формі) про сплату страхових внесків.

Так, під час розгляду справи судом встановлено, що Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зверталось до Пенсійного Фонду Російської Федерації із запитом від 30.11.2021 №0600-0219-10/99700, в якому просило надіслати йому акт перевірки правильності видачі довідки про заробітну плату ОСОБА_1 за період його роботи з 2011 по 2016 роки в ТОВ "А.С.Строй". Однак, відповіді на цей запит не отримало. З даного приводу суд зазначає, що особа, яка звернулась за призначенням пенсії не може нести негативні наслідки, у вигляді позбавлення її права на пенсійне забезпечення, через ненадання Пенсійним фондом держави-учасниці міжнародного договору (угоди) у галузі пенсійного забезпечення, на території якої така особа працювала, у відповідь на запит органу, що призначає пенсію і знаходиться на території іншої держави-учасниці такого міжнародного договору (угоди), інформації про сплату страхових внесків за цю особу. Більш того, у випадку, коли сплата страхових внесків підтверджується доданими такою особою до заяви про призначення пенсії документами.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що період роботи ОСОБА_1 з 01.03.2011 по 09.12.2011, з 15.02.2012 по 19.12.2012, з 14.03.2013 по 23.12.2013, з 12.03.2014 по 12.12.2014, з 10.04.2015 по 04.03.2016 в ТОВ "А.С.Строй" в ТОВ "А.С.Строй" на території Російської Федерації підлягає зарахуванню до його страхового стажу при призначенні пенсії на підставі інформації, вказаної в довідці від 19.04.2021 №43/21.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів його роботи з 01.03.2011 по 09.12.2011, з 15.02.2012 по 19.12.2012, з 14.03.2013 по 23.12.2013, з 12.03.2014 по 12.12.2014, з 10.04.2015 по 04.03.2016 в ТОВ "А.С.Строй" є безпідставними та протиправними.

Враховуючи наявність порушеного права, застосовуючи механізм його захисту та ефективного відновлення суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди його роботи з 01.03.2011 по 09.12.2011, з 15.02.2012 по 19.12.2012, з 14.03.2013 по 23.12.2013, з 12.03.2014 по 12.12.2014, з 10.04.2015 по 04.03.2016 в ТОВ "А.С.Строй" (на території Російської Федерації).

Відтак протиправним є й рішення прийняте цим управлінням рішення від 31.12.2021 №5 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком у зв`язку з відсутністю в нього необхідного страхового стажу в розмірі 28 років, оскільки за підрахунками суду такий стаж у позивача становить 28 років 10 місяців 6 днів (24 роки 9 місяців 17 днів - стаж зарахований пенсійним органом + 4 роки 19 днів - стаж за період роботи в ТОВ "А.С.Строй"), а тому воно підлягає скасуванню.

Вирішуючи спірні правовідносини в частині позовних вимог щодо зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком у відповідності до абз. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", суд виходить з того, що може зобов`язати відповідача вчинити конкретні, позитивні для позивача дії, лише у випадку, якщо за певних конкретних обставин справи встановить відсутність підстав для прийняття будь-якого іншого рішення, прийняття якого можливо відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особа має право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Таким чином, для виникнення у особи права на призначення пенсії за віком необхідне дотримання двох обов`язкових умов:

- досягнення особою 60-річного пенсійного віку;

- наявність у особи страхового стажу не менше 28 років (у випадку звернення за призначенням пенсії в період з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року).

Згідно даних паспорту, ОСОБА_1 виповнилося 60 років 03 жовтня 2021 року, а відтак на момент звернення за призначенням пенсії він досяг необхідного віку.

Відповідно до рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 31.12.2021 №5, за підрахунками управління страховий стаж позивача становить 24 роки 9 місяців 17 днів. Крім того, під час розгляду справи суд дійшов висновку, що до страхового стажу ОСОБА_1 також підлягають зарахуванню періоди його роботи з 01.03.2011 по 09.12.2011, з 15.02.2012 по 19.12.2012, з 14.03.2013 по 23.12.2013, з 12.03.2014 по 12.12.2014, з 10.04.2015 по 04.03.2016 в ТОВ "А.С.Строй", що становить 4 роки 19 днів. Відтак, загальний страховий стаж позивача становить 28 років 10 місяців 6 днів.

Таким чином, позивач має необхідний вік та страховий стаж для призначення йому пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 45 Закону №1058-IV, якою врегульовано питання строків призначення (перерахунку) та виплати пенсії, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

За призначенням пенсії позивач звернувся протягом трьох місяців з дня досягнення ним пенсійного віку.

Відтак, зважаючи на положення пункту 1 частини 1 статті 45 Закону №1058-IV, суд, застосовуючи механізм захисту права порушеного суб`єктом владних повноважень та його відновлення, керуючись повноваженнями, наданими ч. 2 ст. 245 КАС України, вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_1 з 04 жовтня 2021 року (дата, наступна за днем досягнення ним 60-річного пенсійного віку) пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Покладення такого обов`язку на відповідача не є перебиранням функції іншого суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта та зобов`язанням його приймати рішення, які входять до його компетенції чи до компетенції іншого органу, з огляду на обов`язковість ефективного механізму захисту порушеного права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 06.09.1978 у справі "Класс та інші проти Німеччини", "із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури".

Засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Так, при розгляді справи було б неприйнятно враховувати право на ефективний засіб захисту, а саме, запобігання порушенню або припиненню порушення з боку суб`єкта владних повноважень, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту.

Верховний Суд України у своїй постанові від 16.09.2015 у справі №21-1465а15 зазначив, що у випадку задоволення позову, рішення суду має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду. Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії, чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду.

З огляду на викладене та встановлені обставини справи, які перевірені зібраними доказами у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

При зверненні до суду з даним позовом до суду позивачем було сплачено судовий збір 992,40 гривень, що підтверджується наявною у матеріалах справи квитанцією.

З огляду на положення ч. 1 ст. 139 КАС України, суд дійшов висновку, що сплачений позивачем судовий збір в повному розмірі належить стягнути з відповідачів (496,20 грн з кожного відповідача).

Керуючись статями 6-9, 77, 90, 139, 242-246, 255, 257, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м.Житомир, 10003; ) та до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (площа Центральна, 3, м. Чернівці, 58002; ) про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 31.12.2021 №5 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди його роботи з 01.03.2011 по 09.12.2011, з 15.02.2012 по 19.12.2012, з 14.03.2013 по 23.12.2013, з 12.03.2014 по 12.12.2014, з 10.04.2015 по 04.03.2016 в ТОВ "А.С.Строй".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_1 з 04 жовтня 2021 року пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 496,20 грн (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 496,20 грн (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Е.Черняхович