Справа № 460/27976/23
Суддя: К.М. Недашківська
Дата ухвалення: 2024-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

27 лютого 2024 року м. Рівне №460/27976/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді К.М.Недашківської, за участю: секретаря судового засідання І.С. Ляшук; представника позивача адвоката К.В.Левченко; представника відповідача М.С.Форет; розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сантрейд Авто» до Головного управління ДПС України у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сантрейд Авто» (далі позивач) до Головного управління ДПС України у Рівненській області (далі відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.10.2023 №7954/17000704.

Виклад позиції позивача.

Позивач вказує, що податкове повідомлення-рішення від 05.10.2023 №7954/17000704, яким нарахована пеня у порядку частини 5 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», є протиправним, оскільки між учасниками зовнішньоекономічного договору Контракту №01/06-SA укладені ряд правочинів щодо переведення боргу та зарахування зустрічних однорідних вимог, на наслідками яких розрахунки вважаються проведеними. Суть зауважень контролюючого органу про порушення норм Закону України «Про валюту і валютні операції» та пункту 21 Положення №5 зводиться до того, що проведення заліку зустрічних однорідних вимог по зовнішньоекономічних контрактах призводить до порушення вимог валютного законодавства, а тому розрахунки між сторонами не проведені. Такі висновки є помилковими та безпідставними.

Виклад заперечень відповідача.

Контролюючий орган вказує, що на безпідставність переведення боргу по Контракту №01/06-SA на фірму нерезидента BNF Busv&Nutzfahrzeughandel GmbH в сумі 43000,00 Євро, тому станом на кінець перевіряємого періоду (31.07.2023) по Контракту №01/06-SA за період з 16.06.2022 по 31.07.2023 рахується дебіторська заборгованість в сумі 43000 Євро. Зазначає, що оформлення операцій з переведення боргу, пред`явлення вимоги до платежу та її оплати та заліку вимог необхідні наступні документи: перед укладенням договору переведення боргу потрібно звірити взаєморозрахунки та підписати акт звірки між кредитором та першим боржником і акт звірки між обома боржниками. Після чого, кредитору необхідно подати лист з повідомленням про намір переведення боргу та акт звіряння взаємних розрахунків, а кредитор в свою чергу повинен дати письмову згоду на переведення боргу. Далі підписати договір переведення боргу між боржниками, або між трьома сторонами (кредитором та боржниками); після підписання договору кредитор пред`являє вимогу до платежу новому боржнику, після отримання новий боржник перераховує кошти кредитору та надає йому для підписання акт звірки взаємних розрахунків. В свою чергу кредитор після отримання коштів надає боржнику 1 розписку про отримання коштів. В свою чергу боржник 1 та боржник 2 підписують угоду чи акт заліку однорідних вимог відповідно з боржником 2 та боржником 1. Вказаних документів позивачем не надано, а операція за контрактом перебуває на контролі. Тому оскаржуване рішення є правомірним.

Ухвалою суду від 15.12.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 09.01.2024.

Ухвалою суду від 09.01.2024 підготовче засідання відкладене на 06.02.2024 за клопотанням сторін.

Ухвалою суду від 06.02.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 27.02.2024.

У судове засідання 27.02.2024 прибув представник позивача, підтримав заявлені позовні вимоги, та проси суд задовольнити позов у повному обсязі.

До суду також прибув представник відповідача, заперечив проти позовних вимог, та просив суд відмовити позивачу у задоволенні позову повністю.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошені у відкритому судовому засіданні 27.02.2024 у порядку статей 243, 250 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності та з`ясувавши всі обставини, які мають правове значення для вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сантрейд Авто» (Продавець) та польською компанією «EUROPA AVTO+» (Покупець) укладений Контракт №01/06-SA від 16.06.2022 (далі Контракт №01/06-SA) (а.с. 35).

На виконання умов Контракту №01/06-SA, позивачем поставлено товар «екскаватор колісний з обертанням верхньої частини на 360 градусів, марка «LIEBHERR», модель «A312», заводський номер WLHZ1037LZK049204, за ціною 43000,00 євро, що підтверджується рахунком-фактурою №01/06 від 16.06.2022 та митною декларацією UA204020/2022/0014831 від 17.06.2022 (а.с. 41-43).

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сантрейд Авто» (Кредитор), польською компанією «EUROPA AVTO+» (Первісний боржник) та німецькою компанією BNF Busv&Nutzfahrzeughandei GmbH (Новий боржник) укладений Договір про переведення боргу від 20.06.2022 №06/20/22-SA (далі Договір №06/20/22-SA) (а.с. 44).

За змістом Договору №06/20/22-SA заборгованість польської компанії «EUROPA AVTO+» у розмірі 43000,00 євро перед Позивачем переведено на нового боржника - компанію BNF Busv&Nutzfahrzeughandel GmbH.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сантрейд Авто» та німецькою компанією BNF Busv&Nutzfahrzeughandel GmbH укладений Контракт №SAN-008/24/22 від 06.05.2022 (далі Контракт №SAN-008/24/22) (а.с. 45).

На виконання Контракту №SAN-008/24/22 компанією BNF Busv&Nutzfahrzeughandel GmbH поставлено позивачу:

сідельний тягач для перевезення напівпричепів на дорогах загального призначення марки «DAF» модель «XF 480 FT» ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , 2017 рік виготовлення, вартістю 26300,00 євро, що підтверджується митною декларацією UA204020/2022/220632 (а.с. 50);

сідельний тягач для перевезення напівпричепів на дорогах загального призначення марки «MAN» модель «TGX 18.500» ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , 2018 рік виготовлення, вартістю 28000,00 євро, що підтверджується митною декларацією UA204020/2022/013508 (а.с. 52).

Учасниками Договору №06/20/22-SA підписано Акт зарахування зустрічних (однорідних) вимог №20-06/01 від 20.06.2022 (далі Акт зарахування вимог), відповідно до пункту 5 якого позивачем та компанією BNF Busv&Nutzfahrzeughandel GmbH проведено взаємозалік зустрічних вимог, борг BNF Busv&Nutzfahrzeughandel GmbH у розмірі 43000,00 був зарахований в рахунок погашення заборгованості позивача за поставлені товари у розмірі 54300,00 євро.

Операція проведена 20.06.2022 по рахунку 632; на кінець періоду непогашеним є борг позивача у розмірі 11300,00 Євро, що відображено по кредиту рахунку 632.

Посадовими особами Головного управління ДПС України у Рівненській області проведена перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Сантрейд Авто», за результатами якої складений Акт «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Сантрейд Авто» (), щодо дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні розрахунків по зовнішньоекономічному контракту №01/06-SA від 16.06.2022 за період з 16.06.2022 по 31.07.2023» від 08.09.2023 №7825/Ж5/17-00-07-04/44639169 (далі Акт перевірки) (а.с. 13).

На підставі Акта перевірки винесене податкове повідомлення-рішення від 05.10.2023 №7954/17000704, яким визначено суму штрафних санкцій, пені у розмірі 1149585,36 грн (далі ППР) (а.с. 11).

Розрахунок пені: період 14.12.2022 31.07.2023; кількість днів 231; сума заборгованості 1658854,00; код валюти 978; курс валюти 38,578000; сума простроченої заборгованості 585936,48; ставка пені 0,3%; сума пені 1149585,36 грн (а.с. 23).

Перевіривши правову та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу оскаржуваного рішення ППР, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає таке.

В Акті перевірки зазначено, що відповідно до інформації листа Національного банку України, яка надана банками до Національного банку України згідно із Інструкцією про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженої постановою Правління НБУ від 02.01.2019 №7, на виконання статей 12 і 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» повідомлено про виявлені факти ненадходження в установлені Національним банком граничні строки товару від здійснених авансових платежів повідомлено про виявлений факт ненадходження в установлений Національним банком граничний строк товару/розрахунку по зовнішньоекономічному імпортному контракту №01/06-SA від 16.06.2022 за період з 16.06.2022 по 31.07.2023 укладеного з компанією «EUROPA AVTO+» Sp.z.o.o., 26-010 Bodzentyn, Suchedniowska 19a, kraj POLSKA; перевірці підлягало виконання умов та проведення розрахунків по зазначеному зовнішньоекономічному експортному контракту: Зовнішньоекономічний експортний контракт купівлі-продажу (поставки) №01/06-SA від 16.06.2022, укладений з компанією - нерезидентом «EUROPA AVTO+» Sp.z.o.o., 26-010 Bodzentyn, Suchedniowska 19a, kraj POLSKA.

В описовій частині Акта перевірки йдеться про те, що позивачем безпідставно проведено перевід боргу по Контракту №01/06-SA на фірму нерезидента BNF Busv&Nutzfahrzeughandel GmbH в сумі 43000,00 Євро, та зазначено, що для оформлення операцій з переведення боргу, пред`явлення вимоги до платежу та її оплати та заліку вимог необхідні наступні документи:

перед укладенням договору переведення боргу потрібно звірити взаєморозрахунки та підписати акт звірки між кредитором та першим боржником і акт звірки між обома боржниками. Після чого, кредитору необхідно подати лист з повідомленням про намір переведення боргу та акт звіряння взаємних розрахунків, а кредитор в свою чергу повинен дати письмову згоду на переведення боргу. Далі підписати договір переведення боргу між боржниками, або між трьома сторонами (кредитором та боржниками);

після підписання договору кредитор пред`являє вимогу до платежу новому боржнику, після отримання новий боржник перераховує кошти кредитору та надає йому для підписання акт звірки взаємних розрахунків. В свою чергу кредитор після отримання коштів надає боржнику 1 розписку про отримання коштів. В свою чергу боржник 1 та боржник 2 підписують угоду чи акт заліку однорідних вимог відповідно з боржником 2 та боржником 1.

Вказуючи на безпідставність переведення боргу по Контракту №01/06-SA на фірму нерезидента BNF Busv&Nutzfahrzeughandel GmbH в сумі 43000,00 Євро, контролюючий орган зазначає, що станом на кінець перевіряємого періоду (31.07.2023) по Контракту №01/06-SA за період з 16.06.2022 по 31.07.2023 рахується дебіторська заборгованість в сумі 43000 Євро.

Нормативно-правовим актом, який визначає правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства, є Закон України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 №2473-VIII (далі Закон №2473-VIII).

Відповідно до частини першої статті 4 Закону №2473-VIII, валютні операції здійснюються без обмежень відповідно до законодавства України, крім випадків, встановлених законами України, що регулюють відносини у сферах забезпечення національної безпеки, запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму чи фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, виконання взятих Україною зобов`язань за міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також випадків запровадження Національним банком України відповідно до цього Закону заходів захисту.

За правилами частини четвертої статті 5 Закону №2473-VIII, порядок проведення розрахунків за валютними операціями визначається Національним банком України.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону №2473-VIII (із змінами та доповненнями), Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів. Національний банк України має право встановлювати винятки та (або) особливості запровадження цього заходу захисту для окремих товарів та (або) галузей економіки за подання Кабінету Міністрів України. Національний банк України має право встановлювати мінімальні граничні суми операцій з експорту та імпорту товарів, на які поширюються встановлені відповідно до цього Закону граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

За правилами частини другої статті 13 Закону №2473-VIII (із змінами та доповненнями), у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акту, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.

Відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону №2473-VIII, порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Постановою Правління Національного Банку України від 02.01.2019 №5 затверджено Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті (далі Положення №5).

За правилами пункту 21 Положення №5, граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.

Відповідно до пункту 14-2 Постанови Правління Національного Банку України від 24.02.2022 №18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» (далі Постанова №18), граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 180 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 05 квітня 2022 року.

Пунктом 14-4 Постанови №18 визначено, що розрахунки за операціями резидентів з експорту та імпорту товарів здійснюються не пізніше строку, визначеного в пункті 14-2 цієї постанови, з урахуванням вимог пункту 14-3 цієї постанови в повному обсязі, з урахуванням вимог пункту 14-3 цієї постанови стосовно операцій з експорту, імпорту товарів у незначній сумі (уключаючи незавершені розрахунки за операцією). Грошові кошти від нерезидента за операціями резидента з експорту товарів підлягають зарахуванню на рахунок резидента в банку в Україні.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» від 16.04.1991 №959-XII (далі Закон №959-XII), суб`єкти, які є сторонами зовнішньоекономічного договору (контракту), мають бути здатними до укладання договору (контракту) відповідно до цього та інших законів України та/або закону місця укладання договору (контракту). Зовнішньоекономічний договір (контракт) складається відповідно до цього та інших законів України з урахуванням міжнародних договорів України. Суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності при складанні тексту зовнішньоекономічного договору (контракту) мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо та у виключній формі цим та іншими законами України.

Зовнішньоекономічний договір (контракт) укладається суб`єктом зовнішньоекономічної діяльності або його представником у простій письмовій або в електронній формі, якщо інше не передбачено міжнародним договором України чи законом. У разі експорту послуг (крім транспортних) зовнішньоекономічний договір (контракт) може укладатися шляхом прийняття публічної пропозиції про угоду (оферти) або шляхом обміну електронними повідомленнями, або в інший спосіб, зокрема шляхом виставлення рахунка (інвойсу), у тому числі в електронному вигляді, за надані послуги. Повноваження представника на укладення зовнішньоекономічного договору (контракту) може випливати з доручення (довіреності), установчих документів, договорів та інших підстав, які не суперечать цьому Закону. Дії, які здійснюються від імені іноземного суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності суб`єктом зовнішньоекономічної діяльності України, уповноваженим на це належним чином, вважаються діями цього іноземного суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності.

Для підписання зовнішньоекономічного договору (контракту) суб`єкту зовнішньоекономічної діяльності не потрібен дозвіл будь-якого органу державної влади, управління або вищестоящої організації, за винятком випадків, передбачених законами України.

Суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів (контрактів), крім тих, які прямо та у виключній формі заборонені законами України.

Зовнішньоекономічний договір (контракт) може бути визнано недійсним у судовому порядку, якщо він не відповідає вимогам законів України або міжнародних договорів України.

Частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

За правилами статей 513-516 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора не допускається у зобов`язаннях, нерозривно пов`язаних з особою кредитора, зокрема у зобов`язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до статті 520 ЦК України, боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

За приписами статті 521 ЦК України, форма правочину щодо заміни боржника у зобов`язанні визначається відповідно до положень статті 513 цього Кодексу.

Відповідно до статті 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Особливості припинення зобов`язань за правочинами щодо фінансових інструментів, вчиненими на організованому ринку капіталу та поза ним, встановлюються законодавством. Законом можуть бути встановлені випадки, коли припинення зобов`язань на певних підставах не допускається.

Вказане вище свідчить про те, що резидент є вільним у виборі форми розрахунків за зовнішньоекономічними операціями з-поміж тих, що не суперечать законам України, а тому перебування таких операцій на контролі саме по собі не спричиняє наслідку у вигляді застосування штрафних санкцій (пені).

Припинення зобов`язання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог є складовою гарантованого Конституцією України права на свободу підприємницької діяльності та може бути обмежено виключно законами України.

У разі припинення зобов`язання за зовнішньоекономічним договором шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог у строк, встановлений нормами Закону №2473-VIII, для розрахунків у іноземній валюті, підстави для притягнення резидента до відповідальності за порушення термінів розрахунків у іноземній валюті (за ненадходження валютної виручки) відсутні, незалежно від підстав виникнення зустрічних однорідних вимог та складу учасників зарахування зустрічних однорідних вимог.

Отже, чинним законодавством не заборонено та не обмежено законні форми розрахунків за зовнішньоекономічними операціями, що не передбачають, власне, надходження іноземної валюти на рахунок резидента.

Законодавство не пов`язує застосування інституту зарахування однорідних зустрічних вимог з певними видами договорів як обов`язковою умовою припинення зобов`язання у такий спосіб, крім випадків, коли зарахування не допускається.

Суть зауважень контролюючого органу про порушення норм Закону №2473-VIII та пункту 21 Положення №5 зводиться до того, що проведення заліку зустрічних однорідних вимог по зовнішньоекономічних контрактах призводить до порушення вимог валютного законодавства, а тому розрахунки між сторонами не проведені.

Вказане спростовується наведеними вище нормами законодавства на наявними в матеріалах справи доказами.

Умовами, яким мають відповідати вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, є:

бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим);

бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, у зв`язку з чим зарахування як спосіб припинення зазвичай застосовується до зобов`язань із передачі родових речей, зокрема грошей). Правило про однорідність вимог поширюється на їхню правову природу, але не стосується підстави виникнення такої вимоги. Отже, допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо);

строк виконання таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Наявні в матеріалах справи докази свідчать про те, що у позивача та компанії BNF Busv&Nutzfahrzeughandel GmbH була наявна заборгованість один перед одним, вимоги є однорідними, адже стосуються погашення заборгованості вираженої в одній іноземній валюті Євро, та є згода сторін про взаємозалік зустрічних однорідних вимог.

Чинним законодавством не заборонено та не обмежено законні форми розрахунків за зовнішньоекономічними операціями, що не передбачають, власне, надходження іноземної валюти на рахунок резидента. Так само, законодавство на час виникнення спірних правовідносин не пов`язує застосування інституту зарахування однорідних зустрічних вимог з певними видами договорів як обов`язковою умовою припинення зобов`язання у такий спосіб, крім випадків, коли зарахування не допускається.

Враховуючи те, що граничний строк розрахунків за Контрактом №01/06-SA становив до 13.12.2022, та зважаючи на факт зарахування зустрічних вимог 20.06.2022, суд зазначає, що жодних правових підстав для нарахування пені не було.

Позивач також зазначає, що відповідачем незаконно нараховано пеню в період дії заборони, встановленої пунктом 52-1 підрозділу 10 Розділу XX «Перехідні положення» ПК України, яка визначала, що за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України, штрафні санкції не застосовуються.

Суд відхиляє такі посилання позивача та зазначає, що здійснюючи правовий аналіз щодо застосування до спірних правовідносин положень пункту 52-1 підрозділу 10 Розділу XX «Перехідні положення» ПК України, слід виходити із підстав виникнення нарахування пені за порушення резидентами строку розрахунків в іноземній валюті та текстуального аналізу вказаного пункту ПК України.

Як зазначалось вище, відповідно до частини 5 статті 13 Закону №2473-VIII порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості.

Тобто, пеня виникає у разі порушення резидентами строку розрахунків за зовнішньоекономічним договором, що регулюється валютним законодавством.

Відповідно до підпункту 14.1.162 пункту 14.1. статті 14 ПК України пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Отже, пункт 52-1 підрозділу 10 Розділу XX «Перехідні положення» ПК України стосується нарахування штрафних санкцій та пені саме за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби, що є одним із видів пені, але при цьому не відноситься до валютного законодавства.

Пункт 52-1 підрозділу 10 Розділу XX «Перехідні положення» ПК України не поширюється на пеню нараховану за порушення резидентами строку розрахунків у порядку валютного законодавства, оскільки зміст пункту стосується виключно нарахування пені за порушення податкового законодавства та платникам податку.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем не доведено правомірності оскаржуваного рішення ППР в порядку статті 77 КАС України, а тому права та інтереси позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправним і скасування такого рішення суб`єкта владних повноважень.

За правилами частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 17243 грн 78 коп, сплачена відповідно до платіжної інструкції від 07.12.2023 №1999.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сантрейд Авто» (вулиця Дворецька, 120 А, місто Рівне, 33001; ) до Головного управління ДПС України у Рівненській області (вулиця Відінська, 12, місто Рівне, 33023; код ЄДРПОУ ВП 44070166) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС України у Рівненській області від 05.10.2023 №7954/17000704.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сантрейд Авто» суму судового збору у розмірі 17243 грн 78 коп за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДПС України у Рівненській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 04 березня 2024 року

Суддя К.М. Недашківська