Справа № 200/91/24
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2024-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2024 року Справа№200/91/24

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Шинкарьова І.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 до Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області про зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 звернувся з позовом до Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області про зобов`язання надати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , статус дитина війни та видати посвідчення дитина війни.

В обґрунтування позивних вимог позивач зазначив, що ОСОБА_2 має право на отримання статусу «дитини війни». Вказує, що гарантія обов`язковості судових рішень може реалізовуватися судом через аналогію закону або аналогію права у випадку протиправної бездіяльності суб`єкта владних повноважень постанова від 27.12.2019 у справі № 757/42871/15-а.

Зазначає, що КК України та Законі України «Про соціальний захист дітей війни» має вищу юридичну силу порівняно з постановою КМУ про затвердження «Порядку надання статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів».

У зв`язку з тим, що у Законі України «Про соціальний захист дітей війни» не внесено зміни щодо війни між Україною та Росією, та не зазначено поняття дитина війни між війною України та Росії, то треба виходити із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права), що дитина позивача має право на статус дитина війни.

Ухвалою суду від 15.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Представник відповідача надав до суду письмові відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що відповідно до ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» - дитина війни - особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (02.09.1945). Другої світової війни було менше 18 років. Для отримання відповідного статусу потрібно подати до органу соціального захисту населення за зареєстрованим місцем проживання заяву встановленого зразка, пенсійне посвідчення, паспорт громадянина України.

Крім того, вказано, що у зв`язку із збройною агресією Російської федерації, що призвела до тимчасової окупації частини території України, а також до того, що на сході України гинуть, отримують поранення та зазнають різних видів насильства діти, та відповідно до ч.6 ст. 30-1 Закону України «Про охорону дитинства» КМУ прийнято Постанову від 05.04.2017 №268 «Про затвердження Порядку надання статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів».

Вважає, що Виконавчим комітетом Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області не порушені норми законодавства в частині не надання статусу «дитина війни».

Розглянувши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , громадянин України паспорт № НОМЕР_1 , є батьком ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ).

01.11.2023 позивач звернувся до Виконавчого комітету Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області із заявою у якій зазначив наступне:

«24.11.2023 рішенням виконкому №649/44 його дитині надано статус дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів. З лютого 2022 в Україні війна, тому прошу надати мені інформацію чому моїй дитині не надано статус «Дитина війни» та відповідне посвідчення, чому не було розглянуто мої документи на цей статус».

У відповідь на заяву позивача Виконавчий комітет Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області листом від 11.12.2023 №К-3392 повідомив позивача про те, що відповідно до ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» -«дитина війни - особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (02 вересня 1945року) Другої світової війни було менше 18 років». У зв`язку із збройною агресією російської федерації, що призвела до тимчасової окупації частини території України, а також до того, що на сході України гинуть, отримують поранення та зазнають різних видів насильства діти, та відповідно до ч.6 ст.30-1 Закону України «Про охорону дитинства» Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову від 05.04.2017 №268 «Про затвердження Порядку надання статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів».

У відповідності до ст. З зазначеного Порядку «право на отримання статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних, конфліктів має дитина, а також особа, яка на час воєнних дій, збройних конфліктів, збройної агресії Російської Федерації не досягла 18 років (повноліття), і в результаті: 1) отримали поранення, контузію, каліцтво; 2) зазнали фізичного, сексуального насильства; 3) були викрадені або незаконно вивезені за межі України; 4) залучалися до участі у діях воєнізованих чи збройних формувань, 5) незаконно утримувалися, у тому числі в полоні; 6) зазнали психологічного насильства».

Позивач вважаючи, що дії відповідача незаконними щодо ненадання його дитині статусу дитина війни, звернувся до суду із цим позовом.

До матеріалів справи було додано рішення від 24.11.2023 №649/44 про надання статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд виходить з такого.

Положеннями ст.6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Закон України Про соціальний захист дітей війни №2195-IV є спеціальним законом, що установлює правовий статус дітей війни і визначає основи їх соціального захисту та гарантує їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки.

Відповідно до ст. 1 Закон України Про соціальний захист дітей війни дитиною війни є особа, що є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

Дитина позивача, згідно наданого свідоцтва про народження, народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , отже дитина позивача не відносить до кола осіб, яким має бути видано такий правовий статус, як дитини війни, що й підтверджено свідоцтвом про народження.

З метою реалізації Закону України «Про соціальний захист дітей війни» наказом Міністерства праці та соціальної політики України №107 від 05.04.2006 затверджено Порядок посвідчення права особи на пільги відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни»..

П.1 Порядку визначено, що відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни" (2195-15) до дітей війни віднесені особи, які є громадянами України та яким на час закінчення Другої світової війни (2 вересня 1945 року) було менше 18 років.

П.2 Порядку визначено, що штамп за формою, наведеною у додатку, який проставляється у пенсійних посвідченнях, засвідчує належність особи до категорії дітей війни. Розмір штампа дорівнює 40 х 20 мм (додаток).

П. 3 Порядку визначено, що штамп у пенсійних посвідченнях громадян, зазначених у п. 1 цього Порядку, проставляється на підставі паспорта громадянина України. Пункт 3 в редакції Наказу Міністерства праці та соціальної політики N 51 ( z0142-07 ) від 14.02.2007\

П.4 Порядку визначено, що відповідний штамп проставляється регіональними органами (закладами) праці та соціального захисту населення за зареєстрованим місцем проживання осіб, які належать до категорії дітей війни.

П.5 Порядку визначено, що до виготовлення зазначених штампів, а також у разі наявності в особи ламінованого пенсійного посвідчення або втрати пенсійного посвідчення (до отримання дубліката) особам, які належать до дітей війни, органами праці та соціального захисту населення видаються тимчасові довідки.

Згідно постанови пленуму Вищого адміністративного суду України від 19.12.2011 №8 За приписами ст.1 Закону від 18.11.2004 №2195-IV дитиною війни є особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років. Тобто до категорії дітей війни належать громадяни України, які народилися у період із 3 вересня 1927 року по 2 вересня 1945 року.

Для підтвердження статусу дитини війни у позивача судам необхідно встановити дату народження та належність до громадянства України.

З наданої копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 встановлено, що ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) не підпадає під категорію дітей війни.

Відтак, відповідач надаючи відповідь від 11.12.2023 №К-3392 на заяву позивача, діяв правомірно та у межах наданих йому повноважень.

Щодо застосування аналогії закону та висновків постанови від 27.12.2019 у справі № 757/42871/15-а, суд вказує, що відповідно до ч.6 ст.7 КАС України, за відсутності такого закону, суд повинен виходити із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Суд не вбачає підстав для застосування такого принципу, як аналогія закону або права, оскільки чинним законодавством врегулювано питання захисту дітей, що постраждали внаслідок саме військової агресії Росії, а саме Постановою КМУ від 05.04.2017 №268 якою затверджено «Порядок надання статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів».

Відповідно до Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів це дитина, яка внаслідок воєнних дій чи збройного конфлікту отримала поранення, контузію, каліцтво, зазнала фізичного, сексуального, психологічного насильства, була викрадена або незаконно вивезена за межі України, залучалася до участі у військових формуваннях або незаконно утримувалася, у тому числі в полоні. Статус дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій і збройних конфліктів, надається органом опіки та піклування за місцем реєстрації дитини як внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до постанови КМУ від 05.04.2017 №268 право на отримання статусу має дитина, а також особа, яка на час воєнних дій, збройних конфліктів, збройної агресії Російської Федерації не досягла 18 років (повноліття), і в результаті: отримали поранення, контузію, каліцтво; зазнали фізичного, сексуального насильства; були викрадені або незаконно вивезені за межі України; залучалися до участі у діях воєнізованих чи збройних формувань; незаконно утримувалися, у тому числі в полоні; зазнали психологічного насильства.

Підсумовуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та згідно з чинним законодавством України, а тому не порушив права та законні інтереси позивача.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 139 КАС України судовий збір не підлягає відшкодуванню.

Керуючись ст.ст.2-14, 138-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 ) в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 до Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області (08130, Київська область, Києво-Святошинський район, село Петропавлівська Борщагівка, вулиця Ярослава Мудрого, будинок 1а, ) про зобов`язання надати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , статус дитина війни та видати посвідчення дитина війни, відмовити.

Повний текст рішення складено та підписано 05.03.2024.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Шинкарьова