Справа № 620/107/24
Суддя: Сергій КЛОПОТ
Дата ухвалення: 2024-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2024 року м. Чернігів Справа № 620/107/24

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Клопота С.Л.,

за участю секретаря Шевченко А.В.,

представника позивача Буряка О.І.,

представника відповідача Дмитрук І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дружба- Нова" до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним та скасування припису,

У С Т А Н О В И В:

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Дружба-Нова" звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної Служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним та скасування припису № 003442 від 13.12.2023.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що винесений Державної служби України з безпеки на транспорті у відношенні Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дружба- Нова" припис № 003442 від 13.12.2023 є безпідставним, не обгрунтованим та таким, що суперечить нормам чинного законодавства.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на заперечення, які викладені у відзиві на позовну заяву, що приєднаний до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, суд вважає позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

13.12.2023 Державною службою України з безпеки на транспорті у відношенні Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дружба- Нова" було винесено припис № 003442.

Не погодившись з ним, позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 5 квітня 2001 року N2344-ІІІ передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, в т.ч. державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті; габаритно- ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 N103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Відповідно до п. 8 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України "Про оптимізацію діяльності територіальних органів Державної служби з безпеки на транспорті" від 02.12.2021 /1579р реорганізовано Південне міжрегіональне управління Укртансбезпеки та утворено Відділ державного нагляду (контролю) у Чернігівській області як структурний підрозділ Державної служби України з безпеки на транспорті.

Отже, Відділ державного нагляду (контролю) в Чернігівській області є структурним підрозділом апарату Державної служби України з безпеки на транспорті.

Відповідно до пунктів 2,3,4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 N1567, державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

31.10.2023, на автодорозі Н-07 Київ-Суми-Юнаківка, посадовими особами Укртрансбезпеки було складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №АР022813, згідно з яким автомобілем марки ГАЗ 3309 реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить СТОВ «ДРУЖБА НОВА», водій ОСОБА_1 , при перевезенні вантажу дизельне пальне згідно ТТН №ДН000020939 від 31.10.2023 виявлено порушення - транспортний засіб не значиться в Єдиному комплексі інформаційних систем Укртрансбезпеки як засіб провадження господарської діяльності ліцензіата, чим порушено п.п.47 ст.27 ПКМУ №1001 від 02.12.2015.

13 грудня 2023 року ОСОБА_2 , начальником відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області видано припис №003442 від 13.12.2023 щодо усунення порушення законодавства про автомобільний транспорт, яким запропоновано вжити заходів до усунення виявлених порушень у строк до 24 грудня 2023 року.

Припис внесено відповідно до Закону України «Про автомобільний транспорт».

У супровідному листі до припису, який СТОВ «ДРУЖБА-НОВА» отримало 19.12.2023, вказано, що цей припис підлягає обов`язковому виконанню. Одночасно повідомлено, що згідно ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за невиконання перевізниками або їхніми представниками приписів органів державного контролю щодо усунення порушень транспортного законодавства застосовується штраф у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (680грн).

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою КМУ від 08.11.2006 року № 1567 (далі - Порядок № 1567).

Згідно з п. 21 Порядку №1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення (п.25 Порядку №1567).

За результатами розгляду справи про порушення керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник за наявності підстав виносить припис щодо усунення порушень законодавства про автомобільний транспорт.

Припис підлягає обов`язковому виконанню в зазначений у ньому строк. Про виконання припису уповноважена особа автомобільного перевізника повинна письмово повідомити посадовій особі територіального органу Укртрансбезпеки, що винесла припис (п.31 Порядку №1567).

Відповідно до абз.13 ч.1 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» невиконання перевізниками або їхніми представниками приписів органів державного контролю щодо усунення порушень транспортного законодавства - штраф у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, якщо даний припис Укртрансбезпеки не буде виконаний, до Позивача буде застосовано адміністративно - господарський штраф відповідно до ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт».

З поданих суду доказів вбачається, що 31.10.2023 року транспортним засобом марки ГАЗ 3309 реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить СТОВ «ДРУЖБА НОВА», водій ОСОБА_1 , здійснював перевезення дизельного пального відповідно до Товарно - транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів (нафти) №ДН000020939 від 31.10.2023, про що зазначено в Акті.

Перевезення даного вантажу відбувалося з вул. Київський шлях, 16, с. Вільшана, Роменський (колишній Недригайлівський) район, Сумська область - місця зберігання пального СТОВ «ДРУЖБА-НОВА», на поле біля с. Марківка для заправки техніки в полі, що здійснювала збирання врожаю, що підтверджується подорожнім листом №046018 від 31.10.2023 та ТТН від 31.10.2023.

Як зазначено в Акті №022813, транспортний засіб, яким здійснювалося перевезення дизельного пального, не значиться в Єдиному комплексі інформаційних систем Укртрансбезпеки як засіб провадження господарської діяльності ліцензіата, чим, на думку відповідача, порушено п.п.47 п.27 ПКМУ №1001 від 02.12.2015.

Проте такі твердження є помилковими, з огляду на наступне.

По-перше, підпункту 47 в пункті 27 вказаної Постанови Кабінету Міністрів України №1001 від 02.12.2015 не існує у природі.

Від так, суд критично ставиться до твердження представника, що посилання на цей пункт є технічною помилкою, оскільки припис вимагає від позивача вчинити конкретні дії на його виконання, під загрозою застосування відповідних санкцій.

По-друге, вказаний підпункт п. 27 Постанови Кабінету Міністрів України №1001 від 02.12.2015 містить умову допуску транспортних засобів юридичних та фізичних осіб, як засобів провадження господарської діяльності - ліцензіата.

Тобто, вказана вище постанова КМУ може розповсюджуватись лише на транспортні засоби юридичних та фізичних осіб, які є ліцензіатами, тобто суб`єктами господарювання, які мають відповідну ліцензію (ст. 1 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності»), тобто зобов`язані при певних видах господарської діяльності отримувати таку ліцензію.

Постанова Кабінету Міністрів України №1001 від 02.12.2015 взагалі не є нормативно- правовим документом, який регулює відносини по перевезенню небезпечних вантажів, і не визначає коло суб`єктів господарювання, які мають отримати відповідну ліцензію, а є лише нормативно-правовим документом, який визначає вичерпний перелік документів, що додаються до заяви на отримання ліцензії на право провадження господарської діяльності з перевезення небезпечних вантажів, а також встановлюються організаційні, кадрові та технологічні вимоги до матеріально- технічної бази ліцензіата і засобів провадження діяльності, обов`язкові для виконання під час провадження зазначеної діяльності.

Закон України «Про перевезення небезпечних вантажів» також не містить норми, яка б визначала обов`язок юридичних або фізичних осіб, які є перевізниками небезпечних вантажів, отримувати ліцензію на такий вид діяльності.

У статтях 18 та 20 такого Закону вказано, що умови перевезення небезпечних вантажів та документи на їх перевезення визначаються нормативно-правовими актами, що регулюють діяльність транспорту, основним Законом при цьому є Закон України «Про автомобільний транспорт».

Вимоги по ліцензуванню на автомобільному транспорту містяться у ст. 9 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Так згідно вказаної норми Закону ліцензія видається в т.ч. на такий вид господарської діяльності як надання послуг з перевезення пасажирів і небезпечних вантажів.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільний транспорт» також конкретизовано, що суб`єкт господарювання, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, є автомобільним перевізником, який для виконання перевезень небезпечних вантажів повинен одержати відповідну ліцензію.

Тобто вимога про необхідність отримання ліцензії на перевезення небезпечних вантажів, а відповідно і вимога про внесення автомобілів до єдиної інформаційної системи Укртрансбезпеки як засіб провадження господарської діяльності ліцензіата може розповсюджуватись лише на осіб, що надають послуги з перевезення небезпечних вантажів на договірних засадах згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом.

За змістом статей 901 та 909 Цивільного кодексу України договір про надання послуг та його різновид - договір про перевезення вантажу - це двосторонній договір, за умовами якого одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Отже, такий вид господарської діяльності як надання послуг з перевезення вантажів, в т.ч. небезпечних, передбачає наявність мінімум двох суб`єктів, а саме замовника (відправника) та виконавця (перевізника).

СТОВ «ДРУЖБА-НОВА» є сільськогосподарським товариством, яке займається вирощуванням сільськогосподарських культур, власними силами та власною сільськогосподарською технікою сіє, обробляє та збирає посіяний врожай.

Відповідно, для таких дій товариство використовує придбане дизельне пальне для заправки комбайнів, перевантажувачів, сівалок, інших с/г механізмів.

Отже, СТОВ «ДРУЖБА-НОВА» здійснює перевезення власного пального, власними транспортними засобами зі складу на поля для заправки власної сільськогосподарської техніки, тобто СТОВ «Дружба-Нова» не надає жодних послуг замовникам на підставі відповідного договору про перевезення вантажу транспортним засобом.

По-третє, відповідно до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», всі суб`єкти господарювання, незалежно від форм власності, можуть здійснювати діяльність із зберігання пального виключно у випадку наявності ліцензії.

Зберігання пального - це господарська діяльність, яка передбачає власне зберігання пального із зміною його структурних характеристик або без змін останніх.

Місце зберігання пального - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування.

Відповідно до ст.14 Податкового кодексу України до пересувних акцизних складів (тобто місць, які підлягають ліцензуванню (ліцензії на зберігання) належать автомобільні транспортні засоби, на яких відбувається переміщення/ зберігання пального на митній території України.

Відповідно до п.п. 14.1.6 прим. 1 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України акцизний склад пересувний - транспортний засіб (автомобільний, залізничний, морський, або річковий, повітряний, магістральний трубопровід), на якому переміщується та/ зберігається пальне або спирт етиловий на митній території України.

Отже, усі бензовози/паливозаправники, які здійснюють перевезення палива, є пересувними акцизними складами.

Не є акцизним складом пересувним:

- транспортний засіб, що використовується суб`єктом господарювання, який не є розпорядником акцизного складу та платником акцизного податку, для переміщення на митній території України власного пального або спирту етилового для потреб власного споживання чи промислової переробки;

- паливний бак транспортного засобу.

Таким чином, суб`єкту господарювання, який використовує транспортний засіб - паливозаправник (бензовоз) з метою доставки та зберігання пального для власних потреб , необхідно отримати ліцензію на зберігання пального на місце (територію), де знаходиться паливозаправник (бензовоз), як ємність, що використовується для зберігання пального відповідно до вимог Закону № 481.

На період здійснення перевезень транспортний засіб набуває статусу акцизного складу пересувного протягом періоду його використання для перевезення пального за виключенням транспортного засобу, що використовується суб`єктом господарювання, який не є розпорядником акцизного складу та платником акцизного податку, для переміщення на митній території України власного пального або спирту етилового для потреб власного споживання чи промислової переробки.

Відповідно до пп. 14.1.212 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України до власного споживання відносяться операції з транспортування та заправки пальним машин, механізмів, техніки та обладнання для агропромислового комплексу.

Крім того, норми ст.230 (п.п.230.1.2,, 230.1.4, 230.1.5) Податкового кодексу України також виокремлюють розпорядників акцизних складів, що використовують пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки і не здійснюють операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам, та транспортні засоби, що набули статусу акцизних складів пересувних, а також транспортні засоби, що використовуються суб`єктом господарювання, який не є розпорядником акцизного складу, від осіб, які надають послуги з перевезення вантажів.

Для таких осіб існує окремий порядок обліку пального, реєстрації транспортних засобів та інше.

Додатковим підтвердженням викладеного слугує акцизна накладна форми «Н» від 30.10.2023, з якої вбачається, що відвантаження та отримання пального відбувалось однією особою - СТОВ «ДРУЖБА-НОВА».

Отже, СТОВ «ДРУЖБА-НОВА», не є перевізником, у розумінні норм Закону України «Про автомобільний транспорт», не надає послуг з перевезення вантажів, а автомобіль ГАЗ 3309, що належить товариству, є акцизним складом пересувним, що здійснює зберігання та транспортування пального.

Зберігання чи перевезення пального, яке придбане та використовується для власних потреб, не потребує окремої ліцензії на перевезення небезпечних вантажів.

Для використання пального для задоволення власних потреб СТОВ «ДРУЖБА-НОВА» зобов`язане мати ліцензію саме на зберігання пального.

Так, СТОВ «ДРУЖБА-НОВА» отримало Ліцензію на право зберігання пального з терміном дії з 11.12.2019 по 11.12.2024; адреса місця зберігання - Сумська область, Роменський район, с. Вільшана, вул. Київський шлях, 16 (копія додається).

Підсумовуючи вище викладене, суд констатує, що СТОВ «ДРУЖБА-НОВА:

- не здійснює діяльність з перевезення небезпечних вантажів,

- не надає послуг з перевезення небезпечних вантажів;

- перевозить власне (придбане) дизельне пальне для власних потреб;

- паливозаправник товариства є акцизним пересувним складом;

- не має обов`язку отримувати ліцензію на перевезення небезпечних вантажів;

- не зобов`язане вносити інформацію про транспортні засоби, якими здійснюється перевезення пального для власного споживання до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців як засіб провадження господарської діяльності ліцензіата.

З наведеного убачається, що СТОВ «ДРУЖБА-НОВА» не порушувало норми п.п.47 п.27 Постанови КМ України №1001 від 02.12.2015.

Отже, вимоги відповідача про усунення порушення, викладені в приписі №022813 від 13.12.2023, є незаконними, а сам припис №022813 є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При вказаних обставинах суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій та рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дружба- Нова" підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2684,00 грн.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дружба- Нова" (вул. Костянтина Кропиви, 59, смт Варва,Чернігівська обл., Прилуцький р-н,17600) до Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Перемоги, 14, м. Київ,03170) про визнання протиправним та скасування припису - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати припис № 003442 від 13.12.2023.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дружба- Нова" судові витрати в розмірі 2684,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлено 04 березня 2024 року.

Суддя Сергій КЛОПОТ