Справа № 160/20456/23
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2024-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 лютого 2024 року м. Дніпросправа № 160/20456/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.11.2023 року (головуючий суддя Голоутовський Р.З.)

в адміністративній справі №160/20456/23 за позовом ОСОБА_1 до відповідачів Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся 14.08.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відповідачів Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Головного управління Національної поліції в Донецькій області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області «По особовому складу» від 14.07.2023 №458 о/с в частині переведення для подальшого проходження служби до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, з 17.07.2023 майора поліції ОСОБА_1 (0050522), звільнивши з звільнивши з посади оперуповноваженого відділу протидії груповій злочинністю та розкриття злочинів, спрямованих на порушення рівноправності громадян управління карного розшуку;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Донецькій області «По особовому складу» від 17.07.2023 №298 в частині призначення майора поліції ОСОБА_1 (0050522) на посаду дільничного офіцеру поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Бахмутського районного відділу поліції;

- поновити ОСОБА_1 майора поліції оперуповноваженого відділу протидії груповій злочинністю та розкриття злочинів, спрямованих на порушення рівноправності громадян управління карного розшуку управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з 14.07.2023;

- стягнути солідарно з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області та Головного управління Національної поліції в Донецькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 15.07.2023 по день винесення рішення у справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що накази Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 14.07.2023 №458 о/с «По особовому складу» та Головного управління Національної поліції в Донецькій області «По особовому складу» від 17.07.2023 №298 є протиправними, порушують трудові права позивача, а тому підлягають скасуванню. Спір виник у зв`язку з переведенням (переміщенням) позивача з посади оперуповноваженого відділу протидії груповій злочинністю та розкриття злочинів, спрямованих на порушення рівноправності громадян управління карного розшуку управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області для подальшого проходження служби в Головному управлінні Національної поліції в Донецькій області, без його згоди на таке переведення. Позивач вважає, що переміщення поліцейського для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби в іншу місцевість, можливо виключно за умови надання поліцейським згоди на таке переміщення. Крім того, позивач зазначає, що згоди на переведення до зони активних бойових дій він не надавав, переведення відбулось у період його тимчасової непрацездатності. Позивач вважає, що вказані накази не можна вважати обґрунтованими.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.11.2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що переведення позивача відбулося у відповідності до норм Закону України "Про Національну поліцію". Позивач не звільнений зі служби в поліції, а переведений для подальшого проходження служби в поліції в інший орган поліції, в якому в установленому порядку продовжує отримувати грошове забезпечення. Переведення, що ініційовано прямими керівниками та керівниками інших органів поліції здійснюється без згоди поліцейського. Переміщення позивача для подальшого проходження служби до Головного управління Національної поліції в Донецькій області викликано інтересами служби та обумовлено ініціативою керівників органу поліції, отже наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 14.07.2023 №458 о/с «По особовому складу» про переведення позивача для подальшого проходження служби до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, з 17.07.2023 - не підлягає скасуванню, оскільки прийнятий у спосіб, передбачений законодавством України. Також не підлягає скасуванню наказ Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 17.07.2023 №298 о/с «По особовому складу» про призначення майора поліції ОСОБА_1 (0050522), який прибув з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, на посаду дільничного офіцеру поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Бахмутського районного відділу поліції з 17.07.2023, оскільки прийнятий у спосіб, передбачений законодавством України.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Вказує, що ні рапорту, ні згоди на переміщення у іншу місцевість в період воєнного стану з займаної посади оперуповаженого відділу протидії груповій злочинності та розкриття злочинів Головного управління Національно поліції в Дніпропетровській області, та призначення його на дільничним офіцером поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Бахмутського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області позивач не надавав. Крім того, ГУПН в Дніпропетровській області в оскаржуваному наказі не доведено позивачу та не конкретизовано підстави, у зв`язку з якими він переводиться до іншого місця служби. До того ж, спірним наказом позивача переміщено на посаду не тимчасово на період воєнного стану, а зазначено «для подальшого проходження служби».

Відповідачами подано відзиви на апеляційну скаргу, в яких просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Посилаються на те, що оскаржувані накази прийняті у спосіб, передбачений Законом України «Про Національну поліцію».

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , майор поліції, працював оперуповноваженим відділу протидії груповій злочинності та розкриття злочинів, спрямованих на порушення рівноправності громадян управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

Згідно Витягу з наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 14.07.2023 №458 о/с (зі змінами, внесеними наказом ГУНП від 17.07.2023 №463 о/с) відповідно до частин 1, 7 та 8 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» майора поліції ОСОБА_1 (0050522) переведено для подальшого проходження служби до Головного управління Національної поліції в Донецькі області з 17.07.2023 року, звільнивши його з посади оперуповноваженого відділу протидії груповій злочинності та розкриття злочинів, спрямованих на порушення рівноправності громадян управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

Підстава: доповідна записка від 14.07.2023 №20/2821 та лист ГУНП в Донецькій області від 12.07.2023 №1743/01/12-2023 (а.с. 19).

15.07.2023 о 15:52 за допомогою месенджера «WhatsАрр» позивача поінформовано про вказаний наказ.

Наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 17.07.2023 року №298 о/с «По особовому складу», відповідно до частин 1, 7 та 8 ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію» призначено до Головного управління Національної поліції в Донецькій області майора поліції ОСОБА_1 (0050522), який прибув із Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області дільничним офіцером поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Бахмутського районного відділу поліції з 17.07.2023 року (а.с. 20).

Позивач вважає вказані накази протиправними.

Суд першої інстанції у задоволенні позову відмовив.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року №580-VIII.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України врегульовано положеннями Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року №580-VIII.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про Національну поліцію" №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень (ч. 1 ст. 59 ЗУ №580-VIII).

Частиною 3 статті 59 Закону України "Про Національну поліцію" №580-VIII передбачено, що рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України (ч. 4 ст. 59 ЗУ №580-VIII).

Згідно з приписами частини 1 статті 65 Закону України "Про Національну поліцію" №580-VIII переміщення поліцейських здійснюється:

1) на вищу посаду - у порядку просування по службі;

2) на рівнозначні посади:

для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби;

за ініціативою поліцейського; у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням реорганізації;

у разі необхідності проведення кадрової заміни в місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами (далі - місцевості з визначеним строком служби);

за станом здоров`я - на підставі рішення медичної комісії;

з меншим обсягом роботи з урахуванням професійних і особистих якостей - на підставі висновку атестації;

у разі звільнення з посади на підставі рішення місцевої ради про прийняття резолюції недовіри відповідно до статті 87 цього Закону;

3) на посади, нижчі ніж та, на якій перебував поліцейський:

у зв`язку зі скороченням штатів або реорганізацією в разі неможливості призначення на рівнозначну посаду;

за станом здоров`я - на підставі рішення медичної комісії;

через службову невідповідність - на підставі висновку атестації з урахуванням професійних і особистих якостей; за ініціативою поліцейського;

як виконання накладеного дисциплінарного стягнення - звільнення з посади відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України;

у разі звільнення з посади на підставі рішення місцевої ради про прийняття резолюції недовіри, відповідно до статті 87 цього Закону;

4) у зв`язку із зарахуванням на денну форму навчання за державним замовленням, у тому числі до магістратури, ад`юнктури та докторантури закладу вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, а також у разі призначення на посаду після закінчення навчання.

Частиною 2 статті 65 Закону України "Про Національну поліцію" №580-VIII визначено, що посада вважається вищою, якщо за нею штатом (штатним розписом) передбачене вище спеціальне звання поліції, нижчою, якщо передбачене нижче спеціальне звання поліції, та рівнозначною, якщо передбачене таке саме спеціальне звання поліції.

Відповідно до частини 7 статті 65 Закону України "Про Національну поліцію" №580-VIII переведення є формою переміщення поліцейських, яке здійснюється у разі, якщо звільнення їх із посад або призначення на інші посади належить до номенклатури призначення різних керівників.

Зокрема, приписами частини 8 статті 65 Закону України "Про Національну поліцію" №580-VIII встановлено, що переведення поліцейського може здійснюватися:

- за його ініціативою,

- ініціативою прямих керівників (начальників),

- керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення.

Поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади.

Переведення поліцейського здійснюється на підставі наказу про звільнення із займаної посади та направлення для подальшого проходження служби до іншого органу (закладу, установи) поліції та наказу про призначення на посаду в органі (закладі, установі) поліції, до якого переміщується поліцейський (ч. 9 ст. 65 ЗУ №580-VIII).

У разі якщо згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначенню поліцейського на посаду повинно передувати погодження відповідних органів державної влади або органів місцевого самоврядування чи їх посадових осіб, призначення на посаду здійснюється після отримання такого погодження.

Не допускається переміщення поліцейських на вищі посади протягом шести місяців з дня притягнення до адміністративної відповідальності, а також поліцейських, які мають діюче дисциплінарне стягнення (ч.ч. 10-11 ст. 65 ЗУ №580-VIII).

Матеріалами справи підтверджується, що 13.07.2023 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області надійшов лист Головного управління Національної поліції в Донецькій області за №1743/01/12-2023 від 12.07.2023 щодо розгляду питання про переведення для подальшого проходження служби підпорядкованих Головному управлінню Національної поліції в Дніпропетровській області поліцейських в розпорядження Головного управління Національної поліції в Донецькій області з метою максимального та ефективного забезпечення виконання повноважень поліції, здійснення заходів правового режиму воєнного стану на території Донецької області, у тому числі на деокупованих територіях, захисту суверенітету та територіальної цілісності України, у кількості, що дозволить зменшити зазначений загальний некомплект органу поліції хоча б на 5%.

Отже, керівником іншого органу поліції ініційовано питання переведення поліцейських, що передбачено нормами Закону України «Про Національну поліцію».

14.07.2023 т.в.о. начальника УКР Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області полковником поліції ОСОБА_2 на виконання доручення до листа ГУНП в Донецькій області від 12.07.2023 №1743/01/12-2023 подано рапорт на ім`я начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , в якому викладено пропозиції щодо переведення для подальшого проходження служби до ГУНП в Донецькій області 4 поліцейських, серед яких, оперуповноважений відділу протидії груповій злочинності та розкриття злочинів, спрямованих на порушення рівноправності громадян управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_1 .

14.07.2023 начальником управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області полковником поліції В. Загороднім на виконання доручення до листа ГУНП в Донецькій області №1743/01/12-2023 від 12.07.2023 підготовлено доповідну записку на ім`я начальника ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 щодо відібраних керівниками структурних, територіальних та стройових підрозділів для переведення для подальшого проходження служби до ГУНП в Донецькій області 71 поліцейських, з яких:

4 поліцейських управління карного розшуку, та щодо можливості переведення відповідно до вимог частин 1, 7, 8 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейських ГУНП в Дніпропетровській області з метою максимального та ефективного забезпечення виконання повноважень поліції, здійснення заходів правового режиму воєнного стану на території Донецької області, у тому числі на деокупованих територіях, захисту суверенітету та територіальної цілісності України.

Надаючи оцінку зазначеним правовідносинам колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що з метою забезпечення належної підготовки та видання наказів з питань проходження служби поліцейськими наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23.11.2016 року №1235, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 20.12.2016 року №1668/29798, затверджено Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції (Порядок №1235) та Перелік документів з питань проходження служби (Перелік).

В силу розділу ІІ Порядку №1235 підставою для видання наказів по особовому складу є такі зміни в службовій діяльності, зокрема, як переміщення по службі.

За приписами пункту 2 розділу ІІІ Порядку № 1235 підставою для підготовки та видання наказів по особовому складу є документи з питань проходження служби, подані до підрозділу кадрового забезпечення поліцейським, його керівником або працівником, який здійснює кадрове забезпечення підрозділу.

Пунктом 3 розділу ІІІ Порядку №1235 перелік документів з питань проходження служби визначається згідно з Переліком документів з питань проходження служби, затвердженим наказом МВС України від 23.11.2016 року №1235.

Відповідно до пункту 4 розділу ІІІ Порядку №1235 у разі необхідності для підготовки наказів можуть витребовуватися документи з певних питань проходження служби в поліції, передбачені чинним законодавством України.

Зокрема, Переліком визначено, що документами з питань проходження служби є:

рапорт (заява), що пишеться власноручно у довільній формі;

подання про призначення на посаду;

подання про встановлення додаткових видів грошового забезпечення.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що спір у цій справі виник у зв`язку з переведенням позивача з посади оперуповноваженого відділу протидії груповій злочинності та розкриття злочинів, спрямованих на порушення рівноправності громадян управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з 17.07.2023 на посаду дільничного офіцеру поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Бахмутського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області.

При цьому позивач зазначає, що згоди ГУНП в Дніпропетровській області на таке переведення не давав.

З цього приводу суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Так, серед підстав для переміщення поліцейських на рівнозначні посади пункт 2 частини 1 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII визначає підставу для такого переміщення, яка враховує побажання поліцейського, а саме: переміщення за ініціативою поліцейського.

Згода поліцейського є необхідною також при переміщенні його по службі у зв`язку зі скороченням штатів (ч.2 ст.68 ЗУ №580-VIII).

Натомість, в усіх інших випадках підставою переміщення визначено певні обставини або рішення певних органів, настання (прийняття) яких не залежать від волі поліцейського, в тому числі переміщення для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби.

При цьому пункт 2 частини 1 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII передбачає єдине правило щодо можливості переміщення поліцейських на рівнозначні посади в інтересах служби, не відокремлюючи випадки такого переміщення в межах однієї місцевості (населеного пункту) чи в іншу місцевість.

Слід зазначити, що у підпункті «б» пункту 42 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 №114 (Положення №114), закріплено аналогічне правило про те, що переміщення осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу на рівнозначні посади провадиться у разі службової необхідності, проведення планової заміни в місцевостях, що зазнали радіоактивного забруднення в результаті аварії на Чорнобильській АЕС, а також для доцільнішого використання з урахуванням їх ділових і особистих якостей, стану здоров`я, віку та підготовки за новою спеціальністю.

У вказаному пункті Положення №114 йдеться також про те, що рішення про переміщення по службі осіб середнього, старшого або вищого начальницького складу приймається відповідним начальником з урахуванням думки їх прямих начальників і колективу працівників.

Матеріалами справи підтверджується, що до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області надійшов лист Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 12.07.2023 № 1743/01/12-2023, де було зазначено, що у період воєнного стану в Головному управлінні Національної поліції в Донецькій області виник некомплект вакантних посад поліцейських, який складає 1475 одиниць (32,7%), зокрема в підрозділах превентивної діяльності 422 одиниці (35,7 %), слідства - 186 одиниць (28,8%) та кримінальної поліції - 254 одиниці (23,7%о), цим самим збільшуючи навантаження на поліцейських майже на третину, що дається в знаки при забезпечення виконання ними своїх службових обов`язків.

З початку контрнаступальних дій сил оборони України, поступово звільняється тимчасово окупована територія Донецької області, а тому з метою максимального та ефективного забезпечення виконання повноважень поліції, здійснення заходів правового режиму воєнного стану на території Донецької області, у тому числі на деокупованих територіях, захисту суверенітету і територіальної цілісності України виникає нагальна потреба в додатковому залучені поліцейських для виконання відповідних завдань та комплектуванні вакантних посад, у зв`язку з чим Головне управління Національної поліції в Донецькій області просило розглянути питання щодо переведення для подальшого проходження служби підпорядкованих Головному управлінню Національної поліції в Дніпропетровській області поліцейських в їх розпорядження у кількості, що дозволить зменшити зазначений вище загальний некомплект органу поліції хоча б на 5 %.

Отже, керівником іншого органу поліції ініційовано питання переведення поліцейських, що зокрема, передбачено нормами Закону України «Про Національну поліцію» та не вимагає згоди поліцейського згідно приписів частини 8 статті 65 Закону України "Про Національну поліцію" №580-VIII.

Як наслідок, наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 14.07.2023 №458 о/с (зі змінами, внесеними наказом ГУНП від 17.07.2023 №463 о/с) відповідно до частин 1, 7 та 8 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» майора поліції ОСОБА_1 (0050522) переведено для подальшого проходження служби до Головного управління Національної поліції в Донецькі області з 17.07.2023 року, звільнивши його з посади оперуповноваженого відділу протидії груповій злочинності та розкриття злочинів, спрямованих на порушення рівноправності громадян управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

Підстава: доповідна записка від 14.07.2023 №20/2821 та лист ГУНП в Донецькій області від 12.07.2023 №1743/01/12-2023 (а.с. 19).

15.07.2023 о 15:52 за допомогою месенджера «WhatsАрр» позивача поінформовано про вказаний наказ.

Також, Наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 17.07.2023 року №298 о/с «По особовому складу», відповідно до частин 1, 7 та 8 ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію» призначено до Головного управління Національної поліції в Донецькій області майора поліції ОСОБА_1 (0050522), який прибув із Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області дільничним офіцером поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Бахмутського районного відділу поліції з 17.07.2023 року (а.с. 20).

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що переведення поліцейського без його згоди передбачено приписами частини 8 статті 65 Закону України "Про Національну поліцію" №580-VIII, а саме за ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення.

При цьому, переведення позивача на посаду дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Бахмутського районного відділу поліції зумовлене необхідністю забезпечити ефективне та безперервне надання поліцейських послуг під час дії воєнного стану на території Донецької області.

Крім того, за змістом підпункту «ж» пункту 40 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, встановлено, що при призначенні на посади рядового і начальницького складу враховується, зокрема те, що переміщення по службі в іншу місцевість у межах республіки осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу, які не досягли встановленого пунктами 5 і 7 цього Положення віку, визнані здатними до військової служби або здатними до нестройової служби в мирний час, але потребують за станом свого здоров`я чи здоров`я членів їх сімей зміни місця служби (проживання), провадиться за рішенням відповідного начальника на підставі висновку військово-лікарської комісії.

Отже, спеціальне законодавство, чинне на момент виникнення спірних правовідносин, не вимагало згоди поліцейського при прийнятті рішення про його переміщення в інтересах служби на рівнозначну посаду у цю або іншу місцевість.

Щодо посилань позивача на застосування до спірних правовідносин норм трудового законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

В силу статті 60 Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

При цьому, пунктом 4 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII передбачено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Водночас частиною 1 статті 32 КЗпП України установлено, що переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством.

Усталеною є практика Верховного Суду щодо застосування приписів КЗпП України у разі неврегульованості нормами спеціального законодавства правовідносин, щодо яких виник спір.

Однак відсутність у Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII та Положенні №114 норми про обов`язковість згоди поліцейського на переміщення в іншу місцевість на рівнозначну посаду для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби, вказує про їхнє вирішення у спосіб, відмінний від правового регулювання трудових відносин відповідно до норм трудового законодавства.

Так, за приписами абзацу 2 частини 8 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII (у редакції Закону від 15.03.2022 №2123-IX) поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади.

Крім того, Законом від 15.03.2022 №2123-IX частину 1 статті 60 Закону №580-VIII викладено в новій редакції, згідно з якою відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції (а не нормами КЗПП України).

Отже, зміни в спеціальному законодавстві з питань проходження служби в поліції, що відбулися з 01.05.2022 року, виключили можливість субсидіарного застосування норм трудового законодавства до регулювання порядку переміщення поліцейських, усунувши таким чином неоднозначне застосування відповідних норм права у спірних правовідносинах.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.05.2023 року у справі № 620/3663/19.

Таким чином, переведення позивача відбулося в межах норм, що діяли станом на час його переведення.

Стосовно доводів про перебування позивача на лікарняному станом на 17.07.2023, суд зазначає, що на час виникнення спірних правовідносин частиною 9 ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що переведення поліцейського здійснюється на підставі наказу про звільнення із займаної посади та направлення для подальшого проходження служби до іншого органу (закладу, установи) поліції та наказу про призначення на посаду в органі (закладі, установі) поліції, до якого переміщується поліцейський.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач не звільнений зі служби в поліції, а переведений для подальшого проходження служби в поліції в інший орган поліції, в якому в установленому порядку продовжує отримувати грошове забезпечення.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивача не звільнено зі служби в поліції, а переведено для подальшого проходження служби в поліції для забезпечення ефективного та безперервного надання поліцейських послуг під час дії воєнного стану на території Донецької області.

Отже, матеріали справи не підтверджують наявність порушень прав позивача в частині його переведення без його згоди.

За таких обставин, враховуючи, що переміщення позивача для подальшого проходження служби до Головного управління Національної поліції в Донецькій області викликано інтересами служби, а також обумовлено ініціативою керівників органу поліції, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що накази Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 14.07.2023 № 458 о/с «По особовому складу» та Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 17.07.2023 №298 о/с «По особовому складу» в частині в частині переведення майора поліції ОСОБА_1 (0050522) на посаду дільничного офіцеру поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Бахмутського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області - прийняті у спосіб, передбачений законодавством України.

Оскільки позовні вимоги про поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку є похідними від вимоги про скасування наказів, які визнані судом правомірними, то в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки не спростовують вищенаведених висновків суду.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції матеріали справи дають підстави для висновку, шо позивачем не доведені обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

При цьому, відповідачами доведено обставини, на яких ґрунтуються заперечення проти позовних вимог, доведено правомірність дій/рішень відповідачів як суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

Виходячи з результатів апеляційного перегляду не підлягають розподілу витрати у справі.

Керуючись ст. 241-245, 250, 311, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.11.2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття 21.02.2024 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

В силу п.2 ч.5 ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова