Справа № 260/8028/23
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2024-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

23 лютого 2024 року м. Ужгород№ 260/8028/23
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Іванчулинця Д.В.,

при секретарі судових засідань Куля Т.Т.,

за участі сторін та осіб, які беруть участь у розгляді справи:

представник позивача Кузка С.О.,

представника відповідача Маркусь М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Рахівської міської ради (вул. Миру, буд. 34, м. Рахів, Закарпатська область, ) про визнання протиправними дій, рішень суб`єкта владних повноважень, скасування рішень суб`єкта владних повноважень та поновлення на посад, -

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до ч. 3 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 23 лютого 2024 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення. Рішення в повному обсязі складено та підписано 04 березня 2024 року.

15 вересня 2023 року ОСОБА_1 (далі - позивач) в особі представника адвоката Кузка Сергія Олександровича (далі представник позивача) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Рахівської міської ради (далі відповідач), в якому просить:

1) визнати протиправними та скасувати рішення Рахівської міської ради № 547 прийняте 16 серпня 2023 року на 35 сесії восьмого скликання «Про дострокове припинення повноважень секретаря Рахівської міської ради ОСОБА_2 ».;

2) поновити ОСОБА_1 на посаді секретаря Рахівської міської ради з 17 серпня 2023 року;

3) стягнути з Рахівської міської ради на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 17 серпня по дату винесення рішення.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що оскарженим рішенням міської ради було достроково припинено його повноваження секретаря Рахівської міської ради без зазначення підстав звільнення, з порушенням процедури скликання, формування порядку денного сесії та підготовки проектів рішень ради та порядку прийняття рішення.

20 вересня 2023 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду було відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, витребувано від відповідача довідку про середній заробіток позивача у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України за № 100 від 08 лютого 1995 року та всі документи, які слугували підставою для прийняття оскаржуваного рішення, а також запропоновано останньому надати суду письмовий відзив на позов в разі заперечення проти позову (а.с.25, 26).

04 жовтня 2023 року від Рахівської міської ради на адресу суду надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог відповідач заперечив з мотивів безпідставності такого та просив суд відмовити в задоволенні позову повністю (а.с.32-39).

06 жовтня 2023 року Рахівська міська рада скерувала на адресу суду довідку про середню заробітну плату позивача (а.с.53).

13 жовтня 2023 року представник позивача скористався своїм правом і подав відповідь на відзив (а.с.55-58).

16 жовтня 2023 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду було закрито підготовче провадження у даній справі та призначено розгляд такої по суті (а.с.68, 69).

Судові засідання неодноразово відкладалися з існуванням на те, об`єктивних причин.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі з мотивів наведених в позовній заяві та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з мотивів наведених у відзиві на позову заяву та просив відмовити в задоволенні позову повністю.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням першої сесії восьмого скликання Рахівської міської ради Рахівського району Закарпатської області (далі Рахівська міська рада) за № 3 від 01 грудня 2020 року «Про обрання секретаря Рахівської міської ради» ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) обрано на посаду секретаря Рахівської міської ради (а.с.5).

Рішенням 35 сесії восьмого скликання Рахівської міської ради за № 547 від 16 серпня 2023 року, відповідно до пункту 4 частини першої статті 26, пункту 4 частини четвертої статті 42, частини п`ятої статті 50, частини першої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статті 20 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», розглянувши пропозицію депутатів Рахівської міської ради, ОСОБА_1 звільнено з посади секретаря Рахівської міської ради шляхом дострокового припинення повноважень (а.с.6).

Вважаючи зазначене рішення протиправними, з метою захисту порушеного права на працю, ОСОБА_1 звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Громадянам згідно статті 43 Конституції України гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до статті 7 Конституції України в Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування.

Правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування, загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування регламентують норми Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07 червня 2001 року №2493-III (далі Закон № 2493) (в редакції, чинній станом на день виникнення спірних правовідносин).

Посадовою особою місцевого самоврядування, в розумінні статті 2 Закону № 2493, є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Порядок формування та організація діяльності рад визначаються Конституцією України, цим та іншими законами, а також статутами територіальних громад (частина четверта статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на день звільнення обіймав посаду секретарі Рахівської міського ради.

Так, позивач стверджує, що питання про дострокове припинення його повноважень як секретаря міської ради було внесено на пленарному засіданні міської ради депутатами міської ради, а не завчасно, як це передбачено статтею 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Регламенту роботи міської ради та без попереднього погодження з постійною комісією ради. Окремо зазначає про відсутність законодавчо встановлених підстав для припинення його повноважень.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Стаття 3 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» передбачає, що посадами в органах місцевого самоврядування є, зокрема, виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою.

Отже, посада секретаря міської ради є посадою в органі місцевого самоврядування.

Зокрема, частиною першою статті 50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що секретар сільської, селищної, міської ради працює в раді на постійній основі. Секретар ради обирається радою з числа її депутатів на строк повноважень ради за пропозицією відповідного сільського, селищного, міського голови.

Частиною п`ятою статті 50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що повноваження секретаря сільської, селищної, міської ради можуть бути достроково припинені за рішенням відповідної ради.

Статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначена виключна компетенція сільських, селищних, міських рад, зокрема в частині того, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішується питання обрання на посаду та звільнення з посади секретаря ради у порядку, передбаченому цим Законом (пункт 4 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Відповідно до частини другої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Рішенням Рахівської міської ради першої сесії VIII скликання за № 12 від 14 грудня 2020 року затверджено Регламент Рахівської міської ради VIII скликання (далі - Регламент) (а.с.13-20).

Розділом І Загальні положення Регламенту встановлено, що порядок діяльності Рахівської міської ради, її органів та посадових осіб визначається Конституцією України, Законами України «Про місцеве самоврядування в Україні, «Про статус депутатів місцевих рад», «Про службу в органах місцевого самоврядування в Україні», «Про запобігання корупції, іншими законодавчими актами, статутом територіальної громади, цим Регламентом та Положенням про постійні комісії ради.

Регламент ради є обов`язковим для виконання всіма депутатами, міським головою та іншими посадовими особами місцевого самоврядування. Регламент встановлює порядок скликання і проведення сесії ради, формування виконавчих органів ради, порядок прийняття рішень та звітів, порядок здійснення контрольної діяльності, прийняття рішень за спеціальними процедурами, процедуру діяльності депутатів, посадових осіб та органів ради.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про місцевого самоврядування в Україні» Виключна компетенція ради затвердження регламенту.

Пропозиції щодо включення до проекту порядку денного сесії можуть вноситись міським головою, секретарем ради, постійними комісіями, депутатськими групами (фракціями), депутатами, виконавчим комітетом ради, загальними зборами громадян, старостами.

Відповідно до Розділу ІІІ «Порядок денний сесії» Регламенту, всі питання включені до проекту порядку денного, які вносяться на розгляд ради, попередньо повинні обов`язково розглядатись постійною комісією та іншими постійними комісіями.

Питання про дострокове припинення повноважень секретаря міської ради було включено до порядку денного після обговорення на сесії ради та затвердження міською радою більшістю голосів присутніх депутатів, що відповідає вимогам Регламенту ради.

Процедура голосування щодо висловлення дострокового припинення повноважень секретаря Рахівської міської ради відбулась відповідно до вимог зазначених в Законі України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Як встановлено з протоколу сесії Рахівської міської ради від 16 серпня 2023 року на виконання вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Регламенту Рахівської міської ради було проведено таємне голосування, створено для цього було обрано лічильну комісію, виготовлені бюлетені та складений і затверджений протокол лічильної комісії (а.с.46, 47).

Так, судом встановлено, що на засіданні 35-ї сесії Рахівської міської ради 8 скликання 16 серпня 2023 року були присутні 15 депутатів ради із загальної кількості 27 депутатів міської ради.

Для забезпечення підрахунку голосів під час голосування була обрана лічильна комісія у складі 3-х депутатів міської ради: ОСОБА_3 (голова комісії) та ОСОБА_4 (член комісії), ОСОБА_5 (член комісії).

За результатами таємного голосування прогосували «за» - 14 депутатів, «проти» - 1, «утримались» - 0 (а.с.48, 49).

Відповідно до частини другої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, що в даному випадку свідчить про наявність необхідної кількості голосів для ухвалення рішення з розглядуваного питання.

Отже, Рахівською міською радою при ухваленні оскаржуваного рішення про дострокове припинення повноважень секретаря Рахівської міської ради ОСОБА_1 було дотримано всі вимоги Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Регламенту Рахівської міської ради.

Позивачем не оскаржуються порядок виготовлено бюлетенів, складання і затвердження протоколу засідання лічильної комісії, а також результати таємного голосування щодо дострокового припинення повноважень. Враховуючи той факт, що більш ніж 2/3 від загального складу депутатів Рахівської ради у визначений законом спосіб прийняте рішення про дострокове припинення повноважень є цілком обґрунтованим, оскільки продовження виконання своїх обов`язків секретарем ради, відповідно до статті 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» ґрунтуються на принципі виборності як представницьких органів - сільських, селищних, міських рад так і сільських, селищних міських голів.

Щодо попереднього розгляду профільною комісією питання про дострокове припинення повноважень секретаря міської ради.

Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначає постійні комісії ради як органи ради, що обираються з числа її депутатів, зокрема для попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання (що стосується кадрових питань, то постійні комісії попередньо розглядають кандидатури осіб, які пропонуються тільки для обрання, затвердження, призначення або погодження відповідною радою, готують висновки з цих питань).

Ні Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні», ані Положення про постійні комісії, не передбачають повноважень постійних комісій щодо попереднього розгляду питання про дострокове припинення повноважень секретаря міської ради.

У зв`язку з цим відсутність попереднього розгляду питання про дострокове припинення повноважень секретаря міської ради (позивача) постійною комісією не є порушенням порядку розгляду цього питання сесією міської ради.

Відтак, твердження позивача про те, що питання про дострокове припинення повноважень секретаря міської ради повинно бути розглянуто перед внесенням до порядку денного засідання сесії міської ради профільною комісією є безпідставним.

Посада секретаря ради є виборною, на яку особа обирається міською радою, а тому при визначенні підстав і критеріїв, як обрання на посаду, так і звільнення з неї (дострокового припинення повноважень) відповідна рада має певну дискрецію (розсуд) у вирішенні цих питань.

При цьому, здійснення таких дискреційних повноважень, як дострокове припинення повноважень Секретаря ради, має відбуватися в рамках встановленої процедури дострокового припинення повноважень з дотриманням критеріїв правової (справедливої) процедури, як складової принципу верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України) і принципу законності (частина друга статті 19 Конституції України).

Правова (справедлива) процедура, яка спрямована на справедливе ставлення суб`єкта владних повноважень до особи, якраз передбачає вимоги до належного прийняття актів органами публічної влади. У разі відсутності таких вимог, які й власне виступають критеріями правомірності дій суб`єкта владних повноважень у спеціальних законах, такими критеріями якраз можуть виступати приписи частини другої статті 2 КАС України, які спрямовані на обмеження дискреції суб`єкта владних повноважень.

Відтак повноваження міської ради щодо дострокового припинення повноважень секретаря є дискреційними, а тому суд не має права втручатися у внутрішню компетенцію органу місцевого самоврядування і не може надавати оцінки мотивам ради, з яких вона виходила, приймаючи відповідне рішення.

Дискреційні повноваження - це комплекс прав і зобов`язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь- якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення.

Під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.

Водночас, адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції.

При цьому, відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб`єкта владних повноважень.

Так, відповідно до приписів Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R (80) 2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 pоку, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

У відповідності до абз.3 п.10.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», суд може ухвалити постанову про зобов`язання відповідача прийняти рішення певного змісту за винятком випадків, коли суб`єкт владних повноважень відповідно до закону приймає рішення на власний розсуд.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, і давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, що належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Отже, адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, виконуючи цілі, встановлені адміністративним судочинством щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення) передбаченим законодавством критеріям, не втручається і не може втручатися в дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

З урахуванням того, що оскільки вказана посада позивача є виборною, а повноваження Рахівської міської ради щодо дострокового припинення повноважень секретаря є дискреційними, тому суд не має права втручатися у внутрішню компетенцію органу місцевого самоврядування і не може надавати оцінки мотивам ради, з яких вона виходила, приймаючи відповідне рішення.

Ба більше, матеріалами справи встановлено, що відповідач діяв в межах, в порядку та у спосіб встановлений чинним на момент виникнення спірних правовідносин законодавства при прийняті оскаржуваного рішення.

Відтак, посилання позивача на те, що оскаржуване рішення Рахівської міської ради за № 547 від 16 серпня 2023 року «Про дострокове припинення повноважень секретаря Рахівської міської ради» не містить наявних достатніх підстав або мотивів для дострокового припинення повноважень секретаря Рахівської міської ради не знайшло свого підтвердження в ході розгляду справи.

Вказані висновки відповідають позиції Верховного Суду, наведеній у постанові від 12 вересня 2019 року у справі №657/268/15-а, Великої Палати Верховного Суду щодо дискреційних повноважень органів місцевого самоврядування, викладеною у постанові від 27 березня 2019 року у справі №688/3487/16-а та у постанові Верховного Суду від 22 листопада 2021 року у справі №1.380.2019.005671.

Тобто спірне рішення Рахівської міської ради № 547 від 16 серпня 2023 року може бути перевірено судом лише на предмет дотримання визначеної законодавством процедури його прийняття.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справі дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Щодо не скликання на вимогу однієї третини депутатів позачергового засідання ради (депутатське звернення від 31 липня 2023 року), суд зазначає таке.

Судом встановлено, що депутатське звернення, яке наявне в матеріалах справи подане 31 липня 2023 року.

Звернення містило посилання на те, що у зв`язку з відкриттям кримінального проводження, першому заступнику міського голови вручено підозру у завдані 2,2 мільйона збитків на будівництві реабілітаційно-оздоровчого центру. Депутатський корпус бажав заслухати звіт міського голови та першого заступника по даній ситуації.

Так, позивач проігнорував вимогу депутатського корпусу не скликав позачергового засідання сесії Рахівської міської ради із зазначеним порядком денним.

Жодне засідання на, яке посилається позивач, а саме: засідання 33-ї сесії Рахівської міської ради, яке відбулося 07 серпня 2023 року було скликано на заяву тодішнього міського голови ОСОБА_6 про припинення його повноважень, а не як зазначає позивач на вимогу від 31 липня 2023 року депутатів. Припинення повноважень міського голови здійснюється лише за рішенням ради тому розгляд даної заяви розглядається позачерговим засідання; засідання 34-ї сесії Рахівської міської ради, що відбулося 09 серпня 2023 року скликане позивачем, у зв`язку з ситуацією, яка склалася на попереднім засіданні ради. Повноваження міського голови Медвідя В.В. не було припинено достроково.

Таким чином, вимоги статті 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» щодо «депутатського звернення від 31 липня 2023 року» не виконані позивачем.

Частина перша статті 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачає, що сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Частина четверта статті 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» наступні сесії ради скликаються: сільської, селищної, міської - відповідно сільським, селищним, міським головою; районної у місті, районної, обласної - головою відповідної ради.

Згідно частини шостої статті 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» у разі немотивованої відмови сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті, районної, обласної ради або неможливості його скликати сесію ради сесія скликається: сільської, селищної, міської ради - секретарем сільської, селищної, міської ради; районної у місті, районної, обласної ради - відповідно заступником голови районної у місті, районної ради чи першим заступником, заступником голови обласної ради.

Частиною сьомою статті 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що сесія сільської, селищної, міської, районної у місті ради повинна бути також скликана за пропозицією не менш як однієї третини депутатів від загального складу відповідної ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради, а сесія районної, обласної ради - також за пропозицією не менш як однієї третини депутатів від загального складу відповідної ради або голови відповідної місцевої державної адміністрації.

Відповідно до частини дев`ятої статті 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» у разі якщо посадові особи, зазначені у частинах четвертій та шостій цієї статті, у двотижневий строк не скликають сесію на вимогу суб`єктів, зазначених у частині сьомій цієї статті, або у разі якщо такі посади є вакантними сесія може бути скликана депутатами відповідної ради, які становлять не менш як одну третину складу ради, або постійною комісією ради.

Щодо порядку скликання 35 сесії восьмого скликання Рахівської міської ради.

Як вбачається з позовної заяви, позивач вважає, що 35 сесія Рахівської міської ради була скликана незаконно, а тому всі рішення прийняті депутатами на такій сесії є неправовими. Такі доводи позивач обґрунтовує тим, що депутати міської ради не звертались з пропозицією скликання сесії міської ради для розгляду саме питань щодо секретаря Рахівської міської ради, а пропозиція про скликання сесії міської ради від 31 липня 2023 року стосувалась скликання сесії міської ради для заслуховування звіту Рахівського міського голови та заступника Рахівського міського голови, за наслідками розгляду якої секретар міської ради повідомив про неможливість скликання сесії для розгляду питань ініційованих депутатами.

Однак такі доводи позивача не ґрунтуються на обставинах справи та нормах матеріального права, якими врегульовано порядок та підстави скликання сесії міської ради.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Конституції України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі Закон), Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Рішенням Рахівської міської ради першої сесії VІІІ скликання № 12 від 14 грудня 2020 року затверджено Регламент Рахівської міської ради VIII скликання (далі - Регламент). Розділом І «Загальні положення» Регламенту встановлено, що порядок діяльності Рахівської міської ради, її органів та посадових осіб визначається Конституцією України, Законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про статус депутатів місцевих рад», «Про службу в органах місцевого самоврядування в Україні», «Про запобігання корупції, іншими законодавчими актами, статутом територіальної громади, цим Регламентом та Положенням про постійні комісії ради.

Регламент ради є обов`язковим для виконання всіма депутатами, міським головою та іншими посадовими особами місцевого самоврядування. Регламент встановлює порядок скликання і проведення сесії ради, формування виконавчих органів ради, порядок прийняття рішень та звітів, порядок здійснення контрольної діяльності, прийняття рішень за спеціальними процедурами, процедуру діяльності депутатів, посадових осіб та органів ради.

Таким чином, порядок та підстави скликання позачергових сесій Рахівської міської ради врегульовано положеннями статті 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та розділом ІІ Регламенту.

Згідно частини першої статті 46 Закону сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Наступні сесії ради скликаються: сільської, селищної, міської - відповідно сільським, селищним, міським головою; районної у місті, районної, обласної головою відповідної ради (частина четверта статті 46 Закону).

Сесія ради скликається в міру необхідності. У разі немотивованої відмови сільського селищного, міського голови або неможливості його скликати сесію ради сесія скликається секретарем сільської, селищної, міської ради (частина шоста статті 46 Закону).

У цих випадках сесія скликається: 1) якщо сесія не скликається сільським, селищним, міським головою (головою районної у місті, районної, обласної ради) у строки, передбачені цим Законом; 2) якщо сільський, селищний, міський голова (голова районної у місті, районної, обласної ради) без поважних причин не скликав сесію у двотижневий строк після настання умов, передбачених частиною сьомою цієї статті.

В свою чергу частина сьома статті 46 Закону сесія сільської, селищної, міської, районної у місті ради повинна бути також скликана за пропозицією не менш як однієї третини депутатів від загального складу відповідної ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради. Вказана норма передбачає окремі, самостійні та достатні підстави для скликання позачергової сесії міської ради, оскільки вказана норма визначає, що повинна бути скликана. Наслідки немотивованої відмови у скликанні сесії міським головою передбачено тільки частина шоста статті 46 Закону, і ці наслідки полягали в тому, що така сесія скликається секретарем міської ради.

Покликання позивача на те, що підстав для скликання сесії міської ради за пропозицією та на вимогу депутатів не було, оскільки така пропозиція була подана 31 липня 2023 року, але наступні сесії міської ради були скликані та мали відбутись в наступні два тижні, зокрема 33 сесія скликалась на 07 серпня 2023 року, а 34 сесія скликалась на 09 серпня 2023 року, не заслуговує на увагу.

Зокрема засідання 13-ї сесії Рахівської міської ради, яке відбулося 07 серпня 2023 року було скликано на підставі розпорядження №157 від 04 серпня 2023 року з приводу дострокового припинення повноважень Рахівського міського голови ОСОБА_6 , а не як результат розгляду ініціативи депутатів про скликання позачергової сесії та з питань, зазначених ними в депутатському зверненні від 31 липня 2023 року. Оскільки припинення повноважень міського голови здійснюється лише за рішенням ради тому розгляд даної заяви розглядається позачерговим засідання.

Також засідання 34-ї сесії Рахівської міської ради, що відбулося 09 серпня 2023 року скликане відповідно до розпорядження №158 від 08 серпня 2023 року, саме у зв`язку з ситуацією, яка склалася на засіданні міської ради, яке мало місце 07 серпня 2023 року, на якому повноваження міського голови Медвідя В.В. не були припинені достроково.

Одночасно, в депутатському поданні депутати просили скликати терміново позачергову сесію у зв`язку з тим, що їм стало відомо із засобів масової інформації про те, що одному із заступників Рахівського міського голови було вручено підозру у завданні 2,2 мільйона гривень збитків на будівництві реабілітаційно-оздоровчого центру. В зв`язку з цим депутати планували заслухати звіт Рахівського міського голови та першого заступника Рахівського міського голови по такій ситуації. При цьому жодних конкретних питань до порядку денного ними запропоновано не було, що власне вимогами частини сьомої статті 46 Закону не передбачено.

Відтак з наведеного вище, очевидним є те, що пропозиція не менше як однієї третини депутатів від загального складу відповідної ради про скликання сесії міської ради виконана не була, сесія міської ради на таку пропозицію депутатів міської ради скликана теж не була. При цьому 33 та 34 сесії міської ради також не скликались на вказану пропозиція депутатів міської ради, що підтверджується матеріалами справи.

Оскільки пропозиція депутатів не була реалізована, а сесія не була скликана, хоча така підлягала скликанню в будь-якому разі, відповідно до положень наведених вище норм Закону, то сесія підлягала скликанню в порядку частини дев`ятої статті 46 Закону. Такою нормою передбачено, що у разі якщо посадові особи, зазначені у частинах четвертій та шостій цієї статті, у двотижневий строк не скликають сесію на вимогу суб`єктів, зазначених у частині сьомій цієї статті (не менше як однієї третини депутатів від загального складу відповідної ради), або у разі якщо такі посади є вакантними сесія може бути скликана депутатами відповідної ради, які становлять не менш як одну третину складу ради, або постійною комісією ради.

Аналогічні положення закріплені в ст.8-10 Регламенту Рахівської міської ради, які також підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Диспозиція вказаної норми передбачає виключно одну з альтернативних умов для її застосування сесія не була скликана на вимогу депутатів протягом двох тижнів.

Враховуючи, що пропозиція депутатів про скликання сесії не була реалізована секретарем міської ради та відповідно не була скликана протягом двох тижнів у депутатів виникло безумовне право на скликання сесії самостійно депутатами відповідно до положень наведеної вище норми. При цьому відмова секретаря ради про неможливість скликання сесії ради за ініціативою депутатів була явно необґрунтована та безпідставна, оскільки наведені в ній обставини не могли бути підставою для відмови в скликанні сесії ради з відповідним порядком денним, припущення секретаря про те, що відповідні посадові особи не зможуть прозвітувати щодо визначених питань є передчасними та необґрунтованими. Більше того, включення інших питань до порядку денного унормовано норами Закону та Регламенту, і включення інших чи зміна включених питань є можливою як на стадії скликання сесії ради, так і на стадії проведення сесії (засідань депутатів ради).

Не заслуговують на увагу і доводи позивача про наявність підстав для застосування правових позицій Верховного Суду, наведених в постановах №360/2169/19 від 22 квітня 2020 року та №802/1463/18-а від 04 червня 2020 року, оскільки у зазначених справах мали місце інші фактичні обставини справи, зокрема судами було встановлено, що депутати не звертались до міського голови чи секретаря ради з пропозицією про скликання позачергової сесії ради, на відміну від даної справи, де депутати 31 липня 2023 року звернулись з такою ініціативою, а сесія попри це не була скликана.

Відтак скликання депутатами 35 сесії було підставним та правомірним, а доводи позивача в цій частині є необґрунтованими.

Щодо формування порядку денного 35 сесії Рахівської міської ради.

Позивач стверджує, що 35 сесія Рахівської міської ради проведена з порушенням частини десятої статті 46 Закону України «Про місцеве самоврядування» та п. 11, 14, 16, 17 та 18 Регламенту ради.

Відповідно до частини десятої статті 46 Закону рішення про скликання сесії ради відповідно до частин четвертої, шостої та восьмої цієї статті доводиться до відома депутатів і населення не пізніш як за 10 днів до сесії, а у виняткових випадках - не пізніш як за день до сесії із зазначенням часу скликання, місця проведення та питань, які передбачається внести на розгляд ради.

Матеріалами справи було підтверджено, що депутатське звернення було оприлюднено за день до скликання сесії міської ради, як це і передбачено положеннями Закону та статті 11 Регламенту міської ради, а також було надіслано на електронні адреси депутатам міської ради.

У випадку, передбаченому частиною восьмою статті 46 Закону (скликання сесії за ініціативою депутатів, як і в даній справі), сесію відкриває за дорученням групи депутатів, з ініціативи якої скликана сесія, один з депутатів, що входить до її складу, а веде за рішенням ради - один з депутатів цієї ради. Аналогічні положення закріплені в п. 12 Регламенту ради.

З протоколу 35 сесії Рахівської міської ради вбачається, що через відсутність на сесійному засіданні в.п. міського голови депутатам було запропоновано обрати головуючого з числа присутніх депутатів. Вказане питання було поставлено на голосування за результатами голосування радою було прийнято рішення про обрання головуючим на сесії депутата ОСОБА_7 за яке проголосували всі присутні 15 депутатів міської ради.

Відтак головував на 35 сесії міської ради депутат міської ради визначений рішенням міської ради у відповідності до положень частини восьмої статті 46 Закону та п. 12 Регламенту ради.

Участь в роботі сесії ради прийняли 15 депутатів з 26 обраних, а відповідно до п. 12 ст. 46 Закону та ст. 13 Регламенту сесія ради була повноважною, що підтверджується матеріалами справи та протоколом сесії ради.

Згідно ст. 17 Регламенту ради пропозиції щодо кожного питання, яке пропонується включити до проекту порядку денного сесії, подаються виконавчому апарату за 15 днів до сесії супровідною запискою і проектом рішення та розглядаються попередньо постійними комісіями ради. Пропозиції щодо питань на розгляд можуть вноситися міським головою, постійними комісіями (ст. 14 Регламенту).

Також ст. 18 Регламенту визначено, що пропозиції до порядку денного, внесені пізніше зазначеного строку, або під час чергової сесії, вносяться на розгляд міської ради у виняткових випадках за рішенням ради.

Позивач стверджує, що пропозиції щодо питань, які розглядались на сесії були внесені з порушенням зазначеного вище порядку, а тому такі не могли розглядатись сесією ради.

Відповідно до частини тринадцятої статті 46 Закону пропозиції щодо питань на розгляд ради можуть вноситися сільським, селищним, міським головою, постійними комісіями, депутатами, виконавчим комітетом ради, головою місцевої державної адміністрації, головою районної, обласної ради, загальними зборами громадян. Відтак правом вносити пропозиції наділені також депутати міської ради, а не тільки міський голова та постійні комісії, як це визначено ст. 14 Регламенту, який не є актом, що може звужувати права депутатів міської ради передбачені Законом.

В даному випадку сесія ради скликалась за ініціативи депутатів, які і вносили пропозиції щодо питань порядку денного, маючи відповідні повноваження та право на їх внесення.

Оскільки внесення таки питань мало місце в даній справі на позачергову сесію, яка скликалась в порядку, передбаченому частиною дев`ятою статті 46 Закону, тобто у винятковому випадку та в коротші строки, ніж передбачено загальними нормами, то такі питання могли вноситись і в день проведення сесії, одна тільки за рішенням ради, як це передбачено ст.18 Регламенту, що і мало місце.

З протоколу 35 сесії Рахівської міської ради вбачається, що головуючий Губко Б.В. оголошував порядок денний та ставив на голосування питання включені до нього в цілому. За прийняття порядку денного з питаннями: « 1. Про дострокове припинення повноважень секретаря Рахівської міської ради ОСОБА_1 . 2. Про обрання секретаря Рахівської міської ради» проголосували всі 15 депутатів, присутніх на сесії (а.с.46, 47).

Відтак, питання порядку денного були внесені за рішенням ради, що відповідало ст. 18 Регламенту, а тому доводи позивача щодо порушення порядку формування порядку денного є помилковими та безпідставними.

Щодо порядку підготовки та попереднього розгляду питань, винесених на 35 сесії Рахівської міської ради.

Позивач стверджує, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням вимог статті 47 Закону та статтями 17, 68, 69, 74 Регламенту ради, оскільки проект рішення попередньо комісіями ради не розглядався, пропозиції та висновки такими комісіями не надавались.

Суд зазначає, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню правові позиції наведені в постанові Верховного Суду у справі №280/8088/21 від 03 жовтня 2023 року, відповідно до якого, згідно частини четвертої статті 47 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» постійні комісії за дорученням ради або за власною ініціативою попередньо розглядають проекти програм соціально-економічного і культурного розвитку, місцевого бюджету, звіти про виконання програм і бюджету, вивчають і готують питання про стан та розвиток відповідних галузей господарського і соціально-культурного будівництва, інші питання, які вносяться на розгляд ради, розробляють проекти рішень ради та готують висновки з цих питань, виступають на сесіях ради з доповідями і співдоповідями.

Приписами частини п`ятої цієї ж статті передбачено, що постійні комісії попередньо розглядають кандидатури осіб, які пропонуються для обрання, затвердження, призначення або погодження відповідною радою, готують висновки з цих питань.

Відтак, у вище зазначених справах Верховний Суд дійшов до висновку, що чинне законодавство не передбачає обов`язковий розгляд на постійній комісії питання про звільнення першого заступника голови обласної ради (заступника міського голови).

Також у постановах Верховний Суд від 15 червня 2021 року у справі №140/1860/18 та від 06 лютого 2020 року у справі №420/718/19 уважав за доцільне наголосити, що питання припинення повноважень першого заступника голови обласної ради (заступника міського голови) не передбачено серед вичерпного переліку питань, які за дорученням ради або за власною ініціативою розглядаються постійними комісіями.

Верховний Суд у справі № 240/44129/21 звернув увагу, що з цього приводу суди обґрунтовано зазначили, що текстом статті 47 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що постійні комісії розглядають питання щодо кандидатур, які пропонуються до затвердження радою, а не стосовно посадових осіб, повноваження яких припиняються.

В постанові Верховного Суду у справі №280/8088/21 від 03 жовтня 2023 року також наголошено, що у разі невідкладності внесеного до порядку денного сесії або під час цієї сесії питання рада може прийняти рішення щодо цього питання без його розгляду постійною комісією. Визначення винятковості (невідкладності) таких обставин є виключною компетенцією органу місцевого самоврядування і вона в усіх випадках оцінюється депутатами з урахуванням обставин, що склалися.

Ба більше того, з огляду на те, що всі депутати проголосували «за» (одноголосна більшість голосів депутатів), а постійні комісії сільської ради є її органом і складаються з депутатів цієї ради, то відсутність попереднього погодження проекту спірного рішення постійною комісією не може бути безумовною підставою для його скасування, оскільки в даному випадку є: 1) цілеспрямований намір і вагома причина для прийняття такого рішення; 2) підставність та очевидність даного рішення, на думку ради, має під собою певні юридичні підґрунтя; 3) вирішення означеного питання є виключною компетенцією депутатів ради та належить до її дискреційних повноважень.

Винятковість обставин для внесення пропозиції щодо кандидатури на посаду секретаря ради зумовлена тим, що посада міського голови була вакантною на день проведення 35 сесії міської ради, а рішенням тієї ж сесії міської ради повноваження секретаря ради були припинені достроково. Відтак, обидві основні посади, які повинні забезпечувати функціонування та діяльність ради та виконання завдань місцевого самоврядування в Рахівській територіальній громаді. Тому питання призначення секретаря міської ради було невідкладним, а обставини, які склались були винятковими.

Щодо відсутності підстав дострокового припинення повноважень секретаря Рахівської міської ради.

Відповідач просить суд застосувати при вирішенні даного спору правову позицію Верховного Суду, наведена в постанові №1.380.2019.005671 від 22 листопада 2021 року, в якій зазначено: у контексті спірних правовідносин, які виникли у зв`язку із прийняттям рішення про дострокове припинення повноважень секретаря Сколівської міської ради Львівської області, Верховний Суд зауважує, що вказана посада є виборною. Натомість Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» не містить посилань на підстави для дострокового припинення повноважень секретаря міської ради за рішенням відповідної ради або на необхідність створення обов`язкових передумов для прийняття цього рішення.

Відтак повноваження міської ради щодо дострокового припинення повноважень секретаря є дискреційними, а тому суд не має права втручатися у внутрішню компетенцію органу місцевого самоврядування і не може надавати оцінки мотивам ради, з яких вона виходила, приймаючи відповідне рішення.

Тобто спірне рішення Сколівської міської ради Львівської області може бути перевірено судом лише на предмет дотримання визначеної законодавством процедури його прийняття. Указані висновки відповідають позиції Верховного Суду, наведеній у постанові від 12 вересня 2019 року у справі №657/268/15-а, й корелюються з позицією Великої Палати Верховного Суду щодо дискреційних повноважень органів місцевого самоврядування, викладеною у постанові від 27 березня 2019 року у справі №688/3487/16-а.

Так, апеляційний суд правильно розтлумачив норми Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» щодо дискреційних повноважень міської ради достроково припиняти повноваження секретаря і застосував їх з урахуванням висновків, викладених у наведених постановах Верховного Суду.

В даній справі оскаржується рішення 35 сесії Рахівської міської ради, у всіх інших справах оскаржувались рішення 36 сесії Рахівськї міської ради та інших сесій (тому обставини щодо процедури скликання, порядку підготовки питань та прийняття рішень не є преюдиційними при розгляді даної справи);

Дотримання порядку скликання 35 сесії підлягає окремому дослідженню та оцінці, висновки суду у інших справах, зазначених вище не пов`язані з предметом спору в іншій справі.

Скликання 35 сесії відбувалось з ініціативи 1/3 депутатів від складу ради відповідно до частини дев`ятої статті 46 Закону України «Про місцеве самоврядування», оскільки на їх пропозицію сесія не була скликана міським головою протягом двох тижнів з дня подання такоїпропозиції.

У інших справах позов заявлено щодо поновлення на посаді інших осіб (старости села, заступника міського голови), тоді як в даній справі позов заявлено про поновлення позивача на посаді секретаря ради.

Частиною п`ятою статті 50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» чітко визначено, що повноваження секретаря сільської, селищної, міської ради можуть бути достроково припинені за рішенням відповідної ради. Тобто такі повноваження є дискреційними, і мотиви чи підстави не можуть перевірятись на чому вказує і Верховний Суд. Одночасно такої спеціальної норми щодо старости села чи заступника міського голови Закон не містить. Також старости затверджуються після процедури громадського обговорення, а секретар обирається з числа депутатів, що вказує на відмінності порядку як обрання/затвердження на такі посади, а також порядок та підстави дострокового припинення їх повноважень. Тому висновки суду в даній справі можуть бути відмінними від висновків суду у справі щодо поновлення старости чи заступника міського голови в розглянутій справі через різне правове регулювання.

Правовими підставами та правовими позиціями Верховного Суду, які потрібно враховувати при розгляді цього спору щодо поновлення позивача на посаді секретаря ради та які безумовно вказують на необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 є наступні.

Зокрема, 35 сесія Рахівської міської ради була скликана з ініціативи 1/3 депутатів від складу ради відповідно до частини дев`ятої статті 46 Закону України «Про місцеве самоврядування», оскільки на їх пропозицію сесія не була скликана міським головою протягом двох тижнів з дня подання такої пропозиції. Окремих підстав для скликання сесії міської ради за ініціативою Закон не містить, тобто факт не скликання сесії протягом двох тижнів дає право депутатам самостійно скликати сесію ради.

Щодо необґрунтованості доводів позивача про недотримання порядку проведення сесії ради: головував на 35 сесії Рахівської міської ради депутат міської ради визначений рішенням міської ради у відповідності до положень частини восьмої статті 46 Закону та пункту 12 Регламенту ради.

Участь в роботі сесії ради прийняли 15 депутатів з 26 обраних, а відповідно до пункту 12 статті 46 Закону та статті 13 Регламенту сесія ради була повноважною.

Статтею 18 Регламенту визначено, що пропозиції до порядку денного, внесені пізніше зазначеного строку, або під час чергової сесії, вносяться на розгляд міської ради у виняткових випадках за рішенням ради.

Сесія ради скликалась за ініціативи депутатів, які і вносили пропозиції щодо питань порядку денного, маючи відповідні повноваження та право на їх внесення. Питання порядку денного були внесені за рішенням ради, що відповідало ст.18 Регламенту.

Чинне законодавство не передбачає обов`язковий розгляд на постійній комісії питання про звільнення першого заступника голови обласної ради або заступника міського голови (постанова Верховного Суду у справі №280/8088/21 від 03 жовтня 2023 року).

Питання припинення повноважень першого заступника голови обласної ради (заступника міського голови) не передбачено серед вичерпного переліку питань, які за дорученням ради або за власною ініціативою розглядаються постійними комісіями (постанова Верховного Суду від 15 червня 2021 року у справі №140/1860/18 та від 06 лютого 2020 року у справі №420/718/19).

Постійні комісії розглядають питання щодо кандидатур, які пропонуються до затвердження радою, а не стосовно посадових осіб, повноваження яких припиняються (постанова Верховного Суду у справі № 240/44129/21).

У разі невідкладності внесеного до порядку денного сесії або під час цієї сесії питання рада може прийняти рішення щодо цього питання без його розгляду постійною комісією.

Визначення винятковості (невідкладності) таких обставин є виключною компетенцією органу місцевого самоврядування і вона в усіх випадках оцінюється депутатами з урахуванням обставин, що склалися (постанова Верховного Суду у справі №280/8088/21 від 03 жовтня 2023 року).

Посада секретаря ради є виборною. Натомість Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» не містить посилань на підстави для дострокового припинення повноважень секретаря міської ради за рішенням відповідної ради або на необхідність створення обов`язкових передумов для прийняття цього рішення.

Відтак повноваження міської ради щодо дострокового припинення повноважень секретаря є дискреційними, а тому суд не має права втручатися у внутрішню компетенцію органу місцевого самоврядування і не може надавати оцінки мотивам ради, з яких вона виходила, приймаючи відповідне рішення. Таке рішення міської ради може бути перевірено судом лише на предмет дотримання визначеної законодавством процедури його прийняття (постанова Верховного Суду №1.380.2019.005671 від 22 листопада 2021 року, від 12 вересня 2019 року у справі №657/268/15-а, а також постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі №688/3487/16-а щодо дискреційних повноважень органів місцевого самоврядування).

Враховуючи викладене вище, суд вважає за доцільне, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Рахівської міської ради Закарпатської області про визнання протиправним та скасування рішення та поновленні його на посаді секретаря ради, слід відмовити.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації: пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 76 КАС України встановлено, що остатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожною доказу (групи доказів).

Відповідно до частин першої - четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить переконливого висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати, у відповідності до статті 139 КАС України, не підлягають розподілу.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Рахівської міської ради (вул. Миру, буд. 34, м. Рахів, Закарпатська область, ) про визнання протиправними дій, рішень суб`єкта владних повноважень, скасування рішень суб`єкта владних повноважень та поновлення на посад - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України).

СуддяД.В. Іванчулинець