Справа № 201/12137/23
Суддя: Ткаченко Н. В.
Дата ухвалення: 2024-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/201/11/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в особі головуючого - судді Ткаченко Н.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні) в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

04.10.2023р. ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення (а.с. № 3-8).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 11.10.2023р. позовна заява була залишена без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків (а.с. № 21).

17.10.2023р. та 24.10.2023р. позивачем подані уточнені позовні заяви, в остаточній редакції замінено відповідача на Департамент патрульної поліції (а.с. №32-38).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 16.10.2023р. позовна заява прийнята до розгляду і відкрито провадження у адміністративній справі з призначенням спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (а.с. №39).

11.12.2023р. до суду від позивача надійшла уточнена позовна заява, в якій відповідачем визначено Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області (а.с. №55-57).

В обґрунтування уточнених позовних вимог позивач посилався на те, що 02.10.2023р. старшим сержантом поліції поліцейським СРПП ВП №10 ОРУП Шабановим Д.С. була складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 575232, згідно якої на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. у зв`язку з порушенням вимог п. 24.8 та 31.1 ПДР України, відповідальність за порушення яких передбачена ст. 127-3 КУпАП. Позивач вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення, оскільки в Правилах дорожнього руху не зазначено, що встановлення додаткових педалей потребують реєстрації в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу. Зазначає, що його транспортний засіб був оснащений додатковими педалями зчеплення та гальмування, також на автомобілі були знаки «Учбовий транспортний засіб». Крім того, акт про наявність або відсутність додаткових педалей зчеплення та гальмування та знаки «Учбовий транспортний засіб» не складався, технічний стан автотранспортного засобу поліцейським не перевірявся. Не погоджуючись з діями поліцейського під час винесення постанови про накладення адміністративного стягнення, позивач просив визнати протиправною та скасувати постанову серії БАВ № 575232 від 02.10.2023р. по справі про адміністративне правопорушення, постановлену старшим сержантом поліції поліцейським СРПП ВП №10 ОРУП Шабановим Д.С. про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, провадження у справі закрити.

26.01.2024р. звичайним поштовим відправленням на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с.№ 61-65), в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування відзиву відповідач посилався на те, що 02.10.2023р. поліцейським СРПП ВП № 10 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшим сержантом поліції Шабановим Д. С. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ст.127-3 КУпАП про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 10 200грн. за порушення вимог п. 24.8 та 31.1 ПДР України, в якій зазначено про те, що останній, будучи інструктором з водіння, проводив практичне навчання з водіння з кандидатом ОСОБА_2 на автомобілі «Gееlу МК», д/н НОМЕР_1 , в якому незареєстровані у встановленому порядку додаткові педалі зчеплення та гальмові, чим порушив п. 24.8 та п. 31.1 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною статтею 127-3 КУпАП. Звертав увагу суду, що прийнята постанова повністю відповідає вимогам, встановленим п.5 Розділу 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалами про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015р., відповідно до яких постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції. Таким чином, постанова про накладення адміністративних стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 02.10.2023р. серії БАВ № 575232, якою зафіксовано порушення позивача, відповідальність за яке передбачена статтею 127-3 КУпАП, є законною та складеною з урахуванням норм діючого законодавства.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, вивчивши надані сторонами докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Положенням ч. 2 ст. 77 КАС України передбачено, що у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що 02.10.2023р. поліцейським СРПП ВП № 10 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшим сержантом поліції Шабановим Д. С. була складена постанова серії ВАБ № 575232 у відношенні позивача про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200грн. за порушення вимог п. 24.8 та 31.1 ПДР України.

В постанові зазначено, що 02.10.2023р. о 11 год 30 хв. у с. Чаплинка по вул. Журавлиній ОСОБА_1 , будучи інструктором з водіння, проводив практичне навчання з водіння з кандидатом ОСОБА_2 на автомобілі «Gееlу МК», д/н НОМЕР_1 , в якому незареєстровані у встановленому порядку додаткові педалі зчеплення та гальмові, чим порушив п. 24.8 та п. 31.1 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною статтею 127-3 КУпАП (а.с. № 9).

Вважаючи оскаржувану постанову відповідача протиправною та такою, що порушує його права, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кодексу адміністративного судочинства України, Правилами дорожнього руху України.

Так, згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно із ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил випуску у плавання малих, спортивних суден і водних мотоциклів, правил судноплавства на морських і внутрішніх водних шляхах, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина четверта статті 116-2, стаття 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша і друга статті 121-3, частини перша, друга, третя, четверта, шоста і сьома статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, стаття 127-3, частини перша і друга статті 127-4, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша і п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, стаття 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста, сьома і восьма статті 152-1, статті 161, 164-4, стаття 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статті 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із статтею 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Оцінюючи склад адміністративного правопорушення, виходячи із загальної теорії права, то склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.127-3 КУпАП, порушення посадовими особами закладів, їх філій чи інших відокремлених підрозділів, фізичними особами-підприємцями встановленого порядку підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів, а саме: здійснення підготовки, перепідготовки водіїв транспортних засобів, особою, яка не має чинного документа спеціаліста з підготовки водіїв транспортних засобів; допуск осіб, які не склали теоретичний іспит, до практичної підготовки водіїв; проведення практичної підготовки водіїв з використанням транспортних засобів, обладнаних з порушенням вимог Правил дорожнього руху, або особою, яка позбавлена права керувати транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу від п`ятисот до вісімсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із п.24.8 Правил дорожнього руху України транспортні засоби (за винятком мотоциклів, мопедів та квадроциклів), на яких проводиться навчання, повинні мати розпізнавальні знаки «учбовий транспортний засіб» відповідно до п.30.3 Правил дорожнього руху. Транспортні засоби (за винятком автобусів), які використовуються для навчання, також повинні бути обладнані додатковими педалями зчеплення (у разі коли конструкція транспортного засобу допускає педаль зчеплення), акселератора (у разі коли конструкція транспортного засобу допускає можливість обладнання такою педаллю) і гальмування, дзеркалом або дзеркалами заднього виду для спеціаліста з підготовки водіїв.

Відповідно до п.п. 31.1. п. 31 Правил дорожнього руху України технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Частиною 1-3 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно із ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зі змісту постанови про накладення адміністративного стягнення вбачається, що позивачем порушені п. 24.8 та 31.1 ПДР.

Разом з тим, вищевказані пункти не містять прямої вказівки на обов`язковість реєстрації додаткових педалей зчеплення та гальма.

Так, згідно п. 24.8 ПДР визначено, що транспортні засоби, які використовуються для навчання, повинні мати розпізнавальні знаки «учбовий транспортний засіб» також повинні бути обладнані додатковими педалями зчеплення (у разі коли конструкція транспортного засобу допускає педаль зчеплення), акселератора (у разі коли конструкція транспортного засобу допускає можливість обладнання такою педаллю) і гальмування, дзеркалом або дзеркалами заднього виду для спеціаліста з підготовки водіїв.

Згідно наданих позивачем фотографій положення п. 24.8 ПДР щодо комплектації транспортного засобу, який використовується для навчання, ним було дотримано, а посилання на норму відповідного Закону або Положення, які б передбачали обов`язкову реєстрацію додаткових педалей у транспортному засобі, що використовується для навчання, оскаржувана постанова не містить.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За вищевикладених обставин, враховуючи відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження обставин вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд вважає, що стороною відповідача, в силу положень ч. 2 ст. 77 КАС України, не доведено належними й допустимими доказами, достатніми у їх сукупності, факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 127-3 КУпАП, у зв`язку з чим винесена відносно позивача постанова серії БАВ № 575232 від 02.10.2023р. підлягає скасуванню, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає закриттю.

Поза увагою суду не може залишитися той факт, що в постанові серії БАВ № 575232 від 02.10.2023р. про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 не зазначена частина ст. 127-3 КУпАП, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с. № 9).

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови серії БАВ № 575232 від 02.10.2023р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 575232 від 02.10.2023р., якою накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10 200грн. та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст. 139 КАС України, з урахуванням задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 536грн. 80коп. (а.с.№31).

На підставі викладеного, керуючись Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015р. та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015р. за № 1408/27853, Правилами дорожнього руху України, ст.ст. 255, 283, 284 КУпАП, ст.ст. 4, 5, 12, 49, 72-77, 139, 241-246, 286 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 575232 від 02.10.2023р., якою накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10 200грн. - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 , за порушення п. 24.8 та п. 31.1 Правил дорожнього руху України - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору при подачі позову у розмірі 536грн. 80коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ткаченко Н.В.