Справа № 160/3172/23
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2024-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
28 лютого 2024 рокуСправа №160/3172/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіБоженко Н.В.
за участі секретаря судового засіданняСватко Є.А.
представника заявника Бичкова В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі заяву представника ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі №160/3172/23, -
15 лютого 2024 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано заяву ОСОБА_1 про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого документа у справі №160/3172/23, яка надійшла в підсистемі «Електронний Суд». Висловлює незгоду щодо змісту вказаного рішення суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2024 року вказану заяву призначено до розгляду в судовому засіданні на 27 лютого 2024 року.
23 лютого 2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшло заперечення позивача проти заяви відповідача про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Зазначає, що підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, немає, а він виданий згідно рішення суду.
26 лютого 2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від Синельниківського відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла копія матеріалів виконавчого провадження.
Судове засідання, призначене на 27 лютого 2024 року, було відкладено на 28 лютого 2024 року, в зв`язку з оголошенням сигналу «Повітряна тривога».
28 лютого 2024 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано додаткові пояснення, які надійшли від представника заявника в підсистемі «Електронний Суд». Зазначає, що у справах цієї категорії законодавством не передбачено видачу виконавчого листа, а позивач використовує в своєму запереченні нерелевантну судову практику.
В судове засідання, призначене на 28 лютого 2024 року, з`явився представник відповідача (заявника), надав пояснення по суті поданої заяви, інші учасники судового розгляду заяви в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду заяви були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Згідно ч. 3 ст. 374 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.
Вирішуючи вказану заяву суд зазначає наступне.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2023 року стягнуто податковий борг з платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) до бюджету у сумі 440 438,45 гривень (чотириста сорок тисяч чотириста тридцять вісім гривень 45 копійок).

Дніпропетровським окружним адміністративним судом 14.08.2023 року видано позивачу виконавчий лист.

Відповідно до ч. 1 ст. 374 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ч. 2 ст. 374 Кодексу адміністративного судочинства України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові і процесуально-правові.

До матеріальних підстав відносяться випадки відсутності обов`язку боржника через його припинення, добровільне виконання боржником чи іншою особою.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема:

- видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню);

- коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню;

- видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа;

- помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване;

- видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката;

- пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Під іншими причинами слід розуміти випадки, коли в апеляційному чи касаційному порядку або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами скасовано чи змінено рішення суду, а виконавчий лист ще не виконаний.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 10.08.2023 року у справі № 804/7154/16.

Заява відповідача від 15.02.2024 року обґрунтована підставами, які за змістом свідчать про незгоду відповідача зі змістом судового рішення (порядок розгляду справи, підстави стягнення податкового боргу, його несписання відповідачем, наявністю іншого спору та ін.). Водночас, жодна з цих підстав не є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Пунктом 9 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Частиною 1 статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно ч. 1 ст. 373 Кодексу адміністративного судочинства України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Рішення суду в цій справі наразі не скасовано та набрало законної сили, а тому підлягає виконанню шляхом видачі виконавчого листа.

При цьому, оспорювання рішення здійснюється у встановлений законодавством спосіб шляхом його оскарження в апеляційному порядку, в свою чергу визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в цій юридичній ситуації є неналежною юридичною процедурою, якою відповідач має намір замінити перегляд судового рішення згідно вимог Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 283 Кодексу адміністративного судочинства України провадження у справах за зверненням податкових та митних органів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо стягнення коштів за податковим боргом.

Суд звертає увагу, що визначальним аргументом заявника було посилання на положення ст. 283 Кодексу адміністративного судочинства України, однак ця норма права не підлягає застосуванню в цій справі, оскільки судовий розгляд ініційовано не заявою про стягнення коштів за податковим боргом у порядку та з особливостями визначеними статтею 283 Кодексу адміністративного судочинства України, а за позовною заявою, поданою згідно ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України.

На відмінності цих первинних заяв по суті, а також зумовленій відмінності порядку їх розгляду наголошувала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.01.2021 року у справі №0940/2276/18.

Враховуючи вищевикладене, заява відповідача про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є необґрунтованою, в зв`язку з чим у її задоволенні належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 243, 248, 374 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого листа у справі №160/3172/23 відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складено 04 березня 2024 року.

Суддя Н.В. Боженко