Справа № 200/4397/23
Суддя: Чучко В.М.
Дата ухвалення: 2024-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2024 року Справа№200/4397/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чучка В.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 11.07.2023 року ВП № 722255403, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2023 року Спеціалізована прокуратура у сфері оборони Східного регіону (далі за текстом Спеціалізована прокуратура, позивач) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (надалі ВПВР Мінюсту, відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови від 11.07.2023 у виконавчому провадженні № 72225540 про стягнення виконавчого збору у розмірі 26800 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на думку позивача, дії держаного виконавця щодо розрахунку виконавчого збору як за виконання рішення немайнового характеру є протиправними, оскільки судове рішення є рішенням майнового характеру, тому спірна постанова підлягає скасуванню у судовому порядку.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 серпня 2023 року повернуто позовну заяву Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 11.07.2023 року ВП № 72225540.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2024 року ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 16 серпня 2023 р. у справі № 200/4397/23 скасовано, справу направлено до Донецького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвалою суду від 07 лютого 2024 року позовна заява залишена без руху.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26.02.2024 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі з призначенням судового засідання на 04 березня 2024 року.

29 лютого 2024 року до суду надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача зазначив, що оскільки виконавчий документ, на підставі якого винесено постанову про відкриття виконавчого провадження має зобов`язальний характер, тому виконавчий збір має обраховуватись саме за виконання рішення суду немайнового характеру, а отже доводи позивача є помилковими. Враховуючи викладене, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Представники сторін до судового засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.11.2022 року у адміністративній справі № 520/9821/2020, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.06.2023 року, адміністративний позов задоволено частково. Зокрема:

- визнано протиправною бездіяльність Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил щодо виплати грошової допомоги при звільненні не в повному обсязі та затримку в проведенні розрахунку;

- зобов`язано Спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 28.01.2020 року по 28.02.2020 року в розмірі 42937 (сорок дві тисячі дев`ятсот тридцять сім) грн. 80 коп. та недоплачену суму одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 22494 (двадцять дві тисячі чотириста дев`яносто чотири) грн. 88 коп. з утриманням з присуджених сум податків та зборів та інших обов`язкових платежів, встановлених законодавством.

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На виконання рішення 29.06.2023 видано виконавчий лист.

11.07.2023 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Григорян Оленою Грайровною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 72225540 на підставі виконавчого листа №520/9821/2020 виданого 29.06.2023 Харківським окружним адміністративним судом про зобов`язання Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 28.01.2020 по 28.02.2020 в розмірі 42937 (сорок дві тисячі дев`ятсот тридцять сім) грн. 80 коп. та недоплачену суму одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 22494 (двадцять дві тисячі чотириста дев`яносто чотири) грн. 88 коп. з утриманням з присуджених сум податків та зборів та інших обов`язкових платежів, встановлених законодавством; стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 26800 грн.

Також, 11.07.2023 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Григорян Оленою Грайровною винесено постанову ВП № 72225540 про стягнення виконавчого збору з Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони східного регіону у розмірі 26800,00 грн. з посиланням на вимоги ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження».

Не погоджуючись із прийнятою постановою про стягнення виконавчого збору, як за виконання рішення немайнового характеру, позивач звернувся до суду із даним позовом.

На думку позивача, виконавчий збір повинен бути розрахований як за виконання рішення майнового характеру, оскільки судовим рішенням у справі № 520/9821/2020 Спеціалізовану прокуратуру зобов`язано нарахувати та виплатити певну грошову суму.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження» (далі по тексту - Закон №1404-VІІІ).

За приписами ч.ч. 5, 6 ст. 26 вказаного Закону виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом десяти робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до ч.14 ст. 27 Закону №1404-VІІІ виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.

Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 % суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості зі сплати аліментів (стосується виконання рішень майнового характеру).

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Отже, стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку з імовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.

Стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Примусове виконання рішення розпочинається з моменту прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, тому одночасно з відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору. При цьому, стягнення з боржника виконавчого збору в постанові про відкриття виконавчого провадження є обов`язком державного виконавця.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд в постанові від 28 квітня 2020 року в справі № 480/3452/19.

Судом встановлено, що на виконанні Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває виконавчий лист з приводу виконання рішення суду № 520/9821/2020 зобов`язального характеру, а саме «Зобов`язати Спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 28.01.2020 року по 28.02.2020 року в розмірі 42937 (сорок дві тисячі дев`ятсот тридцять сім) грн. 80 коп. та недоплачену суму одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 22494 (двадцять дві тисячі чотириста дев`яносто чотири) грн. 88 коп. з утриманням з присуджених сум податків та зборів та інших обов`язкових платежів, встановлених законодавством.», а тому державним виконавцем правомірно, з дотриманням вимог статей 26, 27 Закону України "Про виконавче провадження" було прийнято постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати.

Розмір виконавчого збору згідно положень ч. 2 та 3 ст. 27 Закону №1404-VІІІ визначається виходячи з характеру вимог, за якими ухвалено судове рішення та яке підлягає виконанню за виконавчим документом.

Тобто, якщо це рішення "майнового характеру", то розмір виконавчого збору становить 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. А якщо ж виконується рішення немайнового характеру, виконавчий збір з боржника - юридичної особи стягується в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати.

Розміри мінімальної заробітної плати на 2023 рік встановлений Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік", та з 01.01.2023 такий розмір становить 6700 грн. на місяць.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою старшого державного виконавця про стягнення виконавчого збору, вирішено стягнути з відповідача виконавчий збір в сумі 26800 грн., тобто виходячи із чотирьох розмірів мінімальної заробітної плати (4 х 6700грн.) як за виконання рішення немайнового характеру.

Аналізуючи правову природу рішення, яке підлягало виконанню у рамках виконавчого провадження на предмет того, чи можна його вважати рішенням "майнового характеру", суд зважає на те, що за рішенням Харківського окружного адміністративного суду по справі № 520/9821/2020, на підставі якого видано виконавчий лист, зокрема, зобов`язано Спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил вчинити дії: нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 28.01.2020 року по 28.02.2020 року в розмірі 42937,80 грн. та недоплачену суму одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 22494,88 грн. з утриманням з присуджених сум податків та зборів та інших обов`язкових платежів, встановлених законодавством.

Тобто, позивача зобов`язано вчинити дії нарахувати та виплатити суми, при цьому зазначення розміру таких сум за своєю правовою природою є конкретизацією тих дій, які повинен вчинити позивач.

А отже, враховуючи, що у вказаному судовому рішенні суб`єкта владних повноважень зобов`язано вчинити саме певні дії, суд вважає, що судом вирішено немайновий спір.

Наведене кореспондується з положеннями статті 63 Закону України "Про виконавче провадження", за змістом якої немайновими рішеннями є рішення, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення.

Отже, державний виконавець при винесенні оскаржуваної постанови вірно оцінив заявлені у виконавчому листі вимоги, як вимоги немайнового характеру.

Наведений спір був би майновим у тому випадку, якщо у резолютивній частині судового рішення було б зазначено саме про стягнення певної суми грошових коштів, а не про зобов`язання її нарахувати.

Враховуючи те, що виконання рішення в повному обсязі не відбулося, державним виконавцем правомірно розпочато примусове виконання виконавчого документа та одночасно стягнуто виконавчий збір.

Отже, суд вважає, що відповідач правомірно, за наявності підстав, передбачених статтею 27 Закону України "Про виконавче провадження", прийняв оскаржену постанову про стягнення виконавчого збору.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням викладеного у суду відсутні підстави для висновку про те, що органом стягнення допущено порушення законодавства при винесені оскаржуваної постанови про стягнення виконавчого збору з позивача.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що державний виконавець, приймаючи оскаржувану постанову, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

За нормами частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведене свідчить про необґрунтованість позову та відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

У відповідності до приписів статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати не підлягають відшкодуванню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 32, 139, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 11.07.2023 року ВП № 722255403 відмовити повністю.

Судове рішення складено і підписано 04 березня 2024 року.

Рішення суду набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Чучко