Справа № 160/14072/23
Суддя: Рянська Вікторія В'ячеславівна
Дата ухвалення: 2024-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рянської В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в місті Дніпрі у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, у якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області № 24-к від 29.05.2023 «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 »;
- поновити ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора відділу нагляду у металургії та машинобудуванні, котлонагляду, за підйомними спорудами та енергетиці м. Кривий Ріг управління гірничого нагляду, нагляду в промисловості і на об`єктах підвищеної небезпеки Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області з 30.05.2023;
- стягнути з Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 30.05.2023 до дня ухвалення рішення у справі;
- визнати незаконною і протиправною відмову Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці у прийнятті на посаду головного державного інспектора відділу з питань безпеки праці південного регіону Управління інспекційної діяльності Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці за переведенням з Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області;
- зобов`язати Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці прийняти ОСОБА_1 на посаду, яка є рівнозначною посадою та за своїми умовами праці, посадовими обов`язками та повноваженнями відповідає посаді, яку позивач обіймав у Головному управлінні Держпраці у Дніпропетровській області.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що наказом Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області (відповідача-1) № 24-к від 29.05.2023 «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 » його було звільнено з посади головного державного інспектора відділу нагляду у металургії та машинобудуванні, котлонагляду, за підйомними спорудами та енергетиці м. Кривий Ріг управління гірничого нагляду, нагляду в промисловості і на об`єктах підвищеної небезпеки Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області 29.05.2023 у зв`язку із ліквідацією Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області відповідно до пункту 1-1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу». Позивач вважає оскаржуваний наказ протиправним і таким, що підлягає скасуванню, оскільки відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.01.2022 № 14 «Деякі питання територіальних органів Державної служби з питань праці» після ліквідації Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області його завдання і функції виконує утворене на підставі зазначеної постанови Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці (відповідач-2). Позивач вважає, що фактично відбулася не ліквідація, а реорганізація Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області як юридичної особи публічного права. Тому відповідач-1 мав дотриматися процедури звільнення, встановленої ч. 3 ст. 87 Закону України «Про державну службу» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, а саме: одночасно із попередженням про звільнення запропонувати позивачеві рівнозначну посаду державної служби, або нижчу посаду відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей, з урахуванням переважного права на залишення на роботі. Однак у попередженні про звільнення від 25.04.2023 йому не було запропоновано рівнозначної посади державної служби, на яку його можливо було призначити в утвореному органі - Південно-Східному міжрегіональному управлінні Державної служби з питань праці за переведенням. На момент його звільнення скорочення чисельності або штату працівників територіальних органів Державної служби з питань праці фактично не відбулося. 15.05.2023 позивач надіслав до Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці заяву про призначення його на посаду головного державного інспектора відділу з питань безпеки праці південного регіону Управління інспекційної діяльності Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці за переведенням з Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області. Зазначена посада є похідною від посади, яку обіймав позивач, відповідає за умовами праці, посадовими обов`язками та повноваженнями. У переведенні йому було відмовлено без обґрунтування відмови та доказів відсутності зазначених вакантних посад на час його звільнення. На повторне звернення позивача відповіді він не отримав. Позивач просить стягнути на його користь з відповідача-1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, виходячи із розрахунку його заробітної плати за останні два місяці роботи до звільнення, що становить 458,29 грн (1833,15 грн (заробітна плата за квітень і травень 2023 року) / 4 (фактично відпрацьовані дні)) згідно з архівною відомістю про заробітну плату позивача за 2023 рік відповідно до вимог ст. 235 КЗпП України та постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100.
Ухвалою суду від 27.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні), встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи, витребувано у відповідачів докази, які постановлено надати суду у строк для подання відзиву.
17.07.2023 надійшов відзив Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, у якому відповідач-2 просив відмовити у задоволенні позову. Обґрунтовуючи заперечення проти позовних вимог, зазначив, що відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 12.01.2022 № 14 «Деякі питання територіальних органів Державної служби з питань праці» постановлено ліквідувати територіальні органи Державної служби з питань праці, зокрема, Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області, та утворити як юридичні особи публічного права міжрегіональні територіальні органи Державної служби з питань праці. Підпунктом 3 пункту 3 зазначеної постанови Кабінету Міністрів України установлено, що міжрегіональні територіальні органи Державної служби з питань праці, що утворюються згідно з пунктом 2 цієї постанови, виконують завдання і функції територіальних органів Державної служби з питань праці, що ліквідуються згідно з пунктом 1, а саме: Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці - завдання і функції Головного управління Держпраці у Кіровоградській області, Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, Головного управління Держпраці у Запорізькій області. Завдання і функції відповідача-1 були передані Південно-Східному міжрегіональному управлінню Державної служби з питань праці, однак відповідач-2 вважає, що не є правонаступником відповідача-1, оскільки проводиться процедура ліквідації останнього. За постановою Кабінету Міністрів України від 12.01.2022 № 14 Південно-Східному міжрегіональному управлінню Державної служби з питань праці не були передані повноваження чи обов`язки щодо переведення працівників Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області до Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці. За результатами розгляду звернення позивача від 15.05.2023 йому було роз`яснено, що згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області перебуває у стані припинення, та запропоновано позивачу п`ять вакантних посад у Південно-Східному міжрегіональному управлінню Державної служби з питань праці. Позивач цією пропозицією не скористався. 18.05.2023 позивач знову звернувся до Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці щодо надання вакантних посад відділу з питань безпеки праці південного регіону управління інспекційної діяльності у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці. На прийомі керівника Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці позивачу повторно запропоновано вакантну посаду головного державного інспектора відділу з питань безпеки праці східного регіону управління інспекційної діяльності у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, яка є похідною від посади, яку обіймав позивач у Головному управлінні Держпраці у Дніпропетровській області та відповідає за умовами праці, посадовими обов`язками та повноваженнями. Позивач із заявою про призначення на одну із запропонованих посад до відповідача-2 не звертався. Тому відсутні підстави для поновлення позивача на роботі у Головному управлінні Держпраці у Дніпропетровській області та переведення до Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці. Разом з відзивом відповідачем-2 було надано, зокрема, витребувані судом докази.
17.07.2023 надійшов відзив Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, у якому відповідач-1 просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 12.01.2022 № 14 «Деякі питання територіальних органів Державної служби з питань праці» Державною службою України з питань праці видано наказ № 29 від 17.01.2022 «Про ліквідацію Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області». Позивача було попереджено про наступне звільнення згідно з пунктом 1-1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу». При попередженні про звільнення йому не було запропоновано будь-яку іншу рівнозначну посаду або іншу роботу. Наказом № 24-к від 29.05.2023 звільнено позивача із займаної посади 29.05.2023 у зв`язку з ліквідацією Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, відповідно до пункту 1-1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу». Державною службою України з питань праці видано наказ № 167 від 23.09.2022 «Про утворення Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці». Наказом Державної служби України з питань праці № 232 від 02.12.2022 визначено, зокрема, Головному управлінню Держпраці у Дніпропетровській області припинити з 05.12.2022 здійснення повноважень та виконання функцій з реалізації державної політики у відповідних сферах. Принцип безперервності виконання державою певних функцій не може автоматично розповсюджуватися на умови та порядок проходження публічної служби працівниками відповідного органу державної влади. Триває процедура ліквідації Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, тому позивач підлягав звільненню із займаної посади з підстав ліквідації юридичної особи (пункт 1-1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу»), а не реорганізації (пункт 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу»). У зв`язку з ліквідацією Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, наслідком чого було звільнення позивача на підставі пункту 1-1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу», у суб`єкта призначення або керівника державної служби відсутній обов`язок надання позивачу пропозицій щодо зайняття іншої рівнозначної посади державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей, та урахування переважного права на залишення на роботі, передбаченого законодавством про працю. Головою комісії з ліквідації Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області з метою можливості подальшого працевлаштування позивача було направлено запит № ДН/1/1059-ЦА-22 від 18.04.2023 до Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про надання інформації щодо наявних рівнозначних посад та/або нижчих вакантних посад. Після отримання відповіді Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці № ПС/1/634-ЦА-23 від 19.04.2023 з переліком вакантних посад Головою комісії з ліквідації Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області було направлено позивачу лист № ДН/1/8027-22 від 25.04.2023 з даними про вакантні посади у Південно-Східному міжрегіональному управлінні Державної служби з питань праці та інформацією про порядок призначення на посаду державної служби у період дії воєнного стану, роз`ясненням можливості звернення позивача до керівника Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці.
27.07.2023 надійшла відповідь на відзив, у якій позивач просив задовольнити позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві.
07.08.2023 надійшло заперечення Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, в якому відповідач-2 просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 з підстав, наведених у відзиві.
09.08.2023 надійшло заперечення Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, в якому відповідач-1 просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 з підстав, наведених у відзиві.
13.12.2023 надійшло клопотання позивача про врахування при ухваленні судом рішення у даній справі висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 29.11.2023 у справі № 160/1643/23.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив державну службу на посаді головного державного інспектора відділу нагляду у металургії та машинобудуванні, котлонагляду, за підйомними спорудами та енергетиці м. Кривий Ріг управління гірничого нагляду, нагляду в промисловості і на об`єктах підвищеної небезпеки Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 31.07.2023 у справі № 160/1643/23 було скасовано рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.04.2023 в адміністративній справі № 160/1643/23, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 29.11.2023 у справі № 160/1643/23 постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 31.07.2023 в цій справі скасовано, залишено в силі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.04.2023.
Листом голови комісії з ліквідації Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області № ДН/1/1059-ЦА-22 від 18.04.2023 було повідомлено начальника Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про те, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.04.2023 у справі № 160/1643/23 Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області було поновлено на посаді головного державного інспектора відділу нагляду у металургії та машинобудуванні, котлонагляду, за підйомними спорудами та енергетиці м. Кривий Ріг управління гірничого нагляду, нагляду в промисловості і на об`єктах підвищеної небезпеки Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області ОСОБА_1 з 24.01.2023 (наказ № 13-к від 13.04.2023). З метою можливості подальшого працевлаштування працівника Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області ОСОБА_1 голова комісії з ліквідації просила надати інформацію щодо наявних рівнозначних та/або нижчих вакантних посад у Південно-Східному міжрегіональному управлінні Державної служби з питань праці.
У листі відповідача-2 № ПС/1/634-ЦА-23 від 19.04.2023, яким надано відповідь на лист голови комісії з ліквідації Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області № ДН/1/1059-ЦА-22 від 18.04.2023, зазначено, що станом на 19.04.2023 наявні рівнозначні та/або нижчі вакантні посади державної служби категорії «В»:
1) головний державний інспектор відділу з питань безпеки праці центрального регіону управління інспекційної діяльності у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці;
2) головний державний інспектор відділу з питань безпеки праці південного регіону управління інспекційної діяльності у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці;
3) провідний державний інспектор відділу з питань безпеки праці східного регіону управління інспекційної діяльності у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці;
4) головний державний інспектор відділу з питань безпеки праці східного регіону управління інспекційної діяльності у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці;
5) провідний державний інспектор відділу з питань безпеки праці східного регіону управління інспекційної діяльності у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці.
До відзиву відповідача-1 додано копію листа голови комісії з ліквідації Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 25.04.2023 № ДН/1/8027-22, адресованого ОСОБА_1 . У переліку додатків до листа зазначено попередження про наступне звільнення та перелік вакантних посад державної служби у Південно-Східному міжрегіональному управлінні Державної служби з питань праці. Листом роз`яснено, що у разі згоди обійняти одну із запропонованих посад, ОСОБА_1 може звернутися до керівника Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці із заявою про призначення у період дії воєнного стану без конкурсного відбору у порядку Закону України «Про правовий режим воєнного стану». У переліку вакантних посад державної служби зазначено посади, які відповідають вказаним у листі відповідача-2 № ПС/1/634-ЦА-23 від 19.04.2023.
Однак відповідачем-1 не надано суду доказів надсилання/вручення позивачеві листа голови комісії з ліквідації Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 25.04.2023 № ДН/1/8027-22.
26.04.2023 у зв`язку із ліквідацією Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.01.2022 № 14 «Деякі питання територіальних органів Державної служби з питань праці» та наказу Державної служби з питань праці від 17.01.2022 № 29 «Про ліквідацію Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області» позивачеві було вручено письмове попередження про наступне звільнення з посади, яку він обіймав, відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу», що підтверджується змістом копії наведеного попередження.
У матеріалах справи наявні відомості про ознайомлення ОСОБА_1 лише з попередженням про наступне звільнення та отримання його примірника позивачем 26.04.2023. Зміст письмового попередження про наступне звільнення не містить інформації про одночасну пропозицію відповідача-1 позивачеві іншої рівнозначної посади державної служби або, як виняток, нижчої посади державної служби.
Як зазначено у відзиві відповідача-1, при попередженні про звільнення ОСОБА_1 не було запропоновано будь-яку іншу рівнозначну посаду або іншу роботу.
15.05.2023 позивач звернувся до Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці із заявою, направленою засобами поштового зв`язку, у якій просив у зв`язку з припиненням Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області призначити його на вакантну посаду головного державного інспектора відділу з питань безпеки праці південного регіону Управління інспекційної діяльності у Дніпропетровській області за переведенням з посади головного державного інспектора відділу нагляду у металургії та машинобудуванні, котлонагляду, за підйомними спорудами та енергетиці м. Кривий Ріг управління гірничого нагляду, нагляду в промисловості і на об`єктах підвищеної небезпеки Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, з 26.05.2023.
Штатним розписом Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці на 2023 рік, затвердженим головою Державної служби з питань праці 27.02.2023, було передбачено, зокрема, 23 штатні посади головного державного інспектора відділу з питань безпеки праці південного регіону Управління інспекційної діяльності у Дніпропетровській області.
Згідно з доданим до відзиву відповідача-2 переліком наявних вакантних посад державної служби категорії «В» у Південно-Східному міжрегіональному управлінні Державної служби з питань праці станом на 26.05.2023 було 242 такі вакантні посади, у тому числі 7 вакантних посад головного державного інспектора відділу з питань безпеки праці південного регіону Управління інспекційної діяльності у Дніпропетровській області.
До відзиву відповідача-2 було додано копію заяви ОСОБА_1 від 18.05.2023, адресованої начальнику Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці та голові комісії з ліквідації Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, у якій позивач зазначив про наявність у штатному розписі Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці посади державної служби - головного державного інспектора відділу з питань безпеки праці південного регіону Управління інспекційної діяльності Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, яка є похідною від посади, яку він обіймав у Головному управлінні Держпраці у Дніпропетровській області, та відповідає за умовами праці, посадовими обов`язками та повноваженнями. Просив надати йому перелік усіх вакантних посад відділу з питань безпеки праці південного регіону Управління інспекційної діяльності Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці.
Також відповідачем-2 надано суду копію листа Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 08.06.2023 № ПС/113562-23, яким надано відповідь на заяву ОСОБА_1 від 18.05.2023. У листі наведено, зокрема, положення частини п`ятої статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» та зазначено, що призначення на посади державної служби у період дії воєнного стану без конкурсного відбору, обов`язковість якого передбачена законом, є дискреційними повноваженнями суб`єкта владних повноважень, що є прерогативою адміністративного органу влади. З метою дотримання конституційних карантій прав і свобод людини і громадянина в умовах воєнного стану та реалізації вимог законодавства щодо права на працю, відповідно до підготовки позивача та професійних компетентностей, було надано перелік вакантних посад державної служби у Південно-Східному міжрегіональному управлінні Державної служби з питань праці (лист № ПС/1/634-ЦА-23 від 19.04.2023). У переліку було зазначено посаду головного державного інспектора відділу з питань безпеки праці східного регіону Управління інспекційної діяльності у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, яка є похідною від посади, яку він обіймав у Головному управлінні Держпраці у Дніпропетровській області, та відповідає за умовами праці, посадовими обов`язками та повноваженнями, про що було наголошено йому на особистому прийомі у керівника Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці. Роз`яснено позивачу, що у разі згоди обійняти одну із запропонованих посад, він може звернутися до керівника Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці із заявою про призначення відповідно до вимог частин п`ятої, сьомої статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», дату призначення визначає керівник Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці.
Доказів надіслання/вручення позивачу вказаного листа до відзиву відповідача-2 не додано. Позивач у позовній заяві зазначив про те, що відповіді на заяву від 18.05.2023 він не отримав.
29.05.2023 Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області було видано наказ № 24-к «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 », яким відповідно до п. 1-1 ч. 1, ч. 4 ст. 87 Закону України «Про державну службу», ч. 1 ст. 24 Закону України «Про відпустки», постанови Кабінету Міністрів України від 12.01.2022 № 14 «Деякі питання територіальних органів Державної служби з питань праці», наказу Державної служби з питань праці від 17.01.2022 № 29 «Про ліквідацію Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області» було припинено державну службу та звільнено позивача з посади головного державного інспектора відділу нагляду у металургії та машинобудуванні, котлонагляду, за підйомними спорудами та енергетиці м. Кривий Ріг управління гірничого нагляду, нагляду в промисловості і на об`єктах підвищеної небезпеки Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області 29.05.2023 у зв`язку з ліквідацією Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, відповідно до п. 1-1 ч. 1, ч. 4 ст. 87 Закону України «Про державну службу».
Вважаючи протиправними оскаржуваний наказ відповідача-1 про припинення державної служби та звільнення, та відмову відповідача-2 у прийнятті його на посаду за переведенням, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Згідно зі статтею 3 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII (далі також Закон № 889-VIII) цей закони регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.
За визначенням, наведеним у статті 1 цього Закону, державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави.
Відповідно до частин другої, третьої статті 5 Закону № 889-VIII відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом. Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 83 Закону України «Про державну службу» державна служба припиняється, зокрема, за ініціативою суб`єкта призначення (стаття 87 цього Закону).
Відповідно до частини першої статті 87 Закону № 889-VIII (із змінами, внесеними згідно із Законом № 117-IX) підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є: 1) скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу; 1-1) ліквідація державного органу.
За змістом частини п`ятої статті 22 Закону № 889-VIII у разі реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації державного органу переведення державного службовця на рівнозначну або нижчу (за його згодою) посаду в державному органі, якому передаються повноваження та функції такого органу, за рішенням суб`єкта призначення може здійснюватися без обов`язкового проведення конкурсу.
Згідно з частиною третьою статті 87 Закону № 889-VIII суб`єкт призначення або керівник державної служби попереджає державного службовця про наступне звільнення на підставі пунктів 1 та 1-1 частини першої цієї статті у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів.
Одночасно з попередженням про звільнення на підставі пункту 1 частини першої цієї статті суб`єкт призначення або керівник державної служби пропонує державному службовцю іншу рівнозначну посаду державної служби або, як виняток, нижчу посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей. При цьому враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством про працю.
Державний службовець звільняється на підставі пункту 1 частини першої цієї статті у разі, коли відсутня можливість запропонувати відповідні посади, а також у разі його відмови від переведення на запропоновану посаду.
Відповідно до частини шостої статті 49-2 КЗпП України (у редакції Закону України від 12 грудня 2019 року № 378-IX «Про внесення змін до Кодексу законів про працю України») вивільнення працівників, які мають статус державних службовців відповідно до Закону України «Про державну службу», здійснюється у порядку, визначеному цією статтею, з урахуванням таких особливостей: про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за 30 календарних днів; у разі вивільнення працівників на підставі пункту 1 частини першої статті 40 цього Кодексу не застосовуються положення частини другої статті 40 цього Кодексу [згідно з якою «звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу] та положення частини другої цієї статті [згідно з якою «при вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством»]; не пізніше ніж за 30 календарних днів до запланованих звільнень первинним профспілковим організаціям надається інформація щодо цих заходів, включаючи інформацію про причини звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про терміни проведення звільнень, а також проводяться консультації з профспілками про заходи щодо запобігання звільненням чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-яких звільнень.
Згідно з абзацами 1, 2 частини п`ятої статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № № 389-VIII (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) у період дії воєнного стану особи призначаються на посади державної служби, посади в органах місцевого самоврядування, посади керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки, комунальних підприємств, установ, організацій керівником державної служби або суб`єктом призначення, сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради, начальником відповідної військової адміністрації без конкурсного відбору, обов`язковість якого передбачена законом, на підставі поданої заяви, заповненої особової картки встановленого зразка та документів, що підтверджують наявність у таких осіб громадянства України, освіти та досвіду роботи згідно з вимогами законодавства, встановленими щодо відповідних посад.
Державні службовці та посадові особи місцевого самоврядування, призначені відповідно до абзацу першого цієї частини, не можуть бути переведені на інші посади державної служби або посади в органах місцевого самоврядування.
Кабінет Міністрів України постановою № 14 «Деякі питання територіальних органів Державної служби з питань праці:
- ліквідував як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з питань праці за переліком згідно з додатком 1 (у тому числі Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області);
- утворив як юридичні особи публічного права міжрегіональні територіальні органи Державної служби з питань праці за переліком згідно з додатком 2 (у тому числі Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці);
1) територіальні органи Державної служби з питань праці, які ліквідуються згідно з пунктом 1 цієї постанови, продовжують здійснювати повноваження та функції, покладені на зазначені органи, до завершення здійснення заходів, пов`язаних з утворенням міжрегіональних територіальних органів Державної служби з питань праці і прийняттям рішення про можливість забезпечення здійснення такими органами повноважень та функцій територіальних органів, що ліквідуються. Таке рішення приймається Державною службою з питань праці після здійснення заходів, пов`язаних із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань даних про міжрегіональні територіальні органи Державної служби з питань праці, що утворені згідно з пунктом 2 цієї постанови, затвердження положень про них, структур, штатних розписів, кошторисів та заповненням 30 відсотків вакансій;
2) здійснення заходів, пов`язаних з ліквідацією територіальних органів Державної служби з питань праці згідно з пунктом 1 цієї постанови та утворенням міжрегіональних територіальних органів Державної служби з питань праці згідно з пунктом 2 цієї постанови, покладається на Державну службу з питань праці;
3) міжрегіональні територіальні органи Державної служби з питань праці, що утворюються згідно з пунктом 2 цієї постанови, виконують завдання і функції територіальних органів Державної служби з питань праці, які ліквідуються згідно з пунктом 1, а саме: Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці - завдання і функції Управління Держпраці у Кіровоградській області, Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, Головного управління Держпраці у Запорізькій області.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 № 1074 затверджено Порядок здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади (далі - Порядок № 1074).
Згідно з пунктами 5 та 6 Порядку № 1074 здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, орган виконавчої влади припиняється шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. Права та обов`язки органів виконавчої влади переходять: у разі злиття органів виконавчої влади до органу виконавчої влади, утвореного внаслідок такого злиття; у разі приєднання одного або кількох органів виконавчої влади до іншого органу виконавчої влади - до органу виконавчої влади, до якого приєднано один або кілька органів виконавчої влади; у разі поділу органу виконавчої влади - до органів виконавчої влади, утворених внаслідок такого поділу; у разі перетворення органу виконавчої влади - до утвореного органу виконавчої влади; у разі ліквідації органу виконавчої влади і передачі його завдань та функцій іншим органам виконавчої влади - до органів виконавчої влади, визначених відповідним актом Кабінету Міністрів України.
За приписами пункту 8 Порядку № 1074, внаслідок реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) органів виконавчої влади припиняється той орган виконавчої влади, майнові права та обов`язки якого переходять його правонаступникам.
За змістом статті 81 Цивільного кодексу України юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування. Порядок утворення та правовий статус юридичних осіб публічного права встановлюються Конституцією України та законом.
Юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників (частина перша статті 104 Цивільного кодексу України).
Згідно з пунктом 1 Положення про Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці № 167 від 23.09.2022, повноваження вказаного Міжрегіонального управління поширюються на територію Кіровоградської, Дніпропетровської та Запорізької областей.
Відповідно до підпункту 1 пункту 3 цього Положення одним із основних завдань Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці є реалізація державної політики у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
Зміст підпункту 1 пункту 3 Положення про Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці № 84 від 03.08.2018, є тотожним змісту підпункту 1 пункту 3 цього Положення про Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці.
Верховний Суд у постанові від 29.11.2023 у справі № 160/1643/23 дійшов висновку, що після ліквідації територіальних органів Управління Держпраці у Кіровоградській області, Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, Головного управління Держпраці у Запорізькій області, фактично відбулася їх реорганізація шляхом злиття у Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці, якому і були передані повноваження, завдання та функції названих державних територіальних органів Держпраці, а не їх ліквідація.
Державна служба здійснюється з дотриманням, з-поміж інших, принципу стабільності, тож реорганізація державного органу, згідно з частиною третьою статті 87 Закону № 889-VIII (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних відносин), передбачає обов`язок суб`єкта призначення/керівника державної служби попередити державного службовця про наступне звільнення не пізніше ніж за 30 календарних днів, а також (одночасно) запропонувати іншу (інші) рівнозначну посаду (посади) державної служби або, як виняток, нижчу посаду (посади) державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей. У тій самій статті зазначено, що при цьому враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством про працю.
Зважаючи на те, що Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області як державний орган припиняється внаслідок реорганізації, то позивач за такої ситуації міг би бути звільненим з державної служби на підставі пункту 1 частини першої статті 87 Закону № 889-VIII у разі, коли не було можливості запропонувати відповідні посади, а також у разі його відмови від переведення на запропоновану посаду (абзац третій частини третьої статті 87 Закону № 889-VIII).
Проте з обсягу встановлених в цій справі обставин можна зрозуміти, що Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області не пропонувало позивачеві інших посад державної служби для переведення, тому що заперечує саме існування такого обов`язку. Іншими словами, відповідач-1, позаяк вважав, що відбулася ліквідація державного органу, не виконував вимог абзацу другого частини третьої статті 87 Закону № 889-VIII, адже припинення державної служби на підставі пункту 1-1 частини першої статті 87 Закону № 889-VIII цього не вимагає.
При цьому, суд звертає увагу, що Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області звільнено позивача з підстави ліквідації державного органу вдруге, після поновлення його на посаді на підставі рішення суду.
Доказів на підтвердження виконання відповідачем-1 обов`язку, визначеного ч. 3 ст. 87 Закону України «Про державну службу», щодо пропонування державному службовцю одночасно з попередженням про звільнення іншої рівнозначної посади державної служби або, як виняток, нижчої посади державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей, матеріали справи не містять, як і доказів відмови позивача від переведення на запропоновану посаду.
Щодо посилання Південно-Східного міжрегіональне управління Державної служби з питань праці на частину п`яту статті 10 Закону № 389-VIII суд зазначає, що положення цієї норми не підлягають застосуванню до спірних правовідносин. У цій справі спір пов`язаний з дотриманням процедури звільнення і зумовлених цим гарантій внаслідок реорганізації державного органу. В умовах дії воєнного стану ця процедура не змінилася, реорганізація державного органу передбачає пропонування посад (якщо є посади, які можна пропонувати під час дії попередження про наступне звільнення). Як вже зазначено, відповідно до частини п`ятої статті 22 Закону № 889-VIII переведення державного службовця на рівнозначну або нижчу (за його згодою) посаду в державному органі, якому передаються повноваження та функції такого органу, за рішенням суб`єкта призначення може здійснюватися без обов`язкового проведення конкурсу.
За таких обставин, суд дійшов висновку про недотримання відповідачем-1 встановленої законодавством процедури при вирішенні питання щодо звільнення позивача, а тому наявні підстави для визнання протиправним та скасування оскаржуваного наказу.
Щодо вимог позивача про поновлення на посаді, суд зазначає таке.
Частина шоста статті 43 Конституції України гарантує громадянам захист від незаконного звільнення.
За приписами частини першої статті 235 Кодексу законів про працю України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.
Суд звертає увагу, що визнання протиправним та скасування акта індивідуальної дії (наказу про звільнення) має наслідком його недійсність з моменту прийняття. Тобто такий акт індивідуальної дії від моменту прийняття не породжує жодних правових наслідків, крім тих, що пов`язані з його скасуванням.
Таким чином, встановлення судом факту незаконного звільнення позивача, як наслідок, поновлення його на посаді, є нерозривними складовими одного процесу із захисту порушеного права, що співпадають у часі.
Відповідно до положень статті 241-1 Кодексу законів про працю України строки виникнення і припинення трудових прав та обов`язків обчислюються роками, місяцями, тижнями і днями. Коли строки визначаються днями, то їх обчислюють з дня, наступного після того дня, з якого починається строк.
Таким чином, працівник вважатиметься звільненим з наступного дня після того дня, з якого починається строк звільнення.
Відповідно до пункту 2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, днем звільнення вважається останній день роботи.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що поновлення на службі незаконно звільненого позивача повинно відбуватись з дня, наступного за днем звільнення.
Враховуючи, що день звільнення вважається останнім днем роботи, позивач підлягає поновленню на посаді головного державного інспектора відділу нагляду у металургії та машинобудуванні, котлонагляду, за підйомними спорудами та енергетиці м. Кривий Ріг управління гірничого нагляду, нагляду в промисловості і на об`єктах підвищеної небезпеки Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області днем, наступним за днем звільнення, тобто з 30.05.2023.
Скасування оскаржуваного наказу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області № 24-к від 29.05.2023 «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 », яким припинено державну службу та звільнено ОСОБА_1 , головного державного інспектора відділу нагляду у металургії та машинобудуванні, котлонагляду, за підйомними спорудами та енергетиці м. Кривий Ріг управління гірничого нагляду, нагляду в промисловості і на об`єктах підвищеної небезпеки Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області 29.05.2023, та поновлення позивача на посаді, з якої його було звільнено, суд вважає належним і достатнім способом захисту його порушеного права.
Щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Обчислення середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження проводиться відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі Порядок №100).
Відповідно до абзацу 4 пункту 2 Порядку № 100 у всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.
Згідно з пунктом 5 Порядку № 100 нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.
Пунктом 8 Порядку № 100 визначено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
Як зазначено у листі Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області № ДН/1/1059-ЦА-22 від 18.04.2023, адресованому начальнику Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.04.2023 у справі № 160/1643/23 Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області було поновлено на посаді головного державного інспектора відділу нагляду у металургії та машинобудуванні, котлонагляду, за підйомними спорудами та енергетиці м. Кривий Ріг управління гірничого нагляду, нагляду в промисловості і на об`єктах підвищеної небезпеки Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Толстика А.В. з 24.01.2023 (наказ № 13-к від 13.04.2023).
Згідно з наданою суду довідкою Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області № 26 від 04.07.2023 середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 становить 492,92 грн, середньомісячна заробітна плата - 9858,33 грн. У вказаній довідці наведені відомості за два місяці, що передували місяцю звільнення позивача: березень та квітень 2023 року. За березень 2023 року відомості про нараховану заробітну плату, кількість робочих днів згідно з графіком роботи та фактичну кількість відпрацьованих робочих днів відсутні. За квітень 2023 року зазначено такі відомості: нарахована заробітна плата - 1478,75 грн, кількість робочих днів згідно з графіком роботи - 20, фактична кількість відпрацьованих робочих днів - 3.
Період вимушеного прогулу позивача становить 276 днів (з них 198 робочих днів), та обчислюється, починаючи з першого дня після звільнення - з 30.05.2023 до дня ухвалення рішення суду про поновлення позивача на роботі, тобто до 29.02.2024.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 15 лютого 2019 у справі № 826/6583/14, суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів. Крім того, справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, а суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів.
Згідно із пунктами 2, 3 частини першої статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць, та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.
Таким чином, рішення суду в частині поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць - 9858,33 грн (у розмірі середньомісячної заробітної плати позивача, зазначеному в довідці Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області № 26 від 04.07.2023) підлягає негайному виконанню.
Щодо позовних вимог, пред`явлених до Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, про визнання незаконною та протиправною відмови відповідача-2 у прийнятті позивача на посаду головного державного інспектора відділу з питань безпеки праці південного регіону Управління інспекційної діяльності Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці за переведенням з Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області та зобов`язання відповідача-2 прийняти позивача на посаду, яка є рівнозначною посадою та за своїми умовами праці, посадовими обов`язками та повноваженнями відповідає посаді, яку позивач обіймав у Головному управлінні Держпраці у Дніпропетровській області, суд дійшов такого висновку.
Станом на час розгляду цієї справи не відбулося припинення Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не внесено відомості про його припинення як юридичної особи. Тому суд дійшов висновку про зобов`язання відповідача-1 поновити позивача на посаді, яку він обіймав до звільнення.
З огляду на застосований судом спосіб захисту порушеного відповідачем-1 права позивача, який передбачає поновлення ОСОБА_1 на посаді в Головному управлінні Держпраці у Дніпропетровській області, а також встановлене судом порушення процедури звільнення позивача, допущене саме відповідачем-1, враховуючи відсутність відомостей про пропонування відповідачем-1 позивачеві одночасно з попередженням про звільнення іншої рівнозначної посади державної служби або, як виняток, нижчої посади державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей, та доказів відмови позивача від переведення на запропоновану посаду, позовні вимоги до відповідача-2 є передчасними, а тому задоволенню не підлягають.
Кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання у сфері цивільних, господарських, публічно-правових відносин та за наявності неврегульованих питань. Порушення права означає необґрунтовану заборону на його реалізацію або встановлення перешкод у його реалізації, або значне обмеження можливостей його реалізації тощо. Суд захищає лише порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.
Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, з урахуванням висновків Верховного Суду, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Позивач звільнений від сплати судового збору за подання до суду цієї позовної заяви на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Відомості про інші судові витрати, понесені позивачем, у матеріалах справи відсутні, у зв`язку з чим розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України судом не здійснюється.
Керуючись статтями 2, 9, 77, 90, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області № 24-к від 29.05.2023 «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 ».
Поновити ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора відділу нагляду у металургії та машинобудуванні, котлонагляду, за підйомними спорудами та енергетиці м. Кривий Ріг управління гірничого нагляду, нагляду в промисловості і на об`єктах підвищеної небезпеки Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області з 30.05.2023.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора відділу нагляду у металургії та машинобудуванні, котлонагляду, за підйомними спорудами та енергетиці м. Кривий Ріг управління гірничого нагляду, нагляду в промисловості і на об`єктах підвищеної небезпеки Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області.
Допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 9858,33 грн (дев`ять тисяч вісімсот п`ятдесят вісім гривень 33 копійки), з якої підлягають утриманню податки та інші обов`язкові платежі при виплаті.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач-1: Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області, місцезнаходження: 49107, м. Дніпро, вул. Казакова, буд. 1д, .

Відповідач-2: Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці, місцезнаходження: 49107, м. Дніпро, вул. Армстронга Ніла, буд. 1Д, .

Повний текст рішення складено 29.02.2024.

Суддя В.В. Рянська