Справа № 520/37499/23
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2024-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

04 березня 2024 р. Справа №520/37499/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олексія Котеньова, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Національної поліції України (вул. Богомольця Академіка, 10,м. Київ,01024, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Національної поліції України, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Національної поліції України (, 01601, м. Київ, вул. Богомольця, б. 10), яка полягає у невиплаті ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) при звільненні грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної оплачуваної відпустки за 2015 рік (3 доби), щорічної основної (30 діб) та додаткової (15 діб) оплачуваної відпустки за 2022 рік, в загальній кількості 48 діб;

- стягнути з Національної поліції України (, 01601, м. Київ, вул. Богомольця, б. 10) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної оплачуваної відпустки за 2015 рік (3 доби), щорічної основної (30 діб) та додаткової (15 діб) оплачуваної відпустки за 2022 рік, в загальній кількості 48 діб.

В обґрунтування позову вказано, що бездіяльність Національної поліції України, яка полягає у невиплаті грошової компенсації при звільненні ОСОБА_1 за невикористані дні відпустки за попередні роки є протиправною, оскільки у випадку звільнення поліцейських з органів Національної поліції України їм виплачується компенсація за всі невикористані ними дні, як основної, так і додаткової відпустки. Вказані висновки викладені у постанові Верховного суду України від 19 січня 2021 року у справі №160/10875/19.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 01.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.

Відповідач у відзиві вказав, що позов не підлягає задоволенню з огляду на те, що Верховний Суд у постанові від 25.05.2023 у справі №620/3663/19 відступив від раніше сформованої практики Верховного Суду щодо субсидіарного застосування загальних норм трудового законодавства, та сформував новий висновок про неможливість такого застосування після змін в спеціальному законодавстві з питань проходження служби в поліції, що набули чинності з 01.05.2022 на підставі Закону №2123-IX, а саме: "п.55. Таким чином, оскільки після 01.05.2022 законодавчо врегульовані спірні питання щодо вступу, проходження та припинення служби в поліції, то відсутні обґрунтовані підстави й доцільність відступати від висновку щодо застосування відповідних норм Закону №580-VIII та формулювати інший висновок щодо застосування цих норм, які після вказаної дати не підлягатимуть застосуванню в судовій практиці до правовідносин, аналогічних тим, які виникли в цій справі". Оскільки спірне питання фактично стосується розрахунку з поліцейським при припиненні ним служби в поліції, позиція Верховного Суду у цій справі №620/3663/19 є релевантною і щодо цієї справи.

Інші заяви по суті справи не надходили.

Відповідно до ст.258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст.258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з п.10 ч.1 ст.4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши доводи позову, відзиву, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у період з 18 квітня 1995 року до 06 листопада 2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ та в період з 07 листопада 2015 року до 02 жовтня 2023 року проходив службу в органах Національної поліції України.

Наказом Національної поліції України від 29.09.2023 № 1569 о/с дск ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції з 02 жовтня 2023 року, з виплатою компенсації за невикористані 06 діб щорічної чергової основної оплачуваної відпустки за фактично відпрацьований час у 2023 році та 15 діб додаткової оплачуваної відпустки за 2023 рік.

Кошти за визначену у наказі НПУ компенсацію невикористаних відпусток (з урахуванням податків і зборів) були перераховані 10 жовтня 2023 року на картковий рахунок ОСОБА_1 у сумі 34306,18 грн.

Відповідно до відповіді Департаменту кадрового забезпечення Національної поліції України від 07.12.2023 на адвокатські запити № 918, № 919 та №921, ОСОБА_1 щорічну основну оплачувану відпустку за 2015 рік (3 доби за фактично відпрацьований час) не використав, щорічні основні та додаткові оплачувані відпустки за 2016, 2017, 2018, 2019, 2020 та 2021 роки використав у повному обсязі, щорічну основну (30 діб) та додаткову (15 діб) оплачувані відпустки за 2022 рік не використав, щорічну основну оплачувану відпустку за 2023 рік використав у кількості 14 діб.

У відповіді Департаменту кадрового забезпечення Національної поліції України від 07.12.2023 на адвокатські запити № 918, № 919 та №921 зазначено, що компенсація за невикористану відпустку позивачу була виплачена при звільненні лише за 2023 рік, а компенсація за невикористані дні щорічної основної оплачуваної відпустки за 2015 рік (3 доби за фактично відпрацьований час), щорічну основну (30 діб) та додаткову (15 діб) оплачувані відпустки за 2022 рік не виплачувалась.

Вважаючи, що Національною поліцією України при звільненні ОСОБА_1 02 жовтня 2023 року протиправно не здійснено виплату грошової компенсації за невикористані відпустки за попередні роки, а саме за 2015 рік (3 доби), за 2022 рік (45 діб), в загальній кількості 48 діб, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд застосовує такі норми права.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, врегульовано Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року № 580-VIII (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №580-VIII).

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону 580-VIII, служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

До основних завдань, які покладені на поліцію віднесено: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги (ст. 2 ЗУ Про Національну поліцію).

Рішенням Конституційного суду України від 07.05.2002 за №8-рп/2002 (справа щодо підвідомчості актів про призначення або звільнення посадових осіб) визначено, що при розгляді та вирішенні конкретних справ, пов`язаних із спорами щодо проходження публічної служби, адміністративний суд, встановивши відсутність у спеціальних нормативно-правових актах положень, якими врегульовано спірні правовідносини, у якому визначені основні трудові права працівників.

Правова позиція щодо пріоритету застосування норм спеціального законодавства до відносин щодо проходження служби в поліції, сформована Верховним Судом у постановах від 28.11.2018 (справа №820/6677/16) та від 30.09.2020 (справа №640/20160/18) і на даний час Верховний Суд від цієї позиції не відступав.

Таким чином, трудове законодавство підлягає застосуванню виключно у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини.

Законом від 15.03.2022 №2123-IX "Про внесення змін до законів України "Про Національну поліцію" та "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану, який набрав чинності з 01.05.2022 внесені зміни до Закону №580-VIII, зокрема і до статті 60 Закону №580-VIII, а саме встановлено, що "Відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції".

Відтак, Законом від 15.03.2022 №2123-IX статтю 60 Закону №580-VIII викладено в новій редакції.

Тобто, що зміни в спеціальному законодавстві з питань проходження служби в поліції, що відбулися з 01.05.2022, виключають можливість субсидіарного застосування загальних норм трудового законодавства та інших загальних законів до регулювання порядку проходження та припинення служби поліцейськими на умовах та порядку, що встановлені Законом №580-VIII.

Подібна правова позиція сформульована та викладена Верховним Судом у постанові від 25.05.2023 у справі №620/3663/19, в якій Верховний Суд відступив від раніше сформованої практики Верховного Суду щодо субсидіарного застосування загальних норм трудового законодавства, та сформував новий висновок про неможливість такого застосування після змін в спеціальному законодавстві з питань проходження служби в поліції, що набули чинності з 01.05.2022 на підставі Закону №2123-IX, а саме: "п.55. Таким чином, оскільки після 01.05.2022 законодавчо врегульовані спірні питання щодо вступу, проходження та припинення служби в поліції, то відсутні обґрунтовані підстави й доцільність відступати від висновку щодо застосування відповідних норм Закону №580-VIII та формулювати інший висновок щодо застосування цих норм, які після вказаної дати не підлягатимуть застосуванню в судовій практиці до правовідносин, аналогічних тим, які виникли в цій справі".

Оскільки спірне питання фактично стосується розрахунку з поліцейським при припиненні ним служби в поліції, позиція Верховного Суду у цій справі №620/3663/19 є релевантною і щодо цієї справи.

Водночас суд зазначає, що порядок надання, обчислення тривалості основних та додаткових відпусток урегульований нормами спеціального Закону №580-VIII, що окремо є самостійною підставою для виключення практики субсидіарного застосування до відносин проходження та припинення служби в поліції, загальних норм трудового законодавства.

Згідно з ч.1 ст.17 Закону №580-VIII, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до статті 92 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейським надаються щорічні чергові оплачувані відпустки в порядку та тривалістю, визначених цим Законом. Поліцейському надаються також додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) та інші види відпусток відповідно до законодавства про відпустки.

Статтею 93 Закону №580-VІІІ встановлено обчислення тривалості відпусток поліцейських. Так, поліцейським дозволяється, за бажанням, використовувати відпустку частинами. Чергова відпустка надається поліцейському, як правило, до кінця календарного року. Поліцейським у рік звільнення за власним бажанням, за віком, через хворобу чи скорочення штату в році звільнення, за їх бажанням, надається чергова відпустка, тривалість якої обчислюється пропорційно з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожний повний місяць служби в році звільнення. За невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 94 Закону №580-VІІІ порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Відповідно до статті 94 Закону України №580-VІІІ та постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року №260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання.

Пунктом 8 розділу ІІІ Порядку №260 передбачено, що за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до чинного законодавства. Виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства, на день звільнення із служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення.

Таким чином, відповідно до вимог Закону №580-VІІІ та Порядку №260, які є спеціальним законодавством та підлягають застосуванню при вирішенні спорів з приводу порядку та умов грошового забезпечення поліцейських та надання їм відпустки, грошова компенсація за невикористану відпустку виплачується у випадку її невикористання у році звільнення. Грошова компенсація за невикористані відпустки за попередні роки не передбачена, а встановлено правило надання чергової відпустки поліцейському до кінця календарного року.

Очевидно, що спеціальний Закон №580-VІІІ не містить інших умов виплати грошової компенсації за невикористані поліцейським відпустки при звільненні зі служби в поліції, ніж виплата грошової компенсації лише за невикористану у році звільнення відпустку.

Додатково вищевказане підтверджується і п.10 Порядку підготовки та видання наказів проходження служби в поліції, затвердженого наказом МВС України від 23.11.2016 №1235, до якого відсилає ч.5 ст. 57 Закону України "Про Національну поліцію", яким встановлено, що у випадку видання наказу про звільнення працівника зі служби в поліції в наказі про звільнення зазначаються стаж служби в поліції, вислуга років для призначення пенсії (у тому числі на пільгових умовах), необхідність виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції та стаж в поліції для її виплати.

Отже, вказані положення Закону №580-VІІІ, Порядку №260 та Порядку №1235 утворюють певну "правову процедуру", дотримання якої є обов`язком суб`єкта владних повноважень, зобов`язаного діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, встановлений законом.

Аналогічних висновків дійшов Верховний суд у справах №820/5122/17 від 07.08.2019 та №808/2122/18, від 31.03.2020, а саме про відсутність протиправної бездіяльності щодо виплати компенсації за невикористану відпустку за попередні роки, у зв`язку з відсутністю такого обов`язку, передбаченого спеціальним законодавством.

У постанові від 09.09.2020 по справі №260/91/19 Верховний Суд зазначив, що необхідність відступу від висновку, викладеного в раніше ухваленій постанові Верховного Суду має виникати з певних визначених об`єктивних причин і такі причини повинні бути чітко визначені та аргументовані.

Таким чином, оскільки після 01.05.2022 Законом №2123-IX внесені зміни до статті 60 Закону №580-VІІІ щодо порядку врегулювання умов проходження та припинення служби в поліції виключно Законом №580-VІІІ, виникли передумови для незастосування як нерелевантної з 01.05.2022 судової практики, у т. ч. і Верховного Суду, в якій суди здійснювали субсидіарне застосування у подібних правовідносинах загальних норм трудового права та повернення до первинних висновків Верховного Суду в аналогічних правовідносинах, зокрема у згаданих справах №808/2122/18, №820/5122/17, у яких Верховним Судом зроблено висновок, що "відповідно до вимог Закону №580-VІІІ та порядку №260, які є спеціальним законодавством та підлягають застосуванню при вирішенні спорів з приводу порядку та умов грошового забезпечення поліцейських та надання їм відпустки, невикористання у році звільнення. Грошова компенсація за невикористані відпустки за попередні роки не передбачена, а встановлено правило надання чергової відпустки поліцейському до кінця календарного року".

Як встановлено судом, Наказом НПУ від 29.09.2023 № 1569 о/с дск ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за пунктом 7 (за власним бажанням) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» з посади головного оперуповноваженого відділу забезпечення діяльності в Східному регіоні (м. Харків) Департаменту забезпечення діяльності, пов`язаної з небезпечними матеріалами з 02.10.2023. Відповідно до наказу НПУ від 29.09.2023 № 1569 о/с позивача звільнено зі служби в поліції з 02.10.2023 з виплатою компенсації за невикористані 06 діб щорічної основної оплачуваної відпустки за фактично відпрацьований час у 2023 році та 15 діб додаткової оплачуваної відпустки за 2023 рік.

Відповідно до пункту 12 частини 1 статті 12 Закону України про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, учасникам бойових дій надається пільга - додаткова відпустка зі збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік. Аналогічна норма визначена приписами статті 16-2 Закону України "Про відпустки", відповідно до якої учасникам бойових дій надається додаткова відпустка із збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів на рік.

Водночас, згідно з абзацом 3 частини 3 статті 2 Закону України "Про відпустки", заборонено заміну відпустки грошовою компенсацією, крім випадків, передбачених статтею 24 цього Закону, а саме у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину-особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

Отже, законодавством не передбачені умови та підстави виплати поліцейському грошової компенсації за невикористані дні щорічних чергових відпусток не у році звільнення зі служби в поліції та за не одержані додаткові відпустки.

Таким чином, оскільки позивач звільнений зі служби в поліції у жовтні 2023 року, відповідачем правомірно нарахована і виплачена позивачу грошова компенсація за дні невикористаних ним відпусток у році звільнення зі служби в поліції, а отже відповідач у спірних правовідносинах діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені спеціальним Законом №580-VІІІ, відповідної до процедури, встановленої Порядком №260 та Порядком №1235.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Національної поліції України (вул. Богомольця Академіка, 10,м. Київ,01024, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі виготовлено 04 березня 2024 року.

Суддя Олексій КОТЕНЬОВ