Справа № 400/13515/23
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2024-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2024 р. № 400/13515/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Гордієнко Т. О. розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачаГоловного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, пл. Соборна, 3, м. Слов`янськ, Краматорський район, Донецька область, 84122, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008,
провизнання протиправним та скасування рішення від 26.09.2023 року №75; зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про:

1) визнання протиправним та скасування рішення від 26.09.2023 № 75 про відмову в призначенні пенсії за віком;

2) зобов`язання зарахувати до страхового стажу періоди трудової діяльності всього 2 роки 11 місяців 01 день, а саме:

- з 21.05.1985 по 07.12.1985 в радгоспі «Раздольненський»;

- з 12.02.1986 по 25.06.1986 в Новосибірській птахофабриці;

- з 04.08.1986 по 09.09.1987 у колгоспі «Восход»;

- з 01.06.1993 по 25.04.1994 в МПП «Буський»;

3) зобов`язання зарахувати до страхового стажу періоди трудової діяльності всього 01 рік 05 місяців 14 днів, а саме:

- з 22.05.2006 по 31.12.2006 згідно запису № 41, № 43 трудової книжки від 05.07.1980 (вкладиш АХ533615) всього 00 років 07 місяців 10 днів;

- з 14.11.1988 по 01.03.1989 згідно запису № 1, № 2 трудової книжки серія НОМЕР_1 всього 00 років 03 місяці 16 днів;

- з 22.02.1988 по 09.09.1988 згідно запису № 16 трудової книжки б/н від 05.07.1980, всього 00 років 06 місяців 18 днів;

4) зобов`язання призначити та виплатити пенсію за віком, починаючи з 19.09.2023 року.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що відповідач протиправно відмовив у призначенні пенсії за віком.

Відповідачі надали відзив на позов, просив відмовити у задоволенні позову, оскільки у позивача відсутній необхідний страховий стаж для призначення пенсії за віком.

Відповідно до ч.1 ст. 263 КАС України, суд розглядає справу в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідив докази, суд дійшов висновку:

Позивач, 13.09.1963 р.н., 19.09.2023 звернувся до ГУ ПФУ в Миколаївській області про призначення пенсії за віком.

За принципом екстериторіальності заяву позивача розглянуто ГУ ПФУ в Донецькій області.

26.09.2023 ГУ ПФУ в Донецькій області прийнято рішення № 75, яким відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком.

У рішенні зазначено, що заявник надав сканкопії оригіналів документів: паспорта, ідентифікаційного коду, трудових книжок, військового квитка, довідки про проходження військової служби, диплому.

Згідно наданих документів та індивідуальних відомостей страховий стаж заявника на дату звернення становить 26 років 06 місяців 01 день, що є недостатнім для призначення пенсії за віком.

До страхового стажу не зараховані:

- період роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 в колгоспі «Восход» з 04.08.1986 по 09.09.1987, оскільки в трудовій книжці не зазначені номера та дати документів, на підставі яких внесені дані про встановлений та вироблений мінімум, довідки про встановлений мінімум та кількість відпрацьованих трудоднів з колгоспу заявником не надано. Для зарахування вищезазначеного періоду необхідно надати довідку про встановлений мінімум та кількість відпрацьованих трудоднів;

- періоди роботи згідно трудової книжки б/н від 05.07.1980 з 21.05.1985 по 07.12.1985 в радгоспі «Раздольненський», оскільки запис про звільнення завірено печаткою, непридатною для читання, з 12.02.1986 по 25.06.1986 в Новосибірській птахофабриці, оскільки в даті прийому на роботу та в даті наказу мається виправлення, яке не завірене належним чином, з 01.06.1993 по 25.04.1994 в МПП «Буський», оскільки в даті наказу на прийом та даті наказу на звільнення мається виправлення, яке не завірене належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (ч. 1 ст. 24 Закону № 1058).

Згідно ч. 2, 4 ст. 24 Закону № 1058, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 62 Закону № 1788-ХІІ визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На реалізацію вказаної норми Закону № 1788-ХІІ Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 № 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" затвердив Порядок № 637.

У пунктах 1 та 2 Порядку №637 зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств та організацій. У довідці повинно бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, та результати проведення атестації робочих місць на підприємстві.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що законодавством України встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 09.12.2021 по справі № 439/571/17.

На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретній посаді, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі №687/975/17.

Окрім того, Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а (провадження № К/9901/2310/18) висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 04.07.2023 по справі № 580/4012/19.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Тому відповідач протиправно не зарахував періоди роботи позивача:

- з 21.05.1985 по 07.12.1985 в радгоспі «Раздольненський»;

- з 12.02.1986 по 25.06.1986 в Новосибірській птахофабриці.

Щодо зарахування до страхового стажу позивача з 01.06.1993 по 25.04.1994 в МПП «Буський» суд зазначає наступне.

Позивач до позову надав трудову книжку від 05.07.1980 року та трудову книжку НОМЕР_1 від 14.11.1988.

У трудовій книжці від 05.07.1980 року міститься запис про прийняття позивача на роботу до МПП «Буський» 01.06.1993 року, звільнено позивача 25.04.1994 року (записи 24- 25, арк. трудової книжки 22-23). В даті наказу на прийом та даті наказу на звільнення мається виправлення, яке не завірене належним чином

У трудовій книжці НОМЕР_1 від 14.11.1988 на аркушах 4-5 містяться записи 3-4 про прийняття позивача на роботу до МКП «Буський» 01.06.1993, та про звільнення 04.01.1994

Записи № 3, 4 у трудовій книжці НОМЕР_1 від 14.11.1988 на аркушах 4-5 виправлень не містять.

Тому суд вважає за можливе зарахувати період роботи в МКП «Буський» з 01.06.1993 року по 04.01.1994 року.

Відповідач, ГУ ПФУ в Миколаївській області, у відзиві на позов зазначив, що позивачу не зараховано період роботи з 14.11.1988 по 01.03.1989, оскільки при зверненні з заявою про призначення пенсії трудова книжка НОМЕР_1 позивачем не надавалась.

Зважаючи на викладені вище обставини суд вважає доведеним твердження відповідача про ненадання позивачем при зверненні з заявою про призначення пенсії трудової книжки НОМЕР_1 .

У трудовій книжці від 05.07.1980 містяться запис № 17 прийняття 26.09.1988 позивача в Раздольненське АГП водієм 3 класу, та запис № 18 про звільнення 14.11.1988 позивача.

Крім того, згідно форми РС-право позивачу зараховано період роботи з 26.09.1988 по 14.11.1988.

Суд надає рішенню відповідача оцінку ретроспективно.

Матеріали справи не містять доказів надання відповідачем при зверненні із заявою про призначення пенсії трудової книжки НОМЕР_1 .

Тому позовні вимоги щодо зарахування страхового стажу за період з 14.11.1988 по 01.03.1989 задоволенню не підлягають.

Також відповідач протиправно не зарахував період роботи позивача з 04.08.1986 по 09.09.1987 у колгоспі «Восход», оскільки в трудовій книжці колгоспника НОМЕР_2 (арк. 18-19 трудової книжки) зазначено, що у 1986 прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі у господарстві становить 114 людиноднів, позивачем виконано річний мінімум трудової участі у господарстві 114 людиноднів, у 1987 році мінімум становив 211, виконано позивачем 230.

У відзиві на позов ГУ ПФУ в Донецькій області зазначило, що період навчання в автошколі на курсах водіння з 22.02.1988 по 09.09.1988 оформлені некоректно, а будь-яких уточнюючих матеріалів до Управління не надходило, тому відсутні підстави для зарахування зазначеного періоду до страхового стажу.

У трудовій книжці позивача від 05.07.1980 наявний запис № 16 про навчання в Євпаторійській автошколі на курсах водіїв 3 класу в період з 22.02.1988 по 09.09.1988, про що видано свідоцтво НОМЕР_3 від 09.09.1988.

Відповідачем, ГУ ПФУ в Миколаївській області, до відзиву надано розписку-повідомлення про надання позивачем до заяви про призначення пенсії 2 дипломів, одним із яких зазначено А020782.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України "Про професійно-технічну освіту", час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Тому відповідач повинен зарахувати вказаний період навчання в автошколі до страхового стажу позивача.

Стосовно незарахування періоду роботи позивача з 22.05.2006 по 31.12.2006 суд зазначає наступне.

Відповідач, ГУ ПФУ в Миколаївській області, до відзиву надало відомості з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо позивача, відповідно до яких позивач про працював у травні 2006 року 10 днів, та протягом червня 2006-грудня 2006 у КП «Торгово-сервісний дім», та отримував заробітну плату, проте відповідно до Реєстру, роботодавець не сплачував за позивача страхові внески.

Період роботи позивача у КП «Торгово-сервісний дім» з 22.05.2006 по 31.12.2006 підтверджується і записами у трудовій книжці.

Статтею 8 Закону України № 1058-VI "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 20 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" - страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі. Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Частиною 1 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 3 статті 20 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що у разі ухилення страхувальника чи його посадових осіб від надання територіальному органу Пенсійного фонду звітності чи інших документів про сплату страхових внесків страхові внески обчислюються територіальним органом Пенсійного фонду в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, за непрямим методом виходячи з оцінки валового доходу та витрат страхувальника, кількості осіб, які перебувають з ним у трудових відносинах, обсягу виробленої (реалізованої) продукції (послуг), суми сплачених ним податків, інших обов`язкових платежів, передбачених законодавством.

Відповідно до ч.10 ст. 20 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" - якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Невнесення страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування відбулось не з вини позивача.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що несплата Комунальним підприємством Торгово-сервісний дім за позивача страхових внесків не може бути підставою для незарахування до страхового стажу періоду роботи, оскільки відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, в якому працює застрахована особа.

Внаслідок невиконання Торгово-сервісний дім обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за спірний період на вказаних підприємствах, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Верховного суду від 24.05.2018 року по справі № 490/12392/16-а, від 23.03.2020 по справі № 535/1031/16-а.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, відповідач протиправно відмовив у зарахуванні зазначеного періоду роботи позивача до страхового стажу.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тому позов належить задовольнити частково.

Суд відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України, для захисту прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати ГУ ПФУ в Миколаївській області зарахувати до страхового стажу позивача періоди роботи позивача:

- з 21.05.1985 по 07.12.1985 в радгоспі «Раздольненський»;

- з 12.02.1986 по 25.06.1986 в Новосибірській птахофабриці;

- з 04.08.1986 по 09.09.1987 у колгоспі «Восход»;

- з 22.02.1988 по 09.09.1988 період навчання в Євпаторійській автошколі;

- з 01.06.1993 по 04.01.1994 в МПП «Буський»;

- з 22.05.2006 по 31.12.2006 в КП «Торгово-сервісний дім»,

та повторно розглянути заяву позивача від 19.09.2023 року про призначення йому пенсії за віком.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України та належить повернути позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача ГУ ПФУ у Донецькій області, оскільки спірне рішення прийнято саме ним.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, 3, м. Слов`янськ, Краматорський район, Донецька область, 84122, ідентифікаційний код 13486010) задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення від 26.09.2023 року № 75.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до страхового стажу позивача періоди роботи позивача:

- з 21.05.1985 по 07.12.1985 в радгоспі «Раздольненський»;

- з 12.02.1986 по 25.06.1986 в Новосибірській птахофабриці;

- з 04.08.1986 по 09.09.1987 у колгоспі «Восход»;

- з 22.02.1988 по 09.09.1988 період навчання в Євпаторійській автошколі;

- з 01.06.1993 по 04.01.1994 в МПП «Буський»;

- з 22.05.2006 по 31.12.2006 в КП «Торгово-сервісний дім».

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) від 19.09.2023 року про призначення пенсії за віком.

5. В решті позову відмовити.

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, 3, м. Слов`янськ, Краматорський район, Донецька область, 84122, ідентифікаційний код 13486010) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір у сумі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 коп.), сплачений квитанцією № від 25.10.2023 року.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду - 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження - 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України.

Суддя Т. О. Гордієнко