Справа № 160/20077/23
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2024-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

05 березня 2024 року м. Дніпросправа № 160/20077/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-дповідача: Шальєвої В.А.,

суддів: Чередниченка В.Є., Іванова С.М.,

перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу Тернопільської митниці на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.10.2023 в адміністративній справі № 160/20077/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мототехімпорт» до Тернопільської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.10.2023 в адміністративній справі № 160/20077/23 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Мототехімпорт» до Тернопільської митниці про визнання протиправним та скасування рішення задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, 09.02.2024 Тернопільська митниця звернулась з апеляційною скаргою до Третього апеляційного адміністративного суду.

Ухвалою суду від 20.02.2024 апеляційну скаргу Тернопільської митниці залишено без руху, запропоновано апелянту протягом десяти днів з моменту отримання цієї ухвали усунути недоліки апеляційної скарги шляхом надання:

- клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин такого пропуску та наданням відповідних підтверджуючих доказів, за наявності;

- належних доказів сплати судового збору за подачу апеляційної скарги.

04.03.2024 до апеляційного суду надійшли сформовані 01.03.2024 Тернопільською митницею в системі «Електронний суд»:

- заява про поновлення строку на апеляційне оскарження;

- клопотання про відстрочення / розстрочення / зменшення / звільнення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.10.2023 у справі № 160/20077/23.

В обгрунтування клопотання апелянт зазначає, що положенням про Тернопільську митницю, затвердженим наказом Державної митної служби України від 29.10.2020 № 489, визначено, що митниця утримується виключно за рахунок коштів державного бюджету, передбачених на утримання Держмитслужби; видатки на сплату судового збору Тернопільською митницею повинні здійснюватись за кодом економічної класифікації видатків (КЕКВ) 2800 «Інші поточні видатки»; згідно із інформацією, наданою відділом фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Тернопільської митниці, станом на даний час у Тернопільській митниці відсутні грошові кошти для сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.10.2023 у справі № 160/20077/23 в сумі 3220,80 грн за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки», що підтверджується випискою за рахунками від 29.02.2024; у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації в Україні введений та триває воєнний стан; в умовах воєнного стану в Україні, з метою забезпечення всім необхідним в першу чергу Збройних Сил України, Міністерством фінансів України зменшується фінансування видатків органів державної влади, в тому числі і Державної митної служби України, зокрема, і за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки»; на даний час головним розпорядником бюджетних коштів, Державною митною службою України, здійснюються вичерпні заходи щодо фактичного виділення Тернопільській митниці грошових коштів для сплати судового збору за кодом економічної класифікації видатків 2800 «Інші поточні видатки» відповідно до затвердженого кошторису та плану асигнувань на 2024 рік; однак, станом на сьогоднішній день Тернопільській митниці ще не виділені грошові кошти для сплати судового збору за кодом економічної класифікації видатків 2800 «Інші поточні видатки»; між тим, справа № 160/20077/23 має важливе значення для Тернопільської митниці з метою формування судової практики у спірному питанні (або - розгляд справи може вплинути на формування Державного бюджету України).

При розгляді та вирішенні вказаного клопотання суд враховує наступне.

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Частиною другою статті 132 КАС України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до статей 1 та 2 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом; судовий збір включається до складу судових витрат; платники судового збору - це громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення.

Таким чином, судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

У частині другій статті 8 Закону України «Про судовий збір» вказано, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Враховуючи наведене та беручи до уваги суб`єктний склад учасників цієї справи, а також предмет спору, заявник апеляційної скарги не є суб`єктом, на якого в даному випадку розповсюджується дія законодавства щодо зменшення розміру судового збору, звільнення від його сплати, відстрочення або розстрочення його сплати.

Суд також виходить з того, що саме на заявника покладається обов`язок щодо доведення фактів відповідно до його прохання про відстрочення / розстрочення / зменшення / звільнення від сплати судового збору; обов`язок сплатити судовий збір, встановлений відповідно до закону, має законну мету, а тому, за загальним правилом, не визнається судом непропорційним чи накладеним свавільно; застосовані згідно із законом процесуальні обмеження у формі обов`язку сплатити судовий збір, за загальним правилом, не зменшують для заявника можливості доступу до суду та не ускладнюють йому цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.

При прийнятті таких висновків суд враховує положення пункту 1 частини другої статті 129 Конституції України, згідно з яким однією із основних засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. У зв`язку із цим обставини, пов`язані з небажанням сторони сплатити судовий збір, у тому числі, обставини, пов`язані з фінансуванням суб`єкта владних повноважень з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати.

З урахуванням вищенаведеного суд прийшов до висновку, що підстави для задоволення клопотання про відстрочення / розстрочення / зменшення / звільнення сплати судового збору відсутні.

Отже, станом на 05.03.2024 Тернопільською митницею недоліки апеляційної скарги не усунуто, скаржником не надано належних доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини другої статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України встановлено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Приймаючи до уваги, що Тернопільською митницею у наданий строк недоліки апеляційної скарги не усунуто, апеляційна скарга підлягає поверненню скаржнику.

Керуючись статтями 132, 133, 169, 296, 298 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Тернопільської митниці про відстрочення / розстрочення / зменшення / звільнення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.10.2023 у справі № 160/20077/23 відмовити.

Апеляційну скаргу Тернопільської митниці на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.10.2023 в адміністративній справі № 160/20077/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мототехімпорт» до Тернопільської митниці про визнання протиправним та скасування рішення повернути скаржнику.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги у строк, визначений статтею 329 КАС України.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов