Справа № 460/11841/23
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2024-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 рокуЛьвівСправа № 460/11841/23 пров. № А/857/22448/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Глушка І.В., Довгої О.І.,

при секретарі судового засідання: Пославському Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2023 року (суддя Зозуля Д.П., ухвалене в м.Рівне о 10:37, повний текст складено 08.11.2023) у справі № 460/11841/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

15.05.2023 року ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування наказів № 124 від 31.03.2023 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника УСР в Рівненській області та № 202 о/с від 12.04.2023, поновлення на службі в Національній поліції на посаді заступника начальника 1-го відділу (боротьби з організованими групами та злочинними організаціями) Управління стратегічних розслідувань в Рівненській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України з 13.04.2023, стягнення грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2023 року в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, його оскаржив позивач ОСОБА_1 подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, та з наведених в ній підстав, покликаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції від 01.11.2023 року та постановити нове, яким позов задовольнити.

В обгрунтування апеляційної скарги, зокрема, зазначає, що суд першої інстанції не врахував того, що службове розслідування, призначене наказом УСР в Рівненській області від 15.03.2023 року № 29 призначалось за фактом отримання ОСОБА_1 тілесних ушкоджень, в ході події, яка мала місце 15.03.2023 року, проте в ході службового розслідування комісія, яка його проводила не встановила хто наніс тілесні ушкодження майору поліції ОСОБА_1 , не вствановила осіб, які нанесли тілесні ушкодження працівнику поліції, якого ступеня тяжкості отримав майор поліції ОСОБА_1 та інші обставини, з приводу яких призначалось службове розслідування, а відтак суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що мета службового розслідування досягнута. Також зазначає, що в оскаржуваному рішенні, суд прийшов до помилкового висновку про порушення позивачем ч.10 ст.46 Закону № 580-VII, відповідно до якого поліцейський зобовязаний у письмовій формі повідямляти свого керівника про застосування вогнепальної зброї, а також негайно повідомити свого керівника про активне застосування вогнепальної зброї, який у свою чергу зобовязаний поінформувати центральний орган управління поліції та відповідного прокурора, так як його керівник був присутній безпосередньо на місці події, яка мала місце 15.03.2023 року про що зазначено у висновку службового розслідування. Апелянт вказує, що суд прийшов до помилкогового висновку про те, що позивач перебував на службі цілодобово і щоденно, у звязку з введенням воєнного стану, покликаючись на наказ Головного управління Національної поліції в Рівненській області № 354 від 23.02.2022 року та наказ Національної поліції України №124 від 14.02.2022 року «Про переведення особового складу та посилений варіант службової діяльності».

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу не погоджується з доводами апелянта, вважає їх необгрунтованими, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

В судовому засіданні апелянт та його представник надали пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просили скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив проти апеляційної скарги, вважав оскаржуване рішення законним та просив залишити його без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції ОСОБА_1 перебував на службі в органах внутрішніх справ з 01.08.2003 року по 06.11.2015 року, а в органах національної поліції з 07.11.2015 року, на посаді заступника начальника 1-го відділу (боротьби з організованими злочинними групами та злочинними організаціями) Управління стратегічних розслідувань в Рівненській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України з 10.06.2022 року; має спеціальне звання майор поліції.

Як вбачається з матеріалів справи 15.03.2023 року близько 01:00 год. за адресою Рівненська область, Рівненський район, с. Шпанів, вул. Комплекс будівель споруд, № 8 (АЗС UPG (магазин кафе)) на прилеглій території АЗС сталася подія за участю майора поліції ОСОБА_1 , заступника начальника 1-го відділу (боротьби з організованими злочинними групами та злочинними організаціями) Управління стратегічних розслідувань в Рівненській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, який перебував поза службою, без однострою поліцейського та вогнепальної зброї. У останнього з невідомими особами виник словесний конфлікт та штовханина на території АЗС UPG, в результаті чого, ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження.

Вказані обставини відображені у долученому до матеріалів справи рапорті №1799/55/116/01-2023 від 15.03.2022 року начальника 8-го відділу (забезпечення діяльності) Управління стратегічних розслідувань в Рівненській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України Галини Павлюк.

Також вищезазначеним рапортом №1799/55/116/01-2023 від 15.03.2022 року та листом Рівненського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України № 534/42-17/01-23 від 15.03.2023 зауважено про необхідність проведення службового розслідування за фактом вказаної події.

В подальшому, наказом начальника Управління стратегічних розслідувань в Рівненській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України № 29 від 15.03.2023 року Про призначення та проведення службового розслідування з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вищевказаної події було призначено службове розслідування.

Як вбачається з матеріалів справи, під час проведення службового розслідування, відібрано пояснення у капітана поліції ОСОБА_2 , командира роти № 2 батальйону УПП в Рівненській області ДПП, в яких зазначено, що 15.03.2023 року він ніс службу в складі автопатруля АЗОВ-151 спільно з лейтенантом поліції ОСОБА_3 . При прибутті на місце виклику він побачив чоловіка в чорній куртці із зображенням черепа на спині, який поводив себе зухвало, неодноразово висловлювався в бік працівників УПО нецензурною лайкою, кричав та намагався спровокувати конфлікт з працівниками поліції. Вказаний чоловік представився працівником УСР після чого показав службове посвідчення. За зовнішніми ознаками ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, а саме мав запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. На момент перебування за місцем виклику ОСОБА_1 медичної допомоги не потребував. Вказані пояснення також були підтверджені свідком ОСОБА_2 у ході судового розгляду в суді першої інстанції.

Також, аналогічні за змістом пояснення надала у ході службового розслідування капрал поліції ОСОБА_4 , поліцейський взводу № 1 роти № 2 батальйону УПП в Рівненській області ДПП.

Як зазначено судом першої інстанції, у ході судового засідання в суді першої інстанції свідок ОСОБА_5 , показала, що підтвердити стан алкогольного сп`яніння саме ОСОБА_1 не може оскільки його товариш та жінки, які стояли біля позивача були, у нетверезому стані та мали запах алкоголю з порожнини рота. Порушення координації рухів та мови пов`язує із отриманими травмами голови. Разом з тим, вказала, що ОСОБА_1 поводив себе зухвало, неодноразово висловлювався в бік працівників УПО та військового, який зробив зауваження щодо його поведінки, нецензурною лайкою, кричав та намагався спровокувати конфлікт з вказаними особами. На момент перебування за місцем виклику ОСОБА_1 від медичної допомоги відмовився.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що надаючи правову оцінку поясненням працівників поліції, що прибули на місце події, а саме: поліцейського-водія взводу реагування батальйону УПО в Рівненській області старшого сержанта поліції ОСОБА_6 , поліцейського взводу реагування батальйону УПО в Рівненській області сержанта поліції ОСОБА_7 , суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідно до змісту вказаних пояснень, вищезазначені особи були безпосередніми свідками події, та пояснили, що при прибутті на місце виклику вони побачили групу людей (двоє чоловіків та двоє жінок), серед яких був чоловік в чорній куртці із зображенням черепа на спині, який поводив себе зухвало, неодноразово висловлювався в бік старшого сержанта поліції ОСОБА_6 нецензурною лайкою, кричав та намагався спровокувати конфлікт з працівником поліції. Вказаний чоловік представився працівником УСР після чого показав службове посвідчення. За зовнішніми ознаками ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, а саме мав запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. На момент перебування за місцем виклику ОСОБА_1 медичної допомоги не потребував.

Також відповідно до службової характеристики за період служби в УСР в Рівненській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції на посаді заступника начальника 1-го відділу майор поліції ОСОБА_1 зарекомендував себе посередньо. Функціональні обов`язки виконує не завжди сумлінно та якісно. Інколи своєчасно не виконує поставлені вказівки керівництва управління. У роботі не завжди проявляє належну ініціативу та наполегливість. Допускає випадки халатного ставлення до своїх службових обов`язків. Потребує постійного контролю за якістю виконання вказівок. Іноді не додержується вимог дисципліни, допускає дисциплінарні порушення. Вимогливий до себе та оточуючих, однак вимогливість проявляється в грубій формі. Наказом начальника УСР в Рівненській області від 11.01.2023 № 2, майору поліції ОСОБА_1 оголошено догану за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у неприбутті на оперативну нараду у визначений керівництвом УСР в Рівненській області час і не інформуванні про цей факт у встановленому порядку керівництво управління.

Як вбачається з матеріалів справи, в межах службового розслідування були відібрані пояснення безпосередньо у позивача ОСОБА_1 , відповідно до яких 15.03.2023 року близько 00:00 год. позивач приїхав за адресою: АДРЕСА_1 (АЗС UPG (магазин кафе)) у зв`язку із необхідністю поспілкуватися із його знайомим на ім`я ОСОБА_8 . Під час спілкування в приміщенні АЗС за столиком навпроти відпочивала компанія молодих людей (як позивач зробив висновок вони могли бути неповнолітніми). В подальшому дані особи почали чіплятися до ОСОБА_1 та його співрозмовника, висловлювати в їх сторону погрози та нецензурну лайку. Спочатку позивач на вказані заходи уваги не реагував, але коли молодь почала розпивати якісь напої, можливо алкогольні, ОСОБА_1 зробив для них зауваження, на що молоді люди не відреагували та продовжували висловлювати непристойності в сторону позивача та його співрозмовника. Тоді ОСОБА_1 зателефонував до поліції на лінію 102 та повідомив, що на АЗС за вказаною адресою здійснюють продаж алкогольних напоїв неповнолітнім. Після цього вказана компанія почала поводитися агресивно по відношенню до ОСОБА_1 , а декілька хлопці запропонували йому вийти на вулицю поговорити. Після того як ОСОБА_1 вийшов із приміщення АЗС невідомі йому молоді люди почали наносити позивачу стусани руками та ногами в голову та по тілу внаслідок чого ОСОБА_1 впав на землю. Після нанесення тілесних ушкоджень молоді люди зникли з території АЗС, а ОСОБА_1 залишився щоб дочекатися приїзду працівників поліції. Внаслідок отриманих травм почувався погано, тому і не повідомив про дану подію безпосереднього керівника. З приводу того, що казав та як висловлювався після отриманих травм чітко пояснити не може, оскільки поморочилась та боліла голова, боліло тіло та перебував у схвильованому стані.

Судом встановлено, що 25.03.2023 дисциплінарною комісією складено висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни майором поліції ОСОБА_1 працівником УСР в Рівненській області, згідно з яким, рекомендовано останнього звільнити зі служби в поліції за порушення службової дисципліни, що виразилося в порушенні пунктів 1, 2, 3 ч. 1 ст. 18 Закону України Про Національну поліцію, підпунктів 1, 2, 3, 6, 7, 11, 13 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, абзаців 3, 7, 8 пункту І розділу ІІ, пунктів 3, 4 розділу ІV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, Присяги поліцейського та посадових інструкцій.

В подальшому, 31.03.2023 Департаментом стратегічних розслідувань Національної поліції України видано наказ № 124 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника УСР в Рівненській області", майора поліції ОСОБА_1 , заступника начальника 1-го відділу (боротьби з організованими злочинними групами та злочинними організаціями) управління стратегічних розслідувань в Рівненській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України звільнено зі служби в поліції за порушення службової дисципліни.

12.04.2023 Департаментом стратегічних розслідувань Національної поліції України видано наказ № 202 о/с "По особовому складу", яким майора поліції ОСОБА_1 , заступника начальника 1-го відділу (боротьби з організованими злочинними групами та злочинними організаціями) управління стратегічних розслідувань в Рівненській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, відповідно до частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII, звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) з 13.04.2023.

Вважаючи звільнення зі служби в поліції протиправним, ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.

Перевіряючи законність та обгрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів зазначає наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII (далі Закон №580-VIII).

Згідно ст.3 Закону №580-VIII, у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст.18 Закону №580-VIII, поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (ч.2 ст.19 Закону №580-VIII).

Як зазначено в п.6 ч.1 ст.77 Закону №580-VIII, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII (далі Дисциплінарний Статут), службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Крім цього, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського:1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Статтею 11 Дисциплінарного Статуту визначено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (ст.12 Дисциплінарного Статуту).

Згідно ст.13 Дисциплінарного Статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Частиною 3 ст. 13 Дисциплінарного Статуту визначено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до ч.1 ст.18 Дисциплінарного статуту, службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

Процедура проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування, визначено Порядком проведення службових розслідувань в Національній поліції України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ від 07.11.2018 № 893 (далі Порядок № 893).

Так, абзацом І пункту І розділу ІІ Порядку № 893 передбачено, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для призначення службового розслідування були повідомлення черговому УСР в Рівненській області від чергового ГУНП в Рівненській області, про те, що на АЗС UPG знаходиться майор поліції ОСОБА_1 , який ймовірно перебуває у нетверезому стані та порушує громадський порядок, та рапорт начальника 8-го відділу (забезпечення діяльності) УСР в Рівненській області Павлюк Т.Г. від 15.03.2023 на ім`я начальника УСР в Рівненській області, яка безпосередньо разом із заступником начальника начальником 1-го відділу УСР в Рівненській області Отрішко Д.О. здійснювала виїзд на місце події, яка відбулася 15.03.2023 за участю ОСОБА_1 .

З врахуванням наведених вище повідомлень та рапорта, з метою дослідження фактів та обставин вчинення позивачем дисциплінарного проступку, наявності чи відсутності дисциплінарного проступку, начальником УСР в Рівненській області видано наказ від 15.03.2023 № 29, яким призначено службове розслідування по факту вчинення дисциплінарного проступку майором поліції ОСОБА_1 .

Як вірно зазначено судом першої інстанції, відповідно до наказу Національної поліції України від 04.10.2018 № 929 Про затвердження переліку посад керівників Національної поліції України та їх повноважень щодо застосування заохочень і дисциплінарних стягнень начальники територіальних (відокремлених) підрозділів міжрегіональних територіальних органів Національної поліції, компетенція яких поширюється на одну чи декілька областей застосовують такі дисциплінарні стягнення як: зауваження, догана та сувора догана.

Відповідно до пунктів 1, 4 Положення про Управління стратегічних розслідувань в Рівненській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, затвердженого наказом Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 06.11.2019 № 17 Управління стратегічних розслідувань в Рівненській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України є структурним (відокремленим) підрозділом Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України та згідно із законодавством України здійснює оперативно-розшукову діяльність. Діяльність управління поширюється на територію Рівненської області.

Відтак, наявність підстав для призначення службового розслідування стали правомірною обставиною для прийняття начальником Управління стратегічних розслідувань в Рівненській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, як керівником структурного (відокремленого) підрозділу діяльність якого поширюється на територію Рівненської області, наказу про призначення службового розслідування, оскільки при призначенні службового розслідування неможливо встановити вид дисциплінарного стягнення до якого буде притягнуто працівника поліції.

Таким чином твердження позивача щодо відсутності повноважень у начальника Управління стратегічних розслідувань в Рівненській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України на призначення службового розслідування щодо ОСОБА_1 є безпідставним та підставно відхилене судом першої інстанції.

Як вбачаєтьсяз матеріалів справи, за результатами вказаного розслідування складено висновок від 25.03.2023, який затверджений 28.03.2023 начальником Управління стратегічних розслідувань в Рівненській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України полковником поліції Б. Подсохою.

За змістом висновку про результати службового розслідування щодо майора поліції ОСОБА_1 , особи, які проводили службове розслідування, прийшли до переконання про вчинення ним дисциплінарного проступку не дотримався положень законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, не утримався від дій, що перешкоджали іншим поліцейським виконувати їх службові обов`язки, а також, які підривали авторитет Національної поліції України, не утримався від висловлювань та дій, що порушували права сторонніх присутніх на місці події цивільних осіб та принижували їх честь і гідність, демонстрував зневагу до честі і гідності поліцейських, які перебували на службі під час виконання службових обов`язків. Поряд з цим, на той час майор поліції ОСОБА_1 зі слів свідків і очевидців, за своїми зовнішніми ознаками, перебував у стані алкогольного сп`яніння (під час спілкування з ним, відчувався сильний різкий запах алкоголю з порожнини рота, він мав нестійку ходу та почервоніння обличчя). До того ж, останній, не контролював свою поведінку, почуття та емоції, поводився нестримано, недоброзичливо, відкрито викликаючи в присутніх там цивільних осіб обурення з приводу його поведінки. Майор поліції ОСОБА_1 намагався вивести з рівноваги присутніх там поліцейських та спровокувати їх на вчинення дій, які б могли дискредитувати їх. Зокрема, після того, як один з поліцейських зробив йому зауваження з приводу його непристойної поведінки, він почав погрожувати йому фізичною розправою, кидатись на нього в бійку, при цьому, його стримували присутні там поліцейські УПП в Рівненській області. Крім того, ОСОБА_1 постійно голосно ображав працівника поліції нецензурною лайкою, що чули як присутні там цивільні особи, так і поліцейські.

З приводу цього, як зазначає суд першої інстанції, наведені обставини підтверджуються показаннями свідків капітана поліції ОСОБА_2 , командира роти № 2 батальйону УПП в Рівненській області, капрала поліції ОСОБА_4 , поліцейської взводу № 1 роти № 2 батальйону УПП в Рівненській області ДПП.

Так, зокрема, з показань свідків судом першої інстанції встановлено, що за своїми зовнішніми ознаками, ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (під час спілкування з ним, відчувався сильний різкий запах алкоголю з порожнини рота, він мав нестійку ходу та почервоніння обличчя). До того ж, останній, не контролював свою поведінку, почуття та емоції, поводився нестримано, недоброзичливо, відкрито викликаючи в присутніх там цивільних осіб обурення з приводу його поведінки. Майор поліції ОСОБА_1 намагався вивести з рівноваги присутніх там поліцейських та спровокувати їх на вчинення дій, які б могли дискредитувати їх. Зокрема, після того, як один з поліцейських зробив йому зауваження з приводу його непристойної поведінки, він почав погрожувати йому фізичною розправою, кидатись на нього в бійку, при цьому, його стримували присутні там поліцейські УПП в Рівненській області. Крім того, ОСОБА_1 постійно голосно ображав працівника поліції нецензурною лайкою, що чули як присутні там цивільні особи, так і поліцейські. Ідентична поведінка позивача була поширена в сторону військового, який випадково опинився на місці події та зробив позивачу зауваження щодо його непристойної поведінки.

Подальші твердження позивача про те, що він не перебував в стані алкогольного сп`яніння, а був у збудженому стані після отриманих тілесних ушкоджень, що підтверджено показаннями свідка ОСОБА_9 , яка, як лікар швидкої медичної допомоги, здійснювала огляд позивача за його викликом десь о 04:00 год. 15.03.2023 та вказала на відсутність запаху алкоголю з порожнини рота, та дані тестування на алкоголь вчинені на приладі LION ALKOLMETER 700 15.03.2023 о 04:11 год. є безпідставними та вірно відхилені судом першої інстанції, оскільки різняться тривалим проміжком часу від фактичного часу події.

Крім того, як встановлено судом першої інстанції, свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 показали, що пропонували та рекомендували для ОСОБА_1 госпіталізацію до медичного закладу у ході якої у позивача міг бути відібраний біоматеріал, що спростував би чи підтвердив би наявність алкогольного сп`яніння, однак позивач наполегливо відмовлявся від госпіталізації, при цьому звертався за медичною допомогою після події до швидкої медичної допомоги та в подальшому до сімейного лікаря.

Також, спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України за № 1413/27858 від 11.11.2015 року (далі Інструкція №1452/735).

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, про відсутність будь-якого іншого нормативно-правового акту, що регулював би порядок виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зокрема осіб, що не перебувають за кермом автотранспортного засобу.

Відтак з врахуванням наведеного, суд першої інстанції вірно вказав, що положення Інструкції №1452/735 застосовуються судом і при визначенні стану алкогольного сп`яніння працівників поліції, що не перебували за кермом.

Згідно розділу III пунктів 15-22 Інструкції №1452/735 встановлено:

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння), видається на підставі акта медичного огляду.

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Усі записи в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повинні бути розбірливими, не допускається формулювання Норма.

Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я.

Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Кожний випадок огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в журналі реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Отже, результати медичного огляду для встановлення факту вживання алкоголю і стану сп`яніння вважаються достовірними за умови, що вони були отримані під час медичного обстеження, поєднаного з лабораторними дослідженнями, результати яких зафіксовані в акті та висновку.

Відтак із листа Комунального підприємства Обласний центр екстренної медичної допомоги та медицини катастроф Рівненської обласної ради від 24.04.2023 № 506 (далі лист № 506) судом першої інстанції вірно встановлено, що службою екстреної допомоги яскраво виражених ознак, які можуть вказати на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не було виявлено, проте факт вживання алкоголю підтвердити або спростувати немає можливості, оскільки служба екстреної медичної допомоги, відповідно до повноважень, не проводить діагностику на стан алкогольного сп`яніння, а відтак, вказаний лист не може розглядатися як доказ не перебування позивача у стані алкогольного сп`яніння.

Також, як вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 та його знайомим було придбано 1 пляшку горілки Немирів (об`єм 0,5 л.), після цього з оплаченим товаром останні сіли за столик всередині зазначеного закладу та почали розпивати куплений спиртний напій, що підтверджується дублікатом фіскального чеку від 14.03.2023 (час 23:48). Час прибуття на місце виклику екстреної медичної допомоги, зазначений в листі № 506 03 год. 36 хв. Враховуючи те, що після того, як позивач вживав алкогольні напої та часом прибуття екстреної медичної допомоги пройшло майже 4 години, а також після події, яка сталась 15.03.2023 о 01:00 за участі ОСОБА_1 яскраво виражених ознак алкогольного сп`яніння могло бути непомітно.

Згідно пункту 1 розділу II Інструкції №1452/735 за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я України та Держспоживстандартом.

Таким чином, перевірка особи на стан сп`яніння може здійснюватися виключно із застосуванням технічних засобів, що містяться в Реєстрі медтехніки та виробів медичного призначення (далі Реєстр), порядок ведення якого затверджений Наказом Міністерства охорони здоров`я України Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру та Порядку видачі Підтвердження про державну реєстрацію, медичної техніки та виробів медичного призначення від 06.02.2008 № 49.

Згідно із результатами пошуку, які наявні в матеріалах справи, апарат Lion Alkolmeter 700 з серійним № 85210 в Реєстрі відсутній.

Також судом першої інстанції вірно зауважено, що від моменту початку вживання ОСОБА_1 алкоголю 14.03.2023 о 24:00, до моменту проведення його тестування на алкоголь 15.03.2023 о 04:11 пройшло більш ніж чотири години, що суттєво вплинуло на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 в момент тестування на алкоголь та, відповідно, на результат такого тестування.

З врахуванням наведеного колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що зазначені обставини (відсутність апарату Lion Alkolmeter 700 в Реєстрі та спливання великого проміжку часу від моменту вживання позивачем алкоголю та проведенням його тестування на алкоголь) як в сукупності так і окремо свідчать про протиправність застосування апарату Lion Alkolmeter 700 з серійним № 85210, та є підставою для обгрунтованих сумнівів щодо придатності такого технічного засобу до експлуатації та достовірності його показань.

Також відповідно до пункту 6 Розділу II Інструкції № 1412/27858 огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, тобто лише на місці події.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів регулюється розділом ІІІ Інструкції № 1412/27858.

Так, пунктами 3 та 4 розділу III Інструкції № 1412/27858 встановлено, що огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

Згідно пунктів 12 та 13 розділу III Інструкції № 1412/27858 предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Таким чином, порядком проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я передбачено проведення лабораторних досліджень лише шляхом дослідження біологічного середовища, а не шляхом застосування спеціальних технічних засобів (алкотестерів).

Також, згідно із пунктами 16 та 22 розділу III Інструкції № 1412/27858 висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, шо знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду. Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, в матеріалах вказаної справи відсутній, передбачений положеннями пункту 16 Інструкції № 1412/27858 висновок та згідно відповіді на адвокатський запит Комунального підприємства Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення Рівненської обласної ради від 26.04.2023 № 1253 Комунальним підприємством Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення Рівненської обласної ради - не надавався.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на протиправність застосування апарату Lion Alkolmeter 700 з серійним № 85210, наявність обґрунтованих сумнівів щодо придатності такого технічного засобу до експлуатації і достовірності його показань та порушення порядку проведення огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я і оформлення його результатів, результат тестування на алкоголь ОСОБА_1 підставно не прийнятий судом першої інстанції до уваги, оскільки вказаний доказ одержаний з порушенням порядку, встановленого законом та не є такими, на підставі якого можна встановити дійсні обставини даної справи, тобто не відповідає критеріям допустимості та достовірності доказів в розумінні КАС України.

Аналізуючи матеріали справи колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що висновком службового розслідування підтверджено вчинення майором поліції ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, який полягає у тому, що за своїми зовнішніми ознаками, позивач перебував у стані алкогольного сп`яніння (під час спілкування з ним, відчувався сильний різкий запах алкоголю з порожнини рота, він мав нестійку ходу та почервоніння обличчя). До того ж, останній, не контролював свою поведінку, почуття та емоції, поводився нестримано, недоброзичливо, відкрито викликаючи в присутніх цивільних осіб обурення з приводу його поведінки. Майор поліції ОСОБА_1 намагався вивести з рівноваги присутніх поліцейських та спровокувати їх на вчинення дій, які б могли дискредитувати їх. Так, після того, як один з поліцейських зробив йому зауваження з приводу його непристойної поведінки, він почав погрожувати йому фізичною розправою, кидатись на нього в бійку, при цьому, його стримували присутні поліцейські УПП в Рівненській області. Крім того, ОСОБА_1 постійно голосно ображав працівника поліції нецензурною лайкою, що чули як присутні цивільні особи, так і поліцейські. Аналогічна поведінка позивача була поширена в сторону військового, який випадково опинився на місці події та зробив позивачу зауваження щодо його непристойної поведінки.

Також слід зазначити, що положення, передбачені ч. 1 ст. 18 Закону України Про Національну поліцію, щодо дотримання прав і свобод людини та служіння Українському народові, знайшли своє закріплення і в Присязі працівника поліції, частині третій статті 1 Дисциплінарного статуту та Правилах етичної поведінки поліцейських.

Як передбачено частиною 1 ст. 64 Закону України Про Національну поліцію особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові, відповідно до якої усвідомлюючи свою високу відповідальність, присягає вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Відповідно до пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ від 09.11.2016 №1179, під час виконання службових обов`язків поліцейський, зокрема повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

Пункт 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських зобов`язує поліцейського за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час дотримуватися норм професійної етики.

Крім цього пунктом 4 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських поліцейського зобов`язано бути коректним, він не повинен допускати застосування насильства чи інших негативних дій щодо членів суспільства, а також, незважаючи на провокації, повинен залишатися об`єктивним.

Вказані правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей. Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування, як у робочий, так і в неробочий час.

Відтак, обов`язок дотримуватися професійно-етичних вимог, правил поведінки поліцейських, загальнолюдських цінностей, які спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству, є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від посади, звання та його місцеперебування, як у робочий, так і в неробочий час.

З врахуванням наведеного, порушення ОСОБА_1 правил етичної поведінки поліцейських підриває як авторитет самого поліцейського, органів поліції, так і держави в цілому.

Щодо посилання позивача на неспівмірність застосування до нього крайнього заходу дисциплінарного впливу - звільнення зі служби в поліції, то суд першої інстанції вірно вважав такі безпідставними, оскільки за встановлених обставин службового розслідування, з огляду на грубе порушення службової дисципліни, що принижує та дискредитує як самого працівника поліції, так і органи поліції в цілому, застосування такого заходу органом поліції є правомірним.

Колегія суддів враховуючи вищенаведені обставини погоджується з судом першої інстанції, що заступник начальника 1-го відділу (боротьби з організованими групами та злочинними організаціями) Управління стратегічних розслідувань в Рівненській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України майор поліції ОСОБА_1 не дотримався службової дисципліни, яка базується на високій свідомості та зобов`язує поліцейського дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів Національної поліції, дотримуватися норм професійної та службової етики.

Також слід зазначити, що під час встановлення правомірності дії майора поліції ОСОБА_1 дисциплінарною комісією правомірно було враховано, що Указом Президента України № 64/2022 в Україні введено воєнний стан з 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, і станом на момент виникнення спірних правовідносин діяв до 20.08.2023 (Указ Президента України № 254/2023, Закон України Про затвердження Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні) та який вбачає обмеження прав і свобод людини і громадянина, зокрема встановлення комендантської години.

Визначення терміну комендантська година міститься у п. 5 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", а саме - це заборона перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком, який триває на даний час. Наказом Національної поліції України від 14 лютого 2022 № 124 Про переведення особового складу на посилений варіант службової діяльності увесь особовий склад Національної поліції України знаходиться на посиленому варіанті несення служби.

Відповідно до наказу ГУНП в Рівненській області від 23 лютого 2022 року № 354 Про переведення особового складу на посилений варіант службової діяльності та Ситуаційного центру ГУНП в Рівненській області в надзвичайний (позаплановий) режим діяльності особовий склад переведений на посилений варіант службової діяльності.

Отже, в період дії воєнного стану, враховуючи, що підрозділи Національної поліції України є правоохоронними органами, які задіяні до вжиття заходів щодо виконання вказаного вище Указу Президента України, поліцейські можуть бути залучені до цілодобового виконання своїх обов`язків, зважаючи на оперативну обстановку, у будь-який час доби.

Слід зазначити, що розпорядженням начальника Рівненської обласної військової адміністрації № 80 від 06.05.2022 у місті Рівне та Рівненської області встановлено дію комендантського часу щодня з 23.00 по 05.00 (станом на 15.03.2023).

Відтак позивачем ОСОБА_1 порушено вимоги Указу Президента України Про введення воєнного стану, наказу Національної поліції України № 124 від 14.02.2022 та розпорядження начальника Рівненської обласної військової адміністрації № 80 від 06.05.2022 про встановлення комендантської години.

Згідно частин 1-4 та 6 ст. 20 Дисциплінарного статуту повноваження щодо застосування дисциплінарних стягнень мають керівники в межах, визначених цим Статутом. Міністр внутрішніх справ України уповноважений застосовувати дисциплінарні стягнення, визначені цим Статутом, до заступників керівника Національної поліції У країни та порушувати перед Кабінетом Міністрів України питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності керівника Національної поліції України. Керівник Національної поліції України уповноважений застосовувати дисциплінарні стягнення, передбачені цим Статутом, до всіх поліцейських. Інші керівники застосовують дисциплінарні стягнення в межах повноважень, визначених керівником Національної поліції України. Керівник, не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, може порушити перед уповноваженим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Абзацом 1 пункту 1 розділу II Порядку № 893 визначено, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Згідно наказу № 929, начальники територіальних (відокремлених) підрозділів міжрегіональних територіальних органів Національної поліції, компетенція яких поширюється на одну чи декілька областей застосовують такі дисциплінарні стягнення як: зауваження, догана та сувора догана.

В свою чергу, начальник територіального (у тому числі міжрегіонального) органу Національної поліції України застосовує дисциплінарні стягнення у вигляді, зокрема, звільнення зі служби в поліції.

З врахуванням викладеного колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що начальник УСР в Рівненській області мав законні підстави для призначення службового розслідування. Оскільки, в ході службового розслідування було встановлено, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив проступки несумісні з подальшим проходженням служби в Національній поліції України, виходячи з приписів частини шостої статті 20 Дисциплінарного статуту, наказу № 929 начальником УСР в Рівненській області ОСОБА_10 порушено перед керівництвом Департаменту клопотання від 28.03.2023 № 2075/55/116/01-2023 щодо притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції, надіслане разом з іншими матеріалами службового розслідування супровідним листом УСР в Рівненській області від 29.03.2023 № 2076/55/116/01-2023.

Виходячи з вищенаведеного колегія суддів вважає, що оскільки службове розслідування проведено відповідачем на підставі та в межах повноважень, відповідно до норм законодавства, а спірні накази прийнято на підставі та з дотриманням вимог Закону №580-VIII і Дисциплінарного статуту, правові підстави для їх скасування відсутні, а тому судом першої інстанції підставно відмовлено в задоволенні позову.

Колегія суддів враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те. що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, аст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції з наведених вище мотивів, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2023 року у справі № 460/11841/23 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

На постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді І. В. Глушко
О. І. Довга
Повне судове рішення складено 04.03.2024р.