Справа № 489/771/24
Суддя: Кокорєв В. В.
Дата ухвалення: 2024-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 489/771/24
Номер провадження 2-а/489/23/24
Рішення

Іменем України

05 березня 2024 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

за участі секретаря судового засідання Ковальової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції (далі відповідач) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення

встановив

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 26.01.2024 поліцейським 1 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області сержантом поліції Биковим А.М. винесено постанову серії ЕНА №1317259 про те, що 26.01.2024 о 20:50 год. ОСОБА_1 у м. Миколаєві по вул. Кузнецькій, 201, керуючи транспортним засобом SKODA OCTAVIA TOUR, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , рухався в темну пору доби з неосвітленим номерним знаком, чим порушив вимоги п. 2.9 «в» Правил дорожнього руху (далі - ПДР), за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 121-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП). На ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190,00 грн. Позивач вказує на те, що з оскаржуваною постановою він не згоден, оскільки вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а постанова серії ЕНА №1317259 від 26.01.2024 винесена з порушенням вимог законодавства. Жодних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення зібрано не було, до матеріалів справи не долучено, а отже і не було використано під час розгляду справи. Протокол відповідачем в порушення вимог ст.ст. 251, 254 КУпАП не складався, відео чи будь-яких інших доказів до матеріалів справи не долучено і не використано, про що свідчить п.7 оскаржуваної постанови.

Крім того, ОСОБА_1 в позові зазначив, що під час руху (в дорозі) в нього перегоріла лампа, тому мала місце технічна несправність, яку він не міг передбачити чи попередити. У разі виникнення несправностей, що забороняють експлуатацію транспортного засобу, водій має можливість керувати ним, хоча лише і для того аби рухатись якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту. Законодавством чітко передбачено для водія механізм правомірного вирішення несправності, що виникла у дорозі, шляхом її усунення. Працівники патрульної поліції не надали позивачу такої можливості. Тому, позивач просить скасувати постанову серії ЕНА №1317259 від 26.01.2024 винесену поліцейським 1 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області сержантом поліції Биковим А.М., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121-3 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1190,00 грн.; закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ; стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 605,60 грн.

Позивач вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову з підстав викладених у відзиві. У відзиві зазначив, що під час несення служби 26.01.2024 в м. Миколаєві по вул. Кузнецька біля буд. 201 інспекторами Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції був зупинений транспортний засіб SKODA OCTAVIA TOUR, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , за порушення п.п. 2.9 «в» ПДР, а саме номерний знак транспортного засобу неосвітлений в темну пору доби. Позивача повідомлено, що розгляд справи за ч.1 ст. 121-3 КУпАП буде проводитися на місці зупинки транспортного засобу. Після чого ОСОБА_1 було роз`яснено права особи згідно з ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України. Поліцейський 1 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області сержант поліції Биков А.М. виніс постанову серії ЕНА №1317259 від 26.01.2024 та наклав адміністративне стягнення на позивача у вигляді штрафу в розмірі 1190,00 грн. відповідно до санкції ч.1 ст. 121-3 КУпАП. Позивача було ознайомлено зі змістом оскаржуваної постанови та вручена її копія. ОСОБА_1 не надано жодного підтвердження, що спростовує факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121-3 КУпАП.

Представник відповідача зазначає, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121-3 КУпАП є наявним та підтверджується долученими до відзиву доказами у вигляді записів з нагрудних відеореєстраторів №470573, №471610 та автомобільного реєстратора. На відеозаписі з автомобільного реєстратора зафіксовано те, що ОСОБА_1 рухався на автомобілі SKODA OCTAVIA TOUR, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , чим порушив вимоги п. 2.9 «в» ПДР та був зупинений працівниками поліції згідно з ч.3 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію". На відеозаписах з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції зафіксовано процедуру розгляду справи. Під час розгляду справи ОСОБА_1 пояснив, що він не знав, що обов`язково повинна бути наявною підсвітка державного номерного знаку. Дане пояснення було взято до уваги під час розгляду справи. Позивач вважає, що жодних доказів зібрано не було, однак дане твердження не відповідає дійсності, оскільки докази вчинення правопорушення та розгляд справи зафіксовано на відеозаписах і повністю підтверджують законність та обґрунтованість постанови про накладення адміністративного стягнення. Також, посилання позивача на п.п. 31.5, 31.4 ПДР представник відповідача вважає хибним, оскільки ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог п. 2.9 «в» ПДР, а обставини викладені в п.п. 31.5, 31.4 ПДР не є підставою для уникнення відповідальності за порушення, а лише дозволяють рухатись далі без порушень ПДР. Посилання позивача на те, що працівники поліції позбавили ОСОБА_1 можливості усунути несправності спростовується відеозаписами, доданими до відзиву. Представник відповідача вважає, що оскаржувана постанова серії ЕНА №1317259 від 26.01.2024 є обґрунтованою та законною, тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що 26.01.2024 поліцейським 1 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області сержантом поліції Биковим А.М. винесено постанову серії ЕНА №1317259 про накладення адміністративного стягнення, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121-3 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190,00 грн. Винесення вказаної постанови мотивовано тим, що 26.01.2024 о 20:50 год. ОСОБА_1 у м. Миколаєві по вул. Кузнецькій, 201, керуючи транспортним засобом SKODA OCTAVIA TOUR, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , рухався в темну пору доби з неосвітленим номерним знаком, чим порушив вимоги п. 2.9 «в» Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 121-3 КУпАП. Відеофіксація здійснювалась камерами поліцейських №№470573, 471610.

Частиною 1 статті 121-3 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування або експлуатацію транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

З п. 31.4.3 ПДР вбачається, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу

Відповідно до п. 2.9 «в» ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Згідно з п. 31.5 ПДР у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 15.09.2021 у справі № 200/10940/19 зазначено, що відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис підлягають зазначенню у постанові про адміністративне правопорушення, оскільки частиною третьою статті 283 КУпАП прямо передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, зокрема про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами ст.70 КАС України не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 13.02.2020 у справі № 524/9716/16-а.

Суд враховує, що в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1317259 від 26.01.2024 зазначено технічні засоби за допомогою яких здійснювався відеозапис адміністративного правопорушення (камери поліцейських 470573, 471610). Зазначення вказаних технічних засобів в п. 5, а не в п.7 оскаржуваної постанови не є підставою для скасування такої постанови.

З ч.ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП вбачається, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 222 КУпАП розгляд справ за ч.1 ст. 121-3 КУпАП віднесено до компетенції органів Національної поліції.

Таким чином, розгляд справи за ч.1 ст. 121-3 КУпАП віднесено до компетенції органів Національної поліції, тому протокол не складається і на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Приписами статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №712/12830/16-а від 05.08.2019 суд звертає увагу на помилковість висновків суду першої інстанції стосовно того, що підтвердженням порушення особи ПДР України є постанова від 11 листопада 2016 року серії ПС2 №972220, оскільки лише описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом учинення особою такого порушення. Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за своєю правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Склад правопорушення містить в собі: об`єкт; об`єктивну сторону; суб`єкт; суб`єктивну сторону. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Відповідно до ч.1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд враховує, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, виходячи з положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, сама по собі не є доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст. 10 КУпАП). Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст. 11 КУпАП).

Таким чином, суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення передбачає усвідомлення особою протиправного характеру своїх дій.

З пояснень позивача наданих на місці зупинки та в судовому засіданні вбачається, що він не знав, що підсвітка номеру не працює і вказав, що вона могла вийти з ладу після початку руху.

З відеозаписів, долучених представником відповідача до відзиву, вбачається, що позивач зазначив, що раніше його не зупиняли працівники поліції за вказане правопорушення і не накладали адміністративне стягнення не свідчить, що наявна вина позивача і раніше він також рухався на транспортному засобі SKODA OCTAVIA TOUR, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , в темну пору доби з неосвітленим номерним знаком.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Представником відповідача, на якого покладається обовязок доказування правомірності свого рішення, не надано доказів, які б підтверджували наявність вини ОСОБА_1 в тому, що останній 26.01.2024 о 20:50 год. керуючи транспортним засобом SKODA OCTAVIA TOUR, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , рухався в темну пору доби з неосвітленим номерним знаком.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1317259 від 26.01.2024 є не законною та підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення необхідно закрити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

За таких обставин, на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору, а враховуючи те, що Управління патрульної поліції в Миколаївській області не є юридичною особою, а є підрозділом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, то саме з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України за рахунок бюджетних асигнувань необхідно стягнути на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 241-246, 286 КАС України, суд

вирішив

Позов задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕНА №1317259 від 26.01.2024, винесену поліцейським 1 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області сержантом поліції Биковим Артемом Миколайовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121-3 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1190,00 грн.

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121-3 КУпАП.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (, адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 605 грн. 60 коп. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, адреса: 54056, м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1Б.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення суду, з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя В. В. Кокорєв