Справа № 990/189/23
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2024-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

29 лютого 2024 року

м. Київ

справа №990/189/23

адміністративне провадження № П/990/189/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

головуючого судді - Губської О.А.,

суддів: Білак М.В., Єресько Л.О., Жука А.В., Соколова В.М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Олеярника М.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Леошко Д.Д.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження

адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправними та скасування рішень у частині, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

Зміст позовних вимог та предмет спору

28 серпня 2023 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Верховного Суду як суду першої інстанції з вказаною позовною заявою, у якій просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України №37/зп-23 від 26 липня 2023 року в частині абзацу 2 частини першої резолютивної частини рішення щодо ОСОБА_1 ;

визнати протиправним та скасувати рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України №39/зп-23 від 26 липня 2023 року в частині першій резолютивної частини рішення щодо ОСОБА_1 та частину п`яту, шосту, сьому Рішення;

зобов`язати Вищу кваліфікаційну комісію суддів України затвердити результати кваліфікаційного іспиту, складеного ОСОБА_1 02 серпня 2019 року зі спеціалізації місцевого загального суду, 05 серпня 2019 року зі спеціалізації місцевого адміністративного суду, 06 серпня 2019 року зі спеціалізації місцевого господарського суду, як особи, яка склала кваліфікаційний іспит та внести результати кваліфікаційного іспиту в рейтинг кандидатів на посаду судді та резервів на заміщення вакантних посад суддів місцевого суду, затверджений 01 серпня 2023 року рішенням №45/зп-23 «Про затвердження рейтингів кандидатів на посаду судді та резервів на заміщення вакантних посад суддів місцевого суду в нових редакціях».

Стислий виклад позицій учасників справи

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 03.04.2017 Вища кваліфікаційна комісія суддів України (далі - відповідач, ВККС, Комісія) ухвалила рішення № 28/зп-17, яким оголошено добір кандидатів на посаду судді місцевого суду.

20.09.2017 рішенням Комісії № 5/дс-17 позивача допущено до участі у доборі кандидатів на посаду судді місцевого суду та складання відбіркового іспиту як особи, яка не має трирічного стажу роботи на посаді помічника судді

03.11.2017 рішенням Комісії № 117/зп-17, серед іншого, затверджено результати учасників анонімних тестувань рівня загальних теоретичних знань у сфері права та рівня володіння державною мовою на стадії складення відбіркового іспиту у межах процедури добору кандидатів на посаду судді місцевого суду, оголошеного Комісією 03 квітня 2017 року та оприлюднено на офіційному веб-сайті Комісії результати складених 31 жовтня 2017 року анонімних тестувань на стадії складення відбіркового іспиту у межах процедури добору кандидатів на посаду судді місцевого суду, оголошеного Комісією 03 квітня 2017 року.

06.12.2017 рішенням Комісії № 127/зп-17 затверджено результати анонімного тестування для перевірки рівня особистих морально-психологічних якостей на стадії складення відбіркового іспиту у межах процедури добору та попередньо допущено до наступного етапу, оголошеного Комісією 03 квітня 2017 року добору кандидатів на посаду судді місцевого суду осіб, що успішно склали у межах нього відбірковий іспит.

01.08.2018 рішенням Комісії № 184/зп-18 за результатами спеціальної перевірки позивача направлено для проходження спеціальної підготовки в Національній школі суддів України протягом дев`яти місяців 386 кандидатів на посаду судді, які беруть участь в оголошеному рішенням Комісії від 03 квітня 2017 року № 28/зп-17 доборі кандидатів на посаду судді місцевого суду як осіб, які не мають трирічного стажу роботи на посаді судді.

07.06.2019 рішенням Комісії № 93/зп-19 оголошено про складення упродовж липня - серпня 2019 року кваліфікаційного іспиту в межах процедури добору кандидатів на посаду судді місцевого суду, оголошеного рішенням Комісії від 03 квітня 2017 року № 28/зп-17, установлено термін подання до Комісії учасниками іспиту заяв про допуск до виконання практичного завдання за відповідними спеціалізаціями до 16 червня 2019 року (включно).

24.06.2019 рішенням Комісії № 107/зп-19 призначено кваліфікаційний іспит у межах процедури добору кандидатів на посаду судді місцевого суду, оголошеного рішенням Комісії від 03 квітня 2017 року № 28/зп-17, та визначено черговість етапів його проведення, допущено до складення іспиту 370 кандидатів на посаду судді та визначити їм графік проведення іспиту згідно з додатком 1, допущено до виконання практичного завдання кандидатів на посаду судді, які успішно складуть письмове анонімне тестування під час кваліфікаційного іспиту.

27.07.2019 позивач успішно склала анонімне тестування та допущена до виконання практичного завдання під час кваліфікаційного іспиту.

02.08.2019 позивач виконала анонімне письмове практичне завдання зі спеціалізації місцевого загального суду, 05.08.2019 - зі спеціалізації місцевого адміністративного суду, 06.08.2019 - зі спеціалізації місцевого господарського суду.

26.07.2023 рішенням Комісії № 37/зп-23 затверджено кодовані результати анонімних письмових практичних завдань кваліфікаційного іспиту, призначеного рішенням ВККСУ від 24.06.2019 № 107/зп-19.

26.07.2023 рішенням Комісії № 39/зп-23 затверджено декодовані результатів анонімних письмових практичних завдань та загальних результатів кваліфікаційного іспиту, призначеного рішенням ВККСУ від 24.06.2019 № 107/зп-19.

Комісією визнано позивача такою, що не склала кваліфікаційний іспит в результаті істотних порушень.

В оскаржуваному рішенні № 37 відповідач зазначив, що позивач відкрила офіційний вебсайт Верховної Ради України, а відповідач зафіксував використання офіційних текстів рішень Конституційного суду України і з цього приводу стосовно неї уповноваженими працівниками Комісії складено протоколи реєстрації порушень з посиланням на порушення ними підпункту 5 пункту 17.1 розділу IV та підпункту 6 пункту 17.2 розділу IV Положення.

Позивач наголошує на відсутності будь-яких доказів вказаного, що свідчить про неправомірність такого висновку Комісії.

Крім цього, позивач звертає увагу, що у протоколі реєстрації порушень, складеному стосовно неї, зазначено про те, що виявлено мобільний телефон, що містив відкриті вкладки з інформацією, яка може бути пов`язана з написанням практичного завдання.

Отже, Комісія висловлює припущення про можливу пов`язаність інформації з написанням практичного завдання без перевірки цієї інформації та без запрошення позивача для участі в засіданні для надання пояснень.

Однак, на підставі вказаних порушень відповідач в оскаржуваному рішенні № 37 постановив визнати, що зафіксоване під час складення кваліфікаційного іспиту, призначеного рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 24 червня 2019 року № 107/зп-19, порушення Положення про складення кваліфікаційного іспиту та методику оцінювання кандидатів на посаду судді позивачем як кандидатом на посаду судді (зафіксовано 02 серпня 2019 року) є істотним та має наслідком визнання особи такою, що не склала кваліфікаційний іспит.

26.07.2023 рішенням № 39/зп-23 «Про затвердження декодованих результатів анонімних письмових практичних завдань та загальних результатів кваліфікаційного іспиту, призначеного рішенням ВККСУ від 24.06.2019 № 107/зп-19» у п.1 резолютивної частини визнано, що зафіксовані під час складення кваліфікаційного іспиту порушення Положення про складення кваліфікаційного іспиту та методику оцінювання кандидатів на посаду судді, зокрема, кандидатом ОСОБА_1 є істотними та мають наслідком визнання осіб такими, що не склали кваліфікаційний іспит.

В наслідок цього рішення додатки 4, 5, 6 містять інформацію про позивача як особу, яка не склала кваліфікаційний іспит.

Позивач вважає зазначені рішення з додатками щодо визнання порушення істотним та визнання її такою, що не склала кваліфікаційний іспит, такими, що прийняті з грубим порушенням законодавства та порушують її права.

Також позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №95/зп-23 від 14.09.2023, оскільки вважає його таким, що не дає їй можливості відновити свої права доступу до професії судді в обраний нею спосіб захисту.

26 вересня 2023 року на адресу Верховного Суду надійшов письмовий відзив Вищої кваліфікаційної комісії суддів України на позовну заяву, у якому Комісія вказує про свою незгоду з викладеними позивачем у позові доводами та зазначає свою думку про те, що оспорювані позивачем рішення Комісії є такими, що ухвалені з дотриманням процедури та визначених статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріїв щодо рішень суб?єктів владних повноважень для визнання їх правомірними. Просить відмовити у задоволенні позову.

Доводи Комісії ґрунтуються на тому, що допущене позивачем порушення є проявом якостей, які несумісні зі статусом майбутнього судді і негативно впливають на перебіг усього кваліфікаційного іспиту незалежно від його етапу та ставлять під обґрунтований сумнів питання її доброчесності. За цих обставин Комісія наполягає, що допущене порушення є істотним та слугує безумовною підставою для припинення участі позивача у кваліфікаційному іспиті і визнання її такою, що не склала цей іспит, відповідно до підпункту 5 пункту 12 розділу VI Положення.

Комісія стверджує, що під час ухвалення оскаржуваних рішень здійснила аналіз усіх обставин справи.

Твердження позивача щодо невикористання нею мобільного телефону під час складання іспиту, відсутність інформації щодо того чи користувалася позивач телефоном та чи вплинула інформація, яка містилася в телефону на складення кваліфікаційного іспиту, є на думку Комісії безпідставними, оскільки факт недотримання позивачем обов?язку учасника іспиту скласти на час проходження іспиту особисті речі до призначеного для цього пакета, зафіксований в протоколі та не заперечується позивачем, сам по собі є порушенням порядку складання кваліфікаційного іспиту, який кореспондує із забороною, визначеною підпунктом 6 пункту 17.2 розділу IV Положення, використовувати під час виконання практичного завдання джерела інформації на паперових або електронних носіях, не передбачені Положенням. На цій основі стверджує про дотримання принципу рівності всіх учасників добору.

Крім цього, Комісія повідомила, що зазначення в оскаржуваному рішенні про фіксування факту використання позивачем офіційних текстів рішень Конституційного суду України є опискою під час складання паперового тексту цього рішення. Цю описку Комісія виправила відповідним рішенням.

Стосовно питання участі позивача у прийнятті оскаржуваних рішень, то Комісія зазначає, що інформація про її засідання й порядок денний на 26 липня 2023 року були оприлюдненні завчасно і для повідомлення позивача про це за допомогою поштового зв`язку у Комісії не було обов`язку й потреби.

Довід позивача про ухвалення Комісією рішення без дослідження матеріалів відеозапису проведення 29 серпня 2019 року анонімного письмового практичного завдання, за твердженням Комісії, є безпідставним.

Стосовно вимоги позивача скасувати рішення ВККС України від 1 серпня 2023 року №45/зп-23, яким встановлені рейтинг і резерв на заміщенням вакантних посад суддів місцевих судів і місцевих господарського судів, Комісія також заперечує, наголошуючи, що така вимога не є ефективним способом захисту прав позивача. Звертає увагу на порушенні прав та інтересів решти кандидатів, включених до цих списків.

Клопотання учасників справи та процесуальні дії у справі

Ухвалою Верховного Суду від 04 вересня 2023 року відкрито провадження в цій адміністративній справі, вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Судове засідання призначено на 02 жовтня 2023 року об 11:30 годині.

26 вересня 2023 року на адресу Верховного Суду надійшов відзив Вищої кваліфікаційної комісії суддів України на позовну заяву.

Верховний Суд ухвалами від 30 жовтня 2023 року відмовив у задоволенні клопотання позивача про збільшення позовних вимог, задовольнив клопотання позивача про витребування у позивача доказів у справі.

Позивач у судовому засіданні підтримала вимоги позову з підстав, викладених у позовній заяві та просила позов задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову повністю.

Встановлені у справі обставини та зміст спірних правовідносин

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши наявні у справі докази, Суд встановив наступні фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи.

3 квітня 2017 року ВККС України ухвалила рішення №28/зп-17, яким оголосила добір кандидатів на посаду судді місцевого суду з урахуванням 600 прогнозованих вакантних посад суддів місцевого суду.

ОСОБА_1 допущена до участі у цьому доборі.

Рішенням ВККС України від 24 червня 2019 року №107/зп-19 призначено кваліфікаційний іспит у межах процедури добору кандидатів на посаду судді місцевого суду, оголошеного рішенням ВККС України від 3 квітня 2017 року №28/зп-17, та визначено такі дати виконання анонімних письмових практичних завдань:

- зі спеціалізації місцевого загального суду: 2, 7, 12, 15, 20 та 27 серпня 2019 року;

- зі спеціалізації місцевого адміністративного суду: 5, 8, 13, 16, 21 та 28 серпня 2019 року;

- зі спеціалізації місцевого господарського суду: 6, 9, 14, 19, 22 та 29 серпня 2019 року.

27.07.2019 ОСОБА_1 успішно склала анонімне тестування та допущена до виконання практичного завдання під час кваліфікаційного іспиту.

Рішенням ВККС України від 1 серпня 2019 року №141/зп-19 до виконання анонімних письмових практичних завдань допущено 368 кандидатів на посаду судді.

У визначені Комісією дати участь у виконанні практичних завдань взяли всі кандидати:

1) з адміністративної спеціалізації - 342 кандидати на посаду судді;

2) з господарської спеціалізації - 321 кандидат на посаду судді;

3) із загальної спеціалізації - 365 кандидатів на посаду судді.

02.08.2019, 05.08.2019 та 06.08.2019 ОСОБА_1 виконала анонімне письмове практичне завдання зі спеціалізацій місцевого загального суду, місцевого адміністративного суду та місцевого господарського суду відповідно.

26.07.2023 рішенням Комісії № 37/зп-23 затверджено кодовані результати анонімних письмових практичних завдань кваліфікаційного іспиту, призначеного рішенням ВККСУ від 24.06.2019 № 107/зп-19.

26.07.2023 рішенням Комісії № 39/зп-23 затверджено декодовані результатів анонімних письмових практичних завдань та загальних результатів кваліфікаційного іспиту, призначеного рішенням ВККСУ від 24.06.2019 № 107/зп-19.

В рішенні № 37/зп-23 відповідач, серед іншого, зазначив, що під час виконання анонімних письмових практичних завдань зареєстровано порушення порядку складення кваліфікаційного іспиту дев`ятьма кандидатами на посаду судді з індивідуальними кодами НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8 та НОМЕР_9.

Відповідно до додатку № 1 до рішення № 37/зп-23 під час виконання анонімного письмового практичного завдання зі спеціалізації місцевого загального суду позивачу присвоєно індивідуальний код НОМЕР_1.

Згідно із протоколом реєстрації порушень, складеному стосовно кандидата на посаду судді з індивідуальним кодом НОМЕР_1, зафіксовано порушення ним підпункту 5 пункту 17.1 розділу IV, підпункту 6 пункту 17.2 розділу IV та підпункту 3 пункту 17.3 розділу IV Положення, а саме: у кандидата виявлено мобільний телефон, що містив відкриті вкладки з інформацією, яка може бути пов`язана з написанням практичного завдання.

Відповідно до цього Протоколу, датою порушення є 02 серпня 2019 року; час порушення - 12 год 20 хв.

Згідно зі змістом цього протоколу уповноважений представник Комісії попросив учасника іспиту з індивідуальним кодом НОМЕР_1 продемонструвати мобільний пристрій, який кандидатка дістала зі свого одягу. Під час перевірки мобільного пристрою було виявлено декілька вкладок, пов`язаних з написанням практичного завдання. Уповноважений представник зробив фото двох таких вкладок на свій мобільний пристрій та долучив їх до цього протоколу (т.1 а.с. 56, 57).

Як вбачається із цього додатку 1 виявлені вкладки містять копію тексту проекту резолютивної частини вироку та копію сторінки лекції зі статтею 300 КК України (т. 1 а.с. 56-57).

У поданих до Комісії поясненнях, які є додатком 3 до вказаного протоколу, ОСОБА_1 пояснила, що копії проекту вироку та лекції не мають жодного відношення до її практичного завдання, оскільки стосуються інших статей кодексу. Зауважила про наявність у неї права навчатись та повторювати засвоєні знання у будь-який час, у тому числі перечитувати їх з мобільного телефону. Вказала, що збереження матеріалів, що вивчаються, у мобільному телефоні не є підставою для відповідальності, оскільки вони не є тотожними із завданням іспиту (т. 1 а.с. 55).

Зі змісту Акта закриття сейф-пакета(-ів) з матеріалами іспиту вбачається, що 02 серпня 2019 року о 15 год 51 хв, було запаковано протокол реєстрації порушення. До того ж, з цього акта вбачається, що кваліфікаційний іспит зі спеціалізації місцевого загального суду розпочався 09 год 58 хв (т.1 а.с. 52).

Судом у судовому засіданні досліджено також відеозаписи засідання Комісії, а також запис іспиту від 02 серпня 2019 року (т. 1 а.с. 165).

Стосовно цих 9 (дев`яти) кандидатів ВККС України ухвалила рішення №37/зп-23, пунктом 1 якого визнала, що зафіксоване під час складення кваліфікаційного іспиту, призначеного рішенням ВККС України від 24 червня 2019 року №107/зп-19, порушення Положення про складення кваліфікаційного іспиту та методику оцінювання кандидатів на посаду судді є істотним та має наслідком визнання особи такою, що не склала кваліфікаційний іспит.

Це рішення ВККС України мотивувала посиланням на підпункт 5 пункту 12 розділу VI Положення про складення кваліфікаційного іспиту та методику оцінювання кандидатів на посаду судді, затвердженого рішенням Комісії від 3 жовтня 2018 року №211/зп-18; частину першу статті 69, частину першу статті 70, частину двадцять першу статті 95 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», і водночас зазначила таке:

Аналіз конституційних та законодавчих положень, які регламентують порядок добору кандидатів на посаду судді, дозволяє дійти висновку, що це складний, поетапний, тривалий процес відбору та призначення високопрофесійних та доброчесних (високоморальних, гідних) кандидатів на посаду судді.

Добір неможливо провести без дотримання загальних засад. При цьому принципи формування суддівського корпусу є похідними від принципів функціонування судової влади - справедливості, верховенства права, законності, незалежності, відкритості тощо. Керуючись зазначеними засадничими положеннями, Комісія має безпосередньо виявити належні теоретичні знання та рівень професійної підготовки кандидата на посаду судді, ступінь його готовності та здатності здійснювати правосуддя з питань юрисдикції відповідного суду, а також особисті моральні якості кандидата.

Авторитет судової влади та довіра до неї формуються залежно від персональної довіри до осіб, які обіймають посади суддів та становлять суддівський корпус. Важливо, щоб кандидат на посаду судді не допускав будь-якої неналежної (недоброчесної, неетичної) поведінки, яка може поставити під сумнів його відповідність вимогам, визначеним у статті 127 Конституції України та статті 69 Закону.

Нормативно-етичним підґрунтям зобов`язань, заборон та інших правил, які застосовуються до учасників іспиту та чітко визначені в умовах кваліфікаційного іспиту, виступають загальноприйняті стандарти академічної доброчесності, дотримання яких забезпечує довіру до його результатів, оскільки позбавляє будь-кого з конкурсантів невиправданих переваг та усуває сумніви у справедливості оцінювання. Отже, свідоме нехтування, зневажливе або недбале ставлення до таких правил є проявом тих якостей, які не сумісні зі статусом майбутнього судді та мають негативний вплив на перебіг усього кваліфікаційного іспиту незалежно від його етапу.

Дослідивши протоколи реєстрації порушень з долученими до них додатками та поясненнями кандидатів, члени Комісії дійшли згоди, що зазначені вище порушення є істотними, оскільки суперечать принципам справедливості, законності, прозорості і рівності для всіх учасників іспиту, які закріплені у Положенні. Отже, кандидатами на посаду судді з індивідуальними кодами НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8 та НОМЕР_9, кожним у свій спосіб допущено істотні порушення порядку та правил складання кваліфікаційного іспиту, які ставлять під обґрунтований сумнів питання доброчесності таких осіб, що є безумовною підставою для припинення їх участі у кваліфікаційному іспиті та узгоджується з підпунктом 5 пункту 12 розділу VI Положення.

Враховуючи вказані вище обставини, Комісія припиняє участь кандидатів на посаду судді з індивідуальними кодами НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8 та НОМЕР_9 в іспиті та визнає їх такими, що не склали кваліфікаційний іспит.

Одночасно з цим, пунктами 2, 3, 4 рішення №37/зп-23 від 26 липня 2023 року ВККС України затвердила кодовані результати виконаних кандидатами анонімних письмових практичних завдань: зі спеціалізації місцевого загального суду під час кваліфікаційного іспиту (додаток 1); спеціалізації місцевого адміністративного суду (додаток 2); спеціалізації місцевого господарського суду (додаток 3).

Також 26 липня 2023 року ВККС України ухвалила рішення №39/зп-23 про затвердження декодованих результатів анонімних письмових практичних завдань та загальних результатів кваліфікаційного іспиту, призначеного рішенням Комісії від 24 червня 2019 року №107/зп-19.

У мотивувальній частині цього рішенні ВККС України зазначила, що мінімально допустимий бал іспиту за однією спеціалізацією - 157,5. Водночас Комісія указала, що згідно з пунктом 12 розділу VI Положення особа вважається такою, що не склала іспит, у разі: 1) набрання менше 75% максимально можливого бала за складення першого етапу іспиту (тестування); 2) ненабрання мінімальної кількості балів, визначених пунктом 11 цього розділу; 3) неявки на один або більше етапів іспиту; 4) відмови від складення одного або більше етапів іспиту; 5) допущення порушення порядку складення іспиту, яке рішенням Комісії визнано істотним.

Пунктом 1 рішення №39/зп-23 від 26 липня 2023 року ВККС України визнала, що зафіксовані під час складення кваліфікаційного іспиту порушення Положення про складення кваліфікаційного іспиту та методику оцінювання кандидатів на посаду судді кандидатами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 є істотними та мають наслідком визнання осіб такими, що не склали кваліфікаційний іспит.

Пунктами 2, 4, 5, 6 рішення №39/зп-23 від 26 липня 2023 року ВККС України затвердила декодовані результати виконаного під час кваліфікаційного іспиту анонімного письмового практичного завдання зі спеціалізації місцевого загального суду та місцевого адміністративного суду та загалом результати кваліфікаційного іспиту із цих спеціалізацій.

Пункт 78 додатку 4 до рішення №39/зп-23 від 26 липня 2023 року стосується результату кваліфікаційного іспиту ОСОБА_1 зі спеціалізації місцевого загального суду:

- у цьому пункті вказано, що ОСОБА_1 за тестування (код НОМЕР_10) набрала 87,75 балів і за практичне завдання (код НОМЕР_1) набрала 89,5 бала;

- у графі «Результат іспиту» зазначено, що ОСОБА_1 набрала загальну кількість балів 177,25 і має результат «не складено» (том 1, а.с. 42).

Пункт 66 додатку 5 до рішення №39/зп-23 від 26 липня 2023 року стосується результату кваліфікаційного іспиту ОСОБА_1 зі спеціалізації місцевого адміністративного суду:

- у цьому пункті зазначено, що ОСОБА_1 за тестування (код НОМЕР_10) набрала 87,75 балів і за практичне завдання (код 0099424) набрала 87,5 бала;

- у графі «Результат іспиту» зазначено, що ОСОБА_1 набрала загальну кількість балів 175,25 і має результат «не складено» (том 1, а.с. 44).

Пункт 67 додатку 6 до рішення №39/зп-23 від 26 липня 2023 року стосується результату кваліфікаційного іспиту ОСОБА_1 зі спеціалізації місцевого господарського суду:

- у цьому пункті зазначено, що ОСОБА_1 за тестування (код НОМЕР_10) набрала 87,75 балів і за практичне завдання (код 0048563) набрала 78 балів;

- у графі «Результат іспиту» зазначено, що ОСОБА_1 набрала загальну кількість балів 165,75 і має результат «не складено» (том 1, а.с. 46).

1 серпня 2023 року ВККС України ухвалила рішення №45/зп-23 про затвердження рейтингів кандидатів на посаду судді та резервів на заміщення вакантних посад суддів місцевого суду в нових редакціях.

Пунктами 5, 6 цього рішення Комісія вирішила:

- визначити рейтинг 996 кандидатів на посаду судді місцевого загального суду в новій редакції згідно з додатком 1;

- визначити рейтинг 551 кандидата на посаду судді місцевого господарського суду в новій редакції згідно з додатком 2.

Також пунктами 5, 6 рішення №45/зп-23 від 1 серпня 2023 року Комісія затвердила:

- резерв 523 кандидатів на заміщення вакантних посад суддів місцевого загального суду в новій редакції згідно з додатком 7;

- резерв 380 кандидатів на заміщення вакантних посад суддів місцевого господарського суду в новій редакції згідно з додатком 8.

07 вересня 2023 року рішенням Комісії № 82зп-23 виправлено описку, допущену в рішенні від 26 липня 2023 року № 37/зп-23, шляхом заміни індивідуального коду « НОМЕР_1» в абзаці другому на сторінці 3 на індивідуальний код « НОМЕР_8».

Це рішення мотивоване тим, що Комісією встановлено, що під час виготовлення рішення від 26 липня 2023 року № 37/зп-23 в ньому допущено описку, а саме: неправильно зазначено індивідуальний код кандидата на посаду судді « НОМЕР_1» замість « НОМЕР_8» (абзац другий на сторінці 3). Комісія у пленарному складі дійшла висновку, що описка є технічною, не впливає на вирішення питання загалом та потребує виправлення відповідно до приписів підпункту 4.13.10 пункту 4.13 розділу IV Регламенту Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, затвердженого рішенням Комісії від 13 жовтня 2016 року № 81/зп-16.

Релевантні джерела права й акти їх застосування

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов?язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статті 70 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року №1402-VIII (далі також - «Закон №1402-VIII») добір та призначення на посаду судді здійснюється в порядку, визначеному цим Законом, та включає такі стадії:

1) рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про оголошення добору кандидатів на посаду судді з урахуванням прогнозованої кількості вакантних посад суддів;

2) розміщення Вищою кваліфікаційною комісією суддів України на своєму офіційному веб-сайті оголошення про проведення добору кандидатів на посаду судді.

В оголошенні має бути зазначено кінцевий термін подання документів до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, що не може бути меншим ніж 30 днів із дати розміщення оголошення, а також прогнозована кількість вакантних посад суддів на наступний рік;

3) подання особами, які виявили намір стати суддею, до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України відповідної заяви та документів, визначених статтею 71 цього Закону;

4) здійснення Вищою кваліфікаційною комісією суддів України перевірки відповідності осіб, які звернулися із заявою для участі в доборі, установленим цим Законом вимогам до кандидата на посаду судді на основі поданих документів;

5) допуск Вищою кваліфікаційною комісією суддів України осіб, які за результатами перевірки на час звернення відповідають установленим цим Законом вимогам до кандидата на посаду судді, до участі у доборі та складенні відбіркового іспиту;

6) складення особою, допущеною до участі у доборі, відбіркового іспиту;

7) встановлення Вищою кваліфікаційною комісією суддів України результатів відбіркового іспиту та їх оприлюднення на офіційному веб-сайті Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

8) проведення стосовно осіб, які успішно склали відбірковий іспит, спеціальної перевірки в порядку, визначеному законодавством про запобігання корупції, з урахуванням особливостей, визначених статтею 74 цього Закону;

9) проходження кандидатами, які успішно склали відбірковий іспит та пройшли спеціальну перевірку, спеціальної підготовки; отримання свідоцтва про проходження спеціальної підготовки;

10) складення кандидатами, які пройшли спеціальну підготовку, кваліфікаційного іспиту та встановлення його результатів;

11) зарахування Вищою кваліфікаційною комісією суддів України кандидатів на посаду судді за результатами кваліфікаційного іспиту до резерву на заміщення вакантних посад судді, визначення їх рейтингу, оприлюднення списку кандидатів на посаду судді, включених до резерву та рейтингового списку, на офіційному веб-сайті Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

12) оголошення Вищою кваліфікаційною комісією суддів України відповідно до кількості вакантних посад судді у місцевих судах конкурсу на заміщення таких посад;

13) проведення Вищою кваліфікаційною комісією суддів України конкурсу на заміщення вакантної посади судді на основі рейтингу кандидатів, які взяли участь у такому конкурсі, та внесення рекомендації Вищій раді правосуддя щодо призначення кандидата на посаду судді;

14) розгляд Вищою радою правосуддя рекомендації Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та ухвалення рішення щодо кандидата на посаду судді;

15) видання указу Президента України про призначення на посаду судді - у разі внесення Вищою радою правосуддя подання про призначення судді на посаду.

Добір кандидатів на посаду судді, які мають стаж роботи на посаді помічника судді щонайменше три роки, проводиться з особливостями, визначеними рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Згідно з нормами статті 78 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кваліфікаційний іспит є атестуванням особи, яка пройшла спеціальну підготовку і виявила намір бути рекомендованою для призначення на посаду судді.

Кваліфікаційний іспит полягає у виявленні належних теоретичних знань та рівня професійної підготовки кандидата на посаду судді, у тому числі отриманого за результатами спеціальної підготовки, а також ступеня його здатності здійснювати правосуддя.

Кваліфікаційний іспит проводиться шляхом складення кандидатом на посаду судді письмового анонімного тестування та виконання анонімно письмового практичного завдання з метою виявлення рівня знань, практичних навичок та умінь у застосуванні закону та веденні судового засідання.

Кваліфікаційний іспит проводиться Вищою кваліфікаційною комісією суддів України у спеціально обладнаному для цього приміщенні. Перебіг кваліфікаційного іспиту фіксується за допомогою технічних засобів відео- та звукозапису. На кожному його етапі та під час оцінювання результатів можуть бути присутніми представники засобів масової інформації, професійних організацій правників, а також правозахисних організацій.

Порядок складення кваліфікаційного іспиту, методика оцінювання кандидатів визначаються положенням, що затверджується Вищою кваліфікаційною комісією суддів України.

Результати кваліфікаційного іспиту дійсні протягом трьох років з дня складення іспиту.

Якщо особа набрала менше 75 відсотків максимально можливого балу кваліфікаційного іспиту, вона вважається такою, що не склала кваліфікаційний іспит.

Особа, яка не склала кваліфікаційний іспит, може бути допущена до складення такого іспиту повторно не раніше ніж через рік. Особа, яка не склала кваліфікаційний іспит повторно, може бути допущена до наступного іспиту не раніш як через два роки.

Вища кваліфікаційна комісія суддів України визначає рейтинг кандидатів на посаду судді відповідно до кількості набраних кандидатами балів за результатами кваліфікаційного іспиту. У рейтингу також окремо відображаються бали із завдань, якими перевіряють здатність кандидата бути суддею за відповідними спеціалізаціями.

Вища кваліфікаційна комісія суддів України зараховує до резерву на заміщення вакантних посад суддів тих кандидатів, які набрали не менше 75 відсотків максимально можливого балу кваліфікаційного іспиту.

Інформація про результати кваліфікаційного іспиту і місце кандидата на посаду судді за рейтингом є загальнодоступною та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Порушення процедури проведення кваліфікаційного іспиту щодо кандидата на посаду судді може бути оскаржено в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною першою статті 92 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Вища кваліфікаційна комісія суддів України є державним колегіальним органом суддівського врядування, який на постійній основі діє у системі правосуддя України.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 93 Закону №1402-VIII Вища кваліфікаційна комісія суддів України проводить добір кандидатів для призначення на посаду судді, у тому числі організовує проведення щодо них спеціальної перевірки відповідно до закону та приймає кваліфікаційний іспит.

Згідно з частиною п`ятою статті 101 Закону №1402-VIII рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, палат та колегій Комісії викладаються у письмовій формі. У рішенні зазначаються дата і місце ухвалення рішення, склад Комісії (палати, колегії), питання, що розглядалося, мотиви ухваленого рішення. Рішення підписується головуючим і членами Комісії (палати, колегії), які брали участь у його ухваленні.

Відповідно до частини сьомої статті 101 Закону №1402-VIII рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України можуть бути оскаржені до суду з підстав, установлених цим Законом.

Задля виконання припису частини п`ятої статті 78 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ВККС України ухвалила рішення від 3 жовтня 2018 року №211/зп-18 про затвердження Положення про складення кваліфікаційного іспиту та методику оцінювання кандидатів на посаду судді (далі також - «Положення №211/зп-18»).

До цього Положення ВККС України вносила зміни рішеннями від 8 жовтня 2018 року №211/зп-18, від 19 квітня 2019 року №53/зп-19, від 24 червня 2019 року №105/зп-19, від 26 липня 2023 року №38/зп-23.

Пункт 5 розділу І Положення №211/зп-18 установлює, що принципами іспиту є справедливість, законність, публічність, прозорість, відкритість і рівність умов для його учасників, об`єктивність, неупередженість та повага до прав людини.

Пункт 7 розділу І Положення №211/зп-18 (зі змінами, унесеними рішенням від 8 жовтня 2018 року №211/зп-18) визначив, що складення кваліфікаційного іспиту кандидатами на посаду судді включає такі етапи:

1) складення тестування щодо виявлення належних теоретичних знань;

2) виконання практичного завдання зі спеціалізації місцевого загального суду (у разі виявлення кандидатами на посаду судді бажання бути суддею за цією спеціалізацією);

3) виконання практичного завдання зі спеціалізації місцевого адміністративного суду (у разі виявлення кандидатами на посаду судді бажання бути суддею за цією спеціалізацією);

4) виконання практичного завдання зі спеціалізації місцевого господарського суду (у разі виявлення кандидатами на посаду судді бажання бути суддею за цією спеціалізацією).

Черговість етапів проведення виконання практичного завдання зі спеціалізацій визначається рішенням Комісії.

Пункт 6 розділу ІІ Положення №211/зп-18 передбачає, що на етапах складення кваліфікаційного іспиту кандидати на посаду судді виконують такі завдання:

1) складення тестування - окремий тест (тестові запитання), який виконується шляхом надання учасником відповідей на запитання;

2) виконання практичного завдання - модельна судова справа, яка виконується шляхом викладення або продовження викладення модельного судового рішення за результатами модельного розгляду справи по суті та відповідно до наявних у ній документів. Завдання щодо викладення або продовження викладення модельного судового рішення визначається у змісті конкретного практичного завдання.

Абзац 1 пункту 2 розділу IV Положення №211/зп-18 передбачає, що кваліфікаційний іспит відбувається шляхом складення учасником іспиту етапів іспиту, визначених пунктом 7 розділу І Положення.

Пункт 12 розділу IV Положення №211/зп-18 установлює тривалість складення етапів кваліфікаційного іспиту: 1) тестування - 120 хвилин; 2) виконання практичного завдання - 300 хвилин.

Пункт 13 розділу IV Положення №211/зп-18 передбачає, що перед початком проведення відповідного етапу іспиту уповноважені представники Комісії ознайомлюють учасників іспиту із правилами його складення.

Пункт 17 розділу IV Положення №211/зп-18 визначає правила, з дотриманням яких здійснюється складання кваліфікаційного іспиту, і включає перелік прав, заборон і обов`язків учасника іспиту.

Підпункт 5 підпункту 17.1 пункту 17 розділу IV Положення №211/зп-18 установлює, що учасник має право на використання під час виконання практичного завдання виключно таких нормативно-правих актів: закони, кодекси, зокрема коментовані, постанови пленумів, а також рішення Європейського суду з прав людини. Вказані нормативно-правові акти використовуються учасниками іспиту лише на паперових носіях видавничого тиражування.

Підпункт 6 підпункту 17.2 пункту 17 розділу IV Положення №211/зп-18 установлює, що учаснику під час іспиту забороняється використовувати під час виконання практичного завдання джерела інформації на паперових або електронних носіях, не передбачених підпунктом 5 підпункту 17.1 цього пункту.

Підпунктом 3 пункту 17.3 розділу IV Положення передбачено, що учасник зобов`язаний на час складення іспиту покласти особисті речі (за їх наявності) до призначеного для цього пакета.

Підпункт 10 підпункту 17.3 пункту 17 розділу IV Положення №211/зп-18 установлює, що учаснику зобов`язаний не порушувати правил складання іспиту.

Пункт 18 розділу IV Положення №211/зп-18 передбачає, що у разі порушення особою порядку складення іспиту Комісія на будь-якому етапі може припинити участь цієї особи у ньому та визнати її такою, що не склала іспиту.

Факт порушення порядку складення іспиту фіксується уповноваженими представниками у протоколі реєстрації порушень та розглядається Комісією (пункт 22 розділу IV Положення №211/зп-18).

За змістом пункту 3 розділу V Положення №211/зп-18 оцінювання показників іспиту передбачає:

- рівень знань за результатами складення тестування - 90 балів;

- практичні навички та уміння написання тексту судового рішення зі спеціалізації місцевого загального суду - 120 балів;

- практичні навички та уміння написання тексту судового рішення зі спеціалізації місцевого адміністративного суду - 120 балів.

Пункт 13 розділу V Положення №211/зп-18 (зі змінами, унесеними рішенням від 8 жовтня 2018 року №211/зп-18) визначає, що максимально можливий бал за складення першого етапу іспиту - 90 балів.

Максимально можливий бал за складення першого етапу іспиту та одного з наступних етапів іспиту, обраного кандидатом на посаду судді, - 210.

У разі виявлення бажання кандидатом на посаду судді виконувати практичне завдання за більш ніж однією спеціалізацією, набрані ним бали за результатами складення виконання практичного завдання за спеціалізаціями не сумуються.

Згідно з пунктом 2 розділу VІ Положення №211/зп-18 результати іспиту затверджуються Комісією.

Пункт 8 розділу VІ Положення №211/зп-18 передбачає, що під час затвердження кодованих результатів іспиту Комісія вирішує питання щодо робіт, які не було розпізнано або виявлено програмним забезпеченням, а також протоколів реєстрації порушень порядку, складених під час іспиту (за наявності таких випадків).

За результатами розгляду протоколу Комісія може ухвалити рішення про припинення участі особи в іспиті та визнання її такою, що не склала іспиту.

Відповідно до пунктів 9, 10 розділу VІ Положення №211/зп-18 розгляд питання щодо порушень учасниками іспиту порядку складення іспиту (за наявності таких випадків) здійснюється до моменту декодування робіт відповідного етапу іспиту.

Результати відповідного етапу іспиту декодуються після проведення оцінювання всіх його завдань.

Згідно з пунктом 11 розділу VІ Положення №211/зп-18 особа вважається такою, що успішно склала іспит, у разі набрання не менше 75% максимально можливого бала за складення іспиту.

Пункт 12 розділу VІ Положення №211/зп-18 (зі змінами, унесеними рішенням від 8 жовтня 2018 року №211/зп-18) передбачає, що особа вважається такою, що не склала іспиту, у разі:

1) набрання менше 75% максимально можливого бала за складення першого етапу іспиту (тестування);

2) ненабрання мінімальної кількості балів, визначених пунктом 11 цього розділу;

3) неявки на один або більше етапів іспиту;

4) відмови від складення одного або більше етапів іспиту;

5) допущення порушення порядку складення іспиту, яке рішенням Комісії визнано істотним.

Пункти 16, 17 розділу VІ Положення №211/зп-18 передбачають, що результати іспиту затверджуються Комісією й оприлюднюються на її офіційному веб-сайті не пізніше наступного робочого дня після ухвалення Комісією відповідного рішення. Бали за складення етапів іспиту відображаються окремо.

Результати іспиту дійсні протягом трьох років з дати їх затвердження Комісією та можуть бути використані під час конкурсу на зайняття вакантної посади судді місцевого суду. Термін дії результатів іспиту завершується наступного дня за днем їх затвердження Комісією через три роки.

Відповідно до пунктів 18, 19, 21 розділу VІ Положення №211/зп-18 визначають, що на підставі результатів, отриманих учасниками іспиту за підсумками успішного складення іспиту, формується рейтинг кандидатів на посаду судді (далі - рейтинг).

Рейтинг визначається відповідно до кількості набраних учасниками іспиту балів і формується за спеціалізаціями.

У рейтингу зазначається: 1) місце кандидата у такому рейтингу; 2) прізвище, ім`я та по батькові кандидата; 3) дата затвердження результатів іспиту; 4) кількість набраних кандидатом балів під час складення тестування та виконання практичного завдання із відповідної спеціалізації; 5) загальна кількість набраних кандидатом балів за складення іспиту; 6) дата завершення терміну перебування у рейтингу.

Рейтинг затверджується Комісією за кожною спеціалізацією окремо та оприлюднюється на її офіційному веб-сайті не пізніше п`яти робочих днів після затвердження.

Згідно з пунктами 22, 23 розділу VІ Положення №211/зп-18 до резерву на заміщення вакантних посад суддів (далі - резерв) зараховуються кандидати на посаду судді, які успішно склали іспит. У резерві зазначається прізвище, ім`я та по батькові кандидата та його місце у рейтингу за відповідними спеціалізаціями.

Резерв затверджується Комісією та опубліковується на її офіційному веб-сайті не пізніше п`яти робочих днів після затвердження.

Оцінка доводів учасників справи та висновки Верховного Суду

Суд, вивчивши доводи сторін, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, виходить із такого.

Спір виник у межах правовідносин з приводу добору кандидатів на посаду судді, оголошеного рішенням ВККС України №28/зп-17 від 3 квітня 2017 року.

ОСОБА_1 взяла участь у цьому доборі і для зайняття посади судді успішно подолала 9 з 15 стадій, передбачених статтею 70 Закону України «Про судоустрій та статус суддів».

Безпосередньо спірні правовідносини виникли довкола десятої стадії цього добору: складення позивачем кваліфікаційного іспиту та встановлення Комісією його результатів.

На цій стадії добору ОСОБА_1 пройшла тестування та виконала практичне завдання за обраними спеціалізаціями - місцевого загального, місцевого адміністративного та місцевого господарського судів.

За результатами тестування позивач отримала 87,75 балів.

За виконання практичного завдання за спеціалізацією місцевого загального суду позивач отримала 89,5 бала.

За виконання практичного завдання за спеціалізацією місцевого адміністративного суду позивач отримав 87,5 балів.

За виконання практичного завдання за спеціалізацією місцевого господарського суду позивач отримав 78 балів.

У підсумку в усіх випадках позивач набрала мінімальну кількість балів (157,5), яка була необхідною для успішного складення кваліфікаційного іспиту.

Втім, 02 серпня 2019 року на етапі проходження ОСОБА_1 практичного завдання за спеціалізацією місцевого загального суду уповноважені працівники ВККС України виявили у неї (індивідуальний номер НОМЕР_1) мобільний телефон, що містив відкриті вкладки з інформацією, яка може бути пов`язана з написанням практичного завдання та внесли відомості про цей факт до Протоколу реєстрації порушень.

Комісія рішеннями від 26 липня 2023 року №37/зп-23, №39/зп-23 визнала порушення, зафіксоване щодо ОСОБА_1 , істотним і таким, що має наслідком визнання її такою, що не склала кваліфікаційний іспит. На основі цього Комісія затвердила негативні результати іспиту для позивача за обома спеціалізаціями, внаслідок чого припинила його участь у доборі, оголошеному 3 квітня 2017 року.

Рішення від 26 липня 2023 року №39/зп-23 за своєю суттю є похідним від рішення №37/зп-23.

Рішення від 26 липня 2023 року №37/зп-23 мотивоване тим, що в діях кандидата на посаду судді з індивідуальним кодом НОМЕР_1 зафіксовано порушення ним підпункту 5 пункту 17.1 розділу IV, підпункту 6 пункту 17.2 розділу IV та підпункту 3 пункту 17.3 розділу IV Положення, а саме: у кандидата виявлено мобільний телефон, що містив відкриті вкладки з інформацією, яка може бути пов`язана з написанням практичного завдання.

У цьому спорі позиція ВККС України побудована на основі висновку про те, що ОСОБА_1 мала при собі заборонене джерело інформації під час виконання практичного завдання з загальної спеціалізації.

Позивач ставить під сумнів обґрунтованість і законність такого висновку. Її позиція заснована, головним чином, на доводах про невикористання виявленого телефону та наявної у ньому інформації при вирішенні модельної справи та написанні рішення, а також ненаданні Комісією оцінки цим обставинам.

Зваживши доводи сторін, Суд відхиляє доводи позивача і вважає їх необґрунтованими з огляду на таке.

Спірні правовідносини є предметом регулювання норм статті 78 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та Положення про складення кваліфікаційного іспиту та методику оцінювання кандидатів на посаду судді, затвердженого рішенням ВККС України від 3 жовтня 2018 року №211/зп-18.

Суть кваліфікаційного іспиту - це атестуванням особи, яка пройшла спеціальну підготовку і виявила намір бути рекомендованою для призначення на посаду судді (частина перша статті 78 Закону України «Про судоустрій та статус суддів»).

Мета кваліфікаційного іспиту - виявлення належних теоретичних знань та рівня професійної підготовки кандидата на посаду судді, у тому числі отриманого за результатами спеціальної підготовки, а також ступеня його здатності здійснювати правосуддя (частина друга статті 78 Закону України «Про судоустрій та статус суддів»).

Кваліфікаційний іспит проводить ВККС України у кілька етапів: тестування теоретичних знань кандидатів і виконання ними практичного завдання за однією чи кількома спеціалізаціями (частини третя, четверта статті 78 Закону України «Про судоустрій та статус суддів»; пункт 7 розділу І Положення №211/зп-18).

За кваліфікаційний іспит кандидат може набрати максимум 210 балів (90 балів за тестування і 120 балів за виконання практичного завдання з однієї спеціалізації). Аби успішно скласти кваліфікаційний іспит та потрапити у резерв на заміщення вакантних посад судді, кандидат повинен набрати не менше 75% максимального бала за кваліфікаційний іспит, тобто 157,5 бала (частини сьома, десята статті 78 Закону України «Про судоустрій та статус суддів»; пункти 3, 13 розділу V, пункт 11 розділу VІ Положення №211/зп-18 (зі змінами згідно з рішенням Комісії від 8 жовтня 2018 року №211/зп-18).

Порядок складення кваліфікаційного іспиту й методика оцінювання кандидатів передбачають правила проходження іспиту й низку прав, обов`язків та заборон для кандидатів, зокрема щодо джерел інформації, дозволених і заборонених їм для використання під час виконання практичного завдання (частина п`ята статті 78 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», пункт 17 розділу ІV Положення №211/зп-18).

Порушення особою порядку складення кваліфікаційного іспиту надає ВККС України право на будь-якому етапі припинити її участь в іспиті та визнати її такою, що не склала кваліфікаційний іспит (пункт 18 розділу ІV, пункт 8 розділу VІ Положення №211/зп-18).

У випадку допущення особою порушення порядку складення іспиту, яке рішенням ВККС України визнано істотним, ця особа вважається такою, що не склала кваліфікаційний іспит (підпункт 5 пункту 12 розділу VІ Положення №211/зп-18 зі змінами згідно з рішенням Комісії від 8 жовтня 2018 року №211/зп-18).

Норми Положення №211/зп-18 передбачають для ВККС України свободу розсуду в оцінці істотності порушення, допущеного кандидатом під час кваліфікаційного іспиту, тож не усі порушення можуть тягти за собою обов`язкову його дискваліфікацію.

Рішення ВККС України з питання припинення участі кандидата в кваліфікаційному іспиті та визнання його таким, що не склав іспит, має містити мотиви цього рішення (друге речення частини п`ятої статті 101 Закону України «Про судоустрій та статус суддів») і відповідати критеріям, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень (частина друга статті 2 КАС України).

Під час вирішення питання про наявність порушення та оцінку його істотності ВККС України має забезпечити повноту з`ясування обставин щодо вірогідного порушення учасником порядку складення іспиту, безпосередньо дослідити наявні матеріали, врахувати істотні для справи обставини й надати оцінку доречним аргументам кандидата.

Із фактичних обставин цієї справи вбачається, що істотність вчиненого позивачем порушення як ключовий фактор дискваліфікації позивача Комісія в оспорюваному рішенні мотивувала тим, що його вчинення суперечить принципам справедливості, законності, прозорості і рівності для всіх учасників іспиту, які закріплені у Положенні, ставлять під обґрунтований сумнів питання доброчесності кандидата, що є безумовною підставою для припинення його участі у кваліфікаційному іспиті та узгоджується з підпунктом 5 пункту 12 розділу VI Положення.

Доводи Комісії щодо законності та обґрунтованості оскаржуваних рішень зводяться головним чином до того, що обставини використання ОСОБА_1 під час виконання анонімного письмового практичного завдання забороненого джерела інформації повною мірою підтверджується зібраними та наданими відповідачем доказами, при цьому сама позивач не заперечує факту перебування у її кишені забороненого джерела інформації. Вчинене нею порушення є істотним з підстав, наведених у рішенні.

Позивач у свою чергу наполягає, що хоча і мала при собі мобільний телефон з певною інформацією, проте не використовувала його при написанні судового рішення як суті практичного завдання.

Норми Положення не визначають критеріїв, які б надавали можливість чітко кваліфікувати порушення порядку складення іспиту як істотне. Це означає, що, з одного боку, ВККС України наділена досить широкою свободою розсуду при оцінці допущеного порушення порядку складення іспиту на предмет його істотності. З іншого - нормативна невизначеність (неврегульованість) цього питання, тобто відсутність чітких зрозумілих для кожного учасника орієнтирів, покладає на ВККС України обов`язок належно мотивувати її висновки, якщо вона вважатиме, що допущене учасником порушення порядку складення іспиту є істотним, тобто вагомим на стільки, щоб це безумовно мало наслідком його дискваліфікацію.

Верховний Суд бере до уваги, що судовий контроль при оцінці актів та дій органів державної влади під час виконання ними дискреційних повноважень є обмеженим. За загальним правилом національні суди повинні утримуватися від перевірки обґрунтованості таких актів, однак суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки суб`єкта владних повноважень щодо обставин у справі довільними та нераціональними, не підтвердженими доказами або ж помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору.

Рішення ВККС України з питання припинення участі кандидата в кваліфікаційному іспиті та визнання його таким, що не склав іспит, має містити мотиви цього рішення (друге речення частини п`ятої статті 101 Закону №1402-VIII) і відповідати вимогам, які ставляться до рішень суб`єктів владних повноважень (частина друга статті 2 КАС України).

Надаючи оцінку законності і обґрунтованості оскаржуваних рішень Верховний Суд зазначає, що об`єктивна сторона порушення, яке ставиться у провину позивачеві (порушення підпункту 6 підпункту 17.2 пункту 17 розділу ІV «Порядок складення іспиту» Положення) полягає у використанні під час виконання практичного завдання джерел інформації на паперових або електронних носіях, не передбачених підпунктом 5 підпункту 17.1 пункту 17 цього ж розділу Положення, яким унормовано, що учасник має право на використання під час виконання практичного завдання виключно таких нормативно-правих актів: закони, кодекси, зокрема коментовані, постанови пленумів, а також рішення Європейського суду з прав людини.

На думку Суду, закріплені наведеними правовими нормами правила щодо переліку актів, які можна використовувати, а також заборони використання всіх інших джерел, є чіткими, зрозумілими та не допускають їх неоднозначного розуміння.

Факт перебування безпосередньо у ОСОБА_1 , а не у спеціальному пакеті, мобільного телефона, який містить інформацію прикладного змісту до суті іспиту, тобто забороненого джерела, підтверджується наявними у справі доказами, належним чином зафіксований працівником ВККС України і позивачем не заперечується. Тобто, цей факт не потребує доказування.

Доводи ОСОБА_1 про невикористання (незастосування) цього джерела інформації при написані іспиту Верховний Суд оцінює критично, оскільки термін «використання» у розумінні заборони, встановленої підпунктом 6 підпункту 17.2 пункту 17 розділу IV «Порядок складення іспиту» Положення, вочевидь, не може тлумачитися таким чином, що учасник має право мати при собі (мати реальну фізичну можливість використати), але не має права його застосовувати при виконанні завдання.

За цих обставин Верховний Суд вважає, що сама наявність у розпорядженні позивача забороненого джерела інформації підпадає під заборонені Положенням дії і становить склад порушення порядку складення іспиту.

Крім цього, Суд бере до уваги, що Комісією кваліфіковано як порушення наявність у ОСОБА_1 саме джерела інформації, тобто мобільного телефону, у якому був наявний фрагменту вироку в кримінальній справі та лекції щодо статті Кримінального кодексу України, які відповідають критерію інформативності саме до цілей складання іспиту, а не будь-якого іншого безвідносного до екзамену носія інформації.

Одночасно, Суд наголошує, що підтвердження факту використання як активної дії (списування) не потребується у цій спірній ситуації. Термін «використовувати» у розумінні Положення має ширше значення аніж «списування». Тут йдеться також і про можливість, реальну фізичну змогу конкурсанта застосувати заборонене джерело інформації, тобто про наявність такого забороненого джерела у розпорядженні конкурсанта.

Верховний Суд також бере до уваги те, що з усіх учасників кваліфікаційного іспиту допущення подібних порушень мали поодинокий характер, тобто не були системним недоліком і не пов`язані з питаннями організації цього заходу або недосконалості нормативного регулювання правил його проведення.

Верховний Суд додатково зауважує, що ВККС України наділена повноваження на будь-якому етапі припинити участь особи в складенні кваліфікаційного іспиту і визнати її такою, що не склала кваліфікаційний іспит, у разі допущення цією особою такого порушення порядку його складення, яке рішенням Комісії визнано істотним (пункт 18 розділу ІV «Порядок складення іспиту», пункт 8, підпункт 5 пункту 12 розділу VІ «Визначення результатів іспиту» Положення).

Як уже зазначалося, оцінка істотності допущеного учасником порушення належить до дискреційних повноважень членів Комісії, яка є колегіальним органом і вирішує це питання шляхом голосування.

Дослідивши зміст оспорюваних рішень відповідача, Верховний Суд встановив, що відповідач надав вичерпну оцінку допущеному позивачем порушенню порядку складення кваліфікаційного іспиту та обґрунтував власні мотиви, з яких він розцінив ці порушення як істотні.

При цьому Суд не встановив правових підстав вважати, що викладені в оспорюваних рішеннях висновки щодо обставин є довільними, нераціональними, непідтвердженими доказами або ж помилковими щодо фактів.

Також Верховний Суд у судовому засіданні дослідив відеозапис засідання Комісії та встановив, що розгляд питання щодо позивача відбувся в межах визначеної законодавством процедури. Суд не встановив порушень порядку розгляду, які б надавали суду підстави для визнання оспорюваних рішень незаконними.

У зв`язку із цим Верховний Суд вважає необґрунтованими доводи позивача про розгляд Комісією питання не у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Водночас Верховний Суд погоджується з доводами позивача щодо відсутності правових підстав для посилання Комісією в оспорюваному рішенні на поняття академічної доброчесності, визначення якого наведено у Законі України «Про освіту», оскільки з огляду на окреслену в преамбулі цього Закону сферу його дії, правовідносини, які виникають під час оцінювання кандидатів на посаду судді у межах процедури кваліфікаційного іспиту, ним не регулюються.

Також Верховний Суд враховує те, що поняття академічної доброчесності та її загальних стандартів розкрито в рішенні Комісії не у значенні, вжитому в Законі України «Про освіту», і власне посилань на цей Закон в оскаржуваних рішеннях немає, натомість контекст такого посилання розкрито через значимість забезпечення довіри до результатів іспиту, позбавлення будь-кого з учасників невиправданих переваг та усунення сумнівів у справедливості оцінювання.

Отже, посилання відповідача на академічну доброчесність, яка є категорією, що визначена законодавством про освіту і застосовується до правовідносин, які виникають у сфері освітнього процесу, Верховний Суд вважає помилковим, водночас погоджується з твердженням Комісії про необхідність створення і дотримання таких умов, які б безумовно забезпечували довіру до результатів іспиту.

З урахуванням всієї сукупності установлених у цій справі обставин та наведених висновків, Верховний Суд вважає, що помилкове посилання в оспорюваному рішенні на академічну доброчесність не має на стільки вагоме значення, щоб безумовно стверджувати про протиправність оскаржуваних рішень відповідача.

За цих обставин Верховний Суд резюмує, що оскаржувані в цій справі рішення відповідача в спірній частині є такими, що відповідають критеріям правомірності, наведеним у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки прийнятий з дотриманням приписів законодавства, що регулює спірні правовідносини, а тому не підлягають скасуванню судом.

Решта вимог позивача є похідними від означений позовних вимог, а тому правові підстави для їх задоволення відсутні.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Верховний Суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений законом; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку і його рішення в оспорюваній частині є правомірними та не порушують права позивача.

Отже, Верховний Суд вважає відсутніми підстави для задоволення цього позову.

Судові витрати

З огляду на результат розгляду справи, Суд вважає відсутніми підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 22, 139, 241-243, 246, 266 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправними та скасування рішень у частині, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення Верховного Суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду може бути подана до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене та підписане 05 березня 2024 року.

Головуючий суддя О.А. Губська

Судді М.В. Білак

Л.О. Єресько

А.В. Жук

В.М. Соколов