Справа № 240/14675/23
Суддя: Липа Володимир Анатолійович
Дата ухвалення: 2024-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року м. Житомир справа № 240/14675/23

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Липи В.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, в якому просить:

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо не зарахування до трудового стажу ОСОБА_1 роботу в дитячому садку № 71 станції Олевськ при Коростенському відділку Південно-Західної залізниці у період з 10.10.1986р. по 21.11.1988р.; в Юрівській сільській раді Олевського району Житомирської області у період з 03.08.1990р. по 23.08.1990р. та з 02.10.1990р. по 31.10.1990р.; у Домоуправління-2' Дарницької КЕЧ району в період з 14.11.1990р. по 31.10.1996р.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 до загального трудового стажу роботу в дитячому садку № 71 станції Олевськ при Коростенському відділку Південно-Західної залізниці у період з 10.10.1986р. по 21.11.1988р.; в Юрівській сільській раді Олевського району Житомирської області у період з 03.08.1990р. по 23.08.1990р. та з 02.10.1990р. по 31.10.1990р.; у Домоуправління-2 Дарницької КЕЧ району в період з 14.11.1990р. по 31 10.1996р.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначила, що відповідач необгрунтовано та безпідставно не врахував до її загального трудового стажу роботи періоди:з 10.10.1986 по 21.11.1988 на посаді 0,5 прачкою та 0,5 двірником в дитячому садку № 71 станції Олевськ при Коростенському відділку Південно-Західної залізниці;з 03.08.1990 по 23.08.1990, з 02.10.1990 по 31.10.1990 в Юрівській сільській раді Олевського району Житомирської області на час відпустки основного працівника;з 14.11.1990 по 31. 10.1996, на посаді двірника Домоуправління-2 Дарницької КЕЧ району. Зазначила, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач, на виконання вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі, до суду направив відзив на позов, у якому просить відмовити у задоволенні позову повністю. Заперечуючи проти позову стверджує, що враховуючи принцип екстериторіальності, розгляд заяви та наданих документів щодо призначення пенсії за віком здійснено структурним підрозділом ГУ ПФУ в Житомирській області та 20.02.2023 прийнято рішення №60 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону №796, у зв"язку з відсутністю необхідного страхового стажу та у зв"язку з не підтвердженням факту постійного проживання, роботи у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993-3 роки, у зоні посиленого радіологічного контролю -4 роки.

Ухвалою суду залучено Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області до участі у справі №240/14675/23, як другого відповідача.

Відповідно до норм ст.ст. 257, 262 КАС України дана адміністративна справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Розглянувши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд дійшов наступних висновків.

13.02.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області із заявою щодо призначення пенсії за віком відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

20.02.2023 за результатами розгляду вказаної заяви , яка розглядалася за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ в Житомирській області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії, яким відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки до страхового стажу не зараховано періоди трудової діяльності відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 від 17.10.1986:

- з 10.10.1986 по 21.11.1988 є виправлення в даті прийому на роботу;

- з 03.08.1990 по 23.08.1990, з 02.10.1990 по 31.10.1990 відсутні накази на звільнення;

- з 14.11.1990 по 31. 10.1996, відсутня печатка на звільненні, що суперечить Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників №58 від 29.07.1993 року.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у зарахуванні до загального трудового стажу вказаних періодів, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій встановлені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058), який набрав чинності 01.01.2004.

Частиною першою статті 9 Закону №1058 передбачено, що в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

При цьому, пунктом 13 розділу XV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1058 передбачено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та цього Закону призначається одна пенсія за її вибором.

Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-ХІІ (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №796) визначені основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Статтею 49 Закону №796 визначено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до абз. 1 ст. 55 Закону № 796-ХІІ, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Згідно з абз. 6 п. 2 ч. 1 ст. 55 Закону № 796-ХІІ, потерпілі від Чорнобильської катастрофи особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у такому порядку: 2 роки (початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період) та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Із аналізу наведеної правової норми вбачається, що право на пільгове зменшення пенсійного віку мають особи, які в установленому законом порядку набули статусу потерпілого від аварії на Чорнобильській АЕС та проживали певний час у зоні радіоактивного забруднення - зони посиленого радіоактивного контролю.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1).

Згідно з п.1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі по тексту - Порядок №22-1) у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис.

Статтею 48 Кодексу законів про працю України визначено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Також, згідно з вимогами ст. 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, наявність трудового стажу підтверджується у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок).

Відповідно до п. 1 Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Наказом Міністерства праці України за №58 від 29.07.1993 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі Інструкція).

Відповідно до пункту 1.1 Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Пунктом 2.11 Інструкції передбачено, що відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Відповідно до п. 2.12 Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Поряд із цим, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку а загальних підставах, відтак суд не погоджується із діями відповідача щодо неврахування трудового стажу позивачки вказаного у її трудовій книжці, з підстав того, що вона заповнена з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок (відсутність на першій сторінці печатки підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка).

Наведене вище узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові №687/975/17 від 21.02.2018.

Також варто зазначити, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Обов`язок правильного і точного внесення даних про роботу в трудову книжку і інші документи покладена на роботодавця (п.13 Основних положень).

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення», громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом

За змістом ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету міністрів України № 637 від 12.08.1993 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (Порядок № 637).

Відповідно до п. 1 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п. 3 Порядку № 637).

Отже, основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Пунктом 2 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 17 вищевказаного Порядку визначено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника (пункт 18 Порядку №637).

Згідно з п. 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Щодо вимоги зобов`язати відповідача зарахувати стаж роботи, суд зазначає наступне.

Так, Головне управління Пенсійного фонду України відмовило у зарахуванні позивачу до пільгового стажу певних періодів роботи з 10.10.1986 по 21.11.1988 посилаючись на те, що є виправлення в даті прийому на роботу; з 03.08.1990 по 23.08.1990, з 02.10.1990 по 31.10.1990 - відсутні накази на звільнення; з 14.11.1990 по 31.10.1996,- відсутня печатка на звільненні.

Суд зазначає, що в постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі №687/975/17 викладена правова позиція, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретній посаді, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Окрім того, Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Водночас, в трудовій книжці позивача є посилання на відповідні накази як на підставу внесення записів, вони завірені підписом повноважної особи, не містять виправлень, а відтак суд не може погодитись із висновком відповідача про відсутність у позивача права на призначення пенсії за віком через дефектність цієї трудової книжки з мотивів того, що вона не містить відбитку печатки на записі про прийняття-звільнення, оскільки такий її недолік не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист з огляду на те, що позивач жодним чином не впливає на дотримання роботодавцем порядку заповнення трудової книжки та не може нести негативні наслідки за окремі її недоліки, а підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

При цьому суд зазначає, що витребування та перевірка додаткових документів і довідок є правом пенсійного органу, тобто перекладання обов`язку доказування, надання відомостей тощо на позивача є неприйнятним. Неможливість пенсійного органу скористатися правом на перевірку зазначених у трудовій книжці (пільговій довідці) відомостей не може бути підставою для обмеження права пенсіонера на отримання належної пенсії.

Щодо періоду роботи з 10.10.1986 по 21.11.1988, то відповідно до Архівної довідки № ДН-4-02/107 від 28 березня 2023р., виданою виробничим підрозділом Коростенської дирекції залізничних перевезень регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ Укрзалізниця на підставі Книги наказів про прийом та звільнення 1986-1988 роки позивач у період з 10 жовтня 1986 року по 21 листопада 1988 року в дитячому садку № 71 станції Олевськ при Коростенському відділку Південно-Західної залізниці. Наказом № 26 від 10 жовтня 1986 року позивач прийнята на роботу з 10 жовтня 198 року на посаду 0,5 прачки та 0,5 двірника в дитячий садок № 71 станції Олевськ. Наказом № 32 від 21 листопада 1988 року позивач звільнена з роботи з 21 листопада 1988 року по ст. 38 КЗпП України за власним бажанням.

Щодо незарахованого періоду трудової діяльності з 03.08.1990 по 23.08.1990, з 02.10.1990 по 31.10.1990, з підстав відсутності наказів.

Згідно із Архівною довідкою № 357 від 23.03.2023 року, виданою Комунальною установою «Трудовий архів» Олевської міської ради Житомирської області в книзі розпоряджень сільського голови з кадрових питань (особового складу) та основної діяльності Юрівської сільської ради Олевського району Житомирської області значиться, що позивач була прийнята на роботу на час відпустки основного працівника з 03 серпня 1990 року по 23 серпня 1990 року (так у розпорядженні)/ розпорядження № 6 від 02.08.1990 року. Позивач прийнята тимчасово на роботу на час відпустки основного працівника з 02 жовтня 1990 року по 31 жовтня 1990 року (так у розпорядженні)/розпорядження № 7 від" 01.10.1990 року.

Тобто в розрізі цієї справи та за умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав - певних недоліків трудової книжки.

Отже, суд приходить до висновку, що поданих позивачем документів достатньо для зарахування вказаних періодів роботи до страхового стажу для призначення пенсійного забезпечення, оскільки з поданих документів позивачем фактично доведено її трудову діяльність.

З метою належного захисту прав позивача, суд приходить до висновку про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати період роботи з 10.10.1986р. по 21.11.1988р. в дитячому садку № 71 станції Олевськ при Коростенському відділку Південно-Західної залізниці; з 03.08.1990р. по 23.08.1990р. та з 02.10.1990р. по 31.10.1990р. в Юрівській сільській раді Олевського району Житомирської області; з 14.11.1990р. по 31.10.1996р. у Домоуправління-2 Дарницької КЕЧ району згідно із записами трудової книжки до страхового стажу ОСОБА_1 .

З огляду на встановлені обставини справи, суд не бере до уваги твердження відповідача про відсутність підтверджуючих довідок, оскільки таке спростоване матеріалами справи, а тому не може бути обґрунтованою підставою для відмови в зарахуванні даного трудового періоду до страхового стажу позивача.

Зазначені сумніви, які виникли у суб`єкта владних повноважень можуть бути перевірені та усунені лише за наслідками здійснених таким органом відповідних запитів до організації, що визначено положеннями Порядку про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою №637.

Також суд зазначає, що підставою для призначення (перерахунку) пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Суд зауважує, що позивачем обрано спосіб захисту своїх прав шляхом визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо не зарахування до трудового стажу позивача періодів роботи та зобов`язання зарахувати до загального трудового стажу період роботи.

Водночас суд наголошує, що юридичним вираженням факту не зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 10.10.1986р. по 21.11.1988р.; з 03.08.1990р. по 23.08.1990р. та з 02.10.1990р. по 31.10.1990р.; з 14.11.1990р. по 31.10.1996р. є саме рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про відмову в призначенні пенсії №60 від 20.02.2023 року, а відтак суд вважає належним та достатнім способом захисту прав позивача задоволення позовної вимог шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Так, у зв`язку з тим, що судом визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про відмову у призначенні позивачеві пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки ним, крім іншого, безпідставно не зараховано до страхового стажу позивача період її роботи згідно записів трудової книжки , враховуючи межі позовних вимог, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати до страхового стажу позивача період її роботи з 10.10.1986р. по 21.11.1988р.; з 03.08.1990р. по 23.08.1990р. та з 02.10.1990р. по 31.10.1990р.; з 14.11.1990р. по 31.10.1996р.

Водночас, зважаючи на те, що із скасуванням оскаржуваного рішення, процедура розгляду питання про призначення позивачеві пенсії за віком вважається незакінченою, а також на те, що для вирішення питання щодо такого призначення Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області необхідно дослідити та надати оцінку умовами, що виникли у зв`язку з розглядом даної справи, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути заяву позивача з урахуванням висновків суду, викладених у даному рішенні.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Питання розподілу судових витрат вирішується відповідно до ст. 139 КАС України.

Оскільки суд дійшов висновку про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, то витрати зі сплати судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань такого суб"єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7,Житомир,10003. Код ), Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (юридична адреса: вул. Саєнка Андрія, 10, м. Фастів, Київська область, 08500, поштова адреса: вул. Варшавська, 3-Б, смт Макарів, Київська область, 08001. Код ) про визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити дії -задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №60 від 20.02.2023року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період її роботи згідно записів трудової книжки НОМЕР_3 від 17.10.1986 року з 10.10.1986р. по 21.11.1988р.; з 03.08.1990р. по 23.08.1990р. та з 02.10.1990р. по 31.10.1990р.; з 14.11.1990р. по 31.10.1996р. та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.02.2023 про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням висновків суду, викладених в даному рішенні.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області сплачений судовий збір в сумі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Липа