Справа № 200/5994/23
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2024-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2024 року Справа№200/5994/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стойки В.В. розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_2 в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_3 прикордонного загону (Військової частини НОМЕР_2 ) щодо неврахування та невиплати ОСОБА_1 на суми щорічного додаткової компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми щомісячної додаткової грошової винагороди за весь час затримки виплати з грудня 2016 року по 30.08.2023 року;

зобов`язати НОМЕР_3 прикордонний загін (Військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми щомісячної додаткової грошової винагороди за весь час затримки виплати з грудня 2016 року по 30.08.2023 року;

В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до наказу командира Державної прикордонної служби від 08.02.2019 №125-ОС позивача звільнено з військової служби у зв`язку з закінчення строку контракту у запас. При цьому при звільненні позивачу не було сплачено заборгованість з щомісячної додаткової грошової винагороди. В подальшому, в наслідок звернення позивача до суду за захистом свої прав, додаткова щомісячна грошова винагорода була сплачена 30.08.2023 року, проте суми компенсації втрати частини доходів відповідачем виплачені не були.

Посилаючись на положення Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати №2050-III та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001, позивач вважає свої права порушеними та просить суд задовольнити позов.

Ухвалою від 30.10.2023 року прийнято до розгляду позовну заяву і відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження суддею одноособово, без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

10.11.2023 року відповідачем до суду надано відзив на позовну заяву, обґрунтований тим, що у зв`язку з запровадженням воєнного стану не вбачається умисних порушень встановлених строків виплати коштів позивачу. Також зазначили, що одноразова грошова допомога при звільненні не входить до складу грошового забезпечення та не відноситься до інших грошових доходів, які підлягають компенсації відповідно до Закону №2050-ІІІ та Порядку 159.

Відповідно, вимоги позивача, на думку відповідача, є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Станом на момент прийняття рішення по справі воєнний стан продовжується, на підставі чого суд вважає за належне продовжити строки розгляду даної справи.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши викладені сторонами обставини справи та надані на їх підтвердження докази, суд прийшов до наступного.

Позивач, ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням НОМЕР_4 .

Відповідно до витягу з наказу Голови Державної прикордонної служби від 08 лютого 2019 №125-ОС припинено контракт та звільнено з військової служби за підпунктом а (у зв`язку з закінченням строку контракту) пункту другої частини п`ятої статті 26 Закону України про військовий обов`язок та військову службу у запас позивача.

Наказом Голови Державної прикордонної служби від 10 лютого 2019 №128-ОС позивача виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17.04.2023 року по справі № 200/4779/22, яке набуло законної сили, позовні вимоги ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) (місцезнаходження: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність НОМЕР_3 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) щодо нездійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення, підйомної допомоги, виплачених у 2017 році та щомісячної додаткової грошової винагороди за період із грудня 2016 року по лютий 2018 року з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення нарахованої та виплаченої за вказані періоди індексації грошового забезпечення. Зобов`язано НОМЕР_3 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_2 ) (місцезнаходження: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) грошової допомоги на оздоровлення, підйомної допомоги, виплачених у 2017 році та щомісячної додаткової грошової винагороди за період із грудня 2016 року по лютий 2018 року з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення нарахованої та виплаченої за вказані періоди індексації грошового забезпечення.

Згідно платіжних інструкцій № 382, № 383, № 384 від 28.08.2023 року позивачу виплачені кошти на виконання рішення суду по справі № 200/4779/22.

Листом від 25.08.2023 року представник позивача звернувся до відповідача із адвокатським запитом, в якому разом з іншим просив нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму щомісячної додаткової грошової винагороди.

Згідно листа відповідача від 09.09.2023 року, наданого у відповідь на адвокатський запит, зазначено, що відповідачем не було здійснено умисних порушень встановлених строків щодо виплати спірних коштів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Питання, пов`язані із здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати №2050-III (далі Закон №2050-III) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001 (далі Порядок №159).

Відповідно до ст. 1 Закону №2050-III, підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Статтею 2 Закону №2050-III передбачено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, сума індексації грошових доходів громадян.

Виходячи із зазначеного, підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких умов: 1) виплата громадянину належних йому доходів (заробітної плати, пенсії, соціальних виплат, стипендії); 2) порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання); 3) затримка виплати доходів на один і більше календарних місяців; 4) доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата).

Основною умовою для виплати громадянину компенсації є порушення встановлених строків виплати доходів. При цьому, компенсація за порушення строків виплати доходів проводиться незалежно від порядку і підстав виплати доходів: добровільного чи на виконання судового рішення.

Відповідно до п. 1 Порядку №159, дія цього Порядку поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Пунктом 2 Порядку №159 закріплено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Відповідно до абз. 6 п. 3 Порядку №159 компенсації підлягають такі грошові доходи, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, сума індексації грошових доходів громадян.

Статтею 3 Закону №2050-III встановлено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Отже, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, які вже були нараховані, але не виплачені.

Таким чином, основною умовою для виплати громадянам передбаченої ст.2 Закону України №2050-ІІІ та Порядком компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів. При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи за виконанням судового рішення.

Водночас, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд бере до уваги доводи позивача щодо врахування висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 15.10.2020 у справі №240/11882/19, що полягає у наступному.

Верховний Суд дійшов висновку, що системний аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що індексація є складовою заробітної плати та у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до діючого законодавства.

Використане у статті 3 Закону № 2050-ІІІ формулювання, що компенсація обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1- 3 вказаного Закону № 2050-ІІІ дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Колегія суддів Верховного Суду, враховуючи наявність факту невиплати позивачу сум індексації грошового забезпечення з 01 січня 2016 року по 12 січня 2018 року вважає, що позивач має право на компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення з 01 січня 2016 року по 12 січня 2018 року.

Таким чином, по даній справі суд дійшов висновку про протиправну бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення, відповідно до Закону України від 19.10.2000 №2050-ІІІ Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, сплаченої на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17.04.2023 року по справі № 200/4779/22, за весь час затримки виплати з грудня 2016 по день фактичної виплати 28.08.2023 року та зобов`язання відповідача нарахувати та виплати позивачу компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, сплаченої на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17.04.2023 року по справі № 200/4779/22, за весь час затримки виплати з грудня 2016 по день фактичної виплати 14.02.2022 року.

Задовольняючи позовні вимоги у такий спосіб суд зауважує, що компенсації втрати частини доходів підлягає не вся сума щомісячної додаткової грошової винагороди, а її частина, що була нарахована і виплачена на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17.04.2023 року по справі № 200/4779/22.

При виборі і застосуванні до спірних правовідносин норм права судом враховано висновки, викладені Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі №522/5664/17, від 21 червня 2018 року у справі № 523/1124/17, від 24 січня 2019 року у справі №159/1651/17.

Відповідно до ч. 2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Враховуючи відсутність судових витрат у даній адміністративній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_3 прикордонного загону (Військової частини НОМЕР_2 ) щодо неврахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми щомісячної додаткової грошової винагороди, сплаченої на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17.04.2023 року по справі № 200/4779/22, за весь час затримки виплати з грудня 2016 року по 30.08.2023 року.

Зобов`язати НОМЕР_3 прикордонний загін (Військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми щомісячної додаткової грошової винагороди, сплаченої на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17.04.2023 року по справі № 200/4779/22, за весь час затримки виплати з грудня 2016 року по 30.08.2023 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Стойка