Справа № 160/27631/23
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2024-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області щодо розгляду заяви ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 30.11.2022 та документів про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням;
- зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області прийняти рішення про оформлення набуття ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянства України за територіальним походженням на підставі заяви ОСОБА_1 від 30.11.2022.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона з 1996 року постійно проживає на території України. 30.10.2022 року позивач звернулась до Саксаганського відділу у м. Кривому Розі Державної міграційної служби України з заявою про набуття громадянства України за територіальним походженням. Листом від 05.12.2022 року №1229-1486/1229-22 повідомлено про наявність прав набуття громадянства України за територіальним походженням. Повідомлено, що позивачу необхідно надати довідку про неналежність до громадянства російської федерації та перебувати на законних підставах на території України. 30.11.2022 року ОСОБА_1 направила до Cаксаганського відділу у м. Кривому Pозі ГУ ДMC у Дніпропетровській області засобами поштового зв`язку заяву про прийняття пакету документів на оформлення набуття громадянства України до якого було долучено у т.ч. декларацію про відсутність іноземного громадянства за формою, затвердженою Наказом МВС України від 16.08.2012 №715. За результатами розгляду заяви та документів позивача Саксаганським відділом в м. Кривому Розі, листом №1229-1486/1229-22 від 05.12.2022 р., відмовлено у розгляді документів. 23.12.2022 р. ОСОБА_1 знов звернулась до Саксаганського відділу у м. Кривому Розі з листом, в якому обґрунтувала помилковість позиції територіального підрозділу, наведеної у листі начальника відділу №1229-1486/1229-22, зазначивши, що з 13 травня 1996 року було зареєстровано її місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, ОСОБА_1 , у листі від 23.12.2022 р. просила провести процедуру встановлення її особи, адже, паспортом громадянина України вона документована не була, а іншого громадянства вона не має. Саксаганський відділ у м. Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області надіслав позивачу листа від 21.09.2023 р. № 1229-1907/1229-23, в якому повідомив про повернення йому для вжиття заходів відповідно до законодавства України про громадянство справу про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 . Таким чином, позивач, в позовній заяві зазначає про те, що ГУ ДМС у Дніпропетровській області мав реальну можливість встановити особу позивача під час приймання документів, втім, цього не зробив, відмовився розглядати заяву ОСОБА_1 з документами, чим позбавляє її права на набуття громадянства, у зв`язку з чим, вона звернулася до суду із даним позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2023 року прийнято до свого провадження вказану справу та згідно ч.2 ст.257 КАС України ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує проти задоволення позовних вимог, та вказує, що надана позивачкою заява до Саксаганського відділу у м.Кривому Розі ГУ ДМС у Дніпропетровській області та документи, не є повним пакетом документів для прийняття рішення щодо набуття громадянства України.
Представником позивача подано відповідь на відзив, в якій останній підтримав обґрунтування викладені в позовній заяві, просив відхилити доводи відповідача, зазначені у відзиві та задовольнити позовну заяву в повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Пардубіце, Чеська Республіка. У 1996 році в віці 10-ти років позивач переїхала на постійне місце проживання до м. Кривий Ріг Дніпропетровської області разом зі своїми батьками: мати - ОСОБА_2 , батько - ОСОБА_3 .
З 13.05.1996р. ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 . Позивач навчалась у Криворізькій загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №120, а також у Криворізькій загальноосвітній школі «Центр освіти» КМР. Баба позивача (по материнській лінії) ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , дівоче прізвище ОСОБА_5 місце народженння с. В. Тарасов, Томаковського району, Дніпропетровської обл. Дід позивача ОСОБА_6 місце народження с. Максим, Чернігівської області.
08.10.2022 року гр. ОСОБА_1 звернулась до Cаксаганського відділу у м. Кривому Pозі ГУ ДMC у Дніпропетровській області із письмовим зверненням в довільній формі № Д-10/6/1229-22, щодо оформлення їй паспорта громадянина України.
30.10.2022 року ОСОБА_1 звернулась до Cаксаганського відділу у м. Кривому Pозі ГУ ДMC у Дніпропетровській області з заявою про набуття громадянства України за територіальним походженням.
05.11.2022 року позивачці була надана відповідь № 1229-1486/1229-22 в якій зазначався вичерпний перелік документів необхідних для оформлення паспорта громадянина України, враховуючи її підстави та вказано на необхідність подання документу, що підтверджує громадянство України відповідно до п.35 «Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 25 березня 2015 р. № 302.
30.11.2022 року ОСОБА_1 направила до Cаксаганського відділу у м. Кривому Pозі ГУ ДMC у Дніпропетровській області засобами поштового зв`язку заяву про прийняття пакету документів на оформлення набуття громадянства України до якого було долучено:
- заяву про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням за формою, затвердженою Наказом МВС України від 16.08.2012 №715;
- декларацію про відсутність іноземного громадянства за формою, затвердженою Наказом МВС України від 16.08.2012 №715.
Листом Cаксаганського відділу у м. Кривому Pозі ГУ ДMC у Дніпропетровській області від 05.12.2022 року №1229-1486/1229-22 повідомлено позивача, що вона має правові підстави для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про громадянство України», з послідуючим отриманням довідки про реєстрацію особи громадянином України, яка є підставою для отримання паспорта громадянина України у вигляді ГО-картки. Повідомлено, що згідно Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі - Порядок №215), затвердженого Указом Президента України від 27.01.2001 № 215 (зі змінами), їй необхідно встановити правовий статус, тобто надати довідку про неналежність до громадянства російської федерації або паспорт громадянина російської федерації, або довідку про відсутність належності до громадянства рф та перебувати на законних підставах на території України. Після встановлення правового статусу, вона має право звернутися до територіального підрозділу ДМС з заявою про набуття громадянства України за територіальним походженням (частина перша статті 8 Закону).
23.12.2022 р. ОСОБА_1 знов звернулась до Саксаганського відділу у м. Кривому Розі з листом, в якому обґрунтувала помилковість позиції територіального підрозділу, наведеної у листі начальника відділу №1229-1486/1229-22 від 09.12.2022 p., зазначивши, що з 13 травня 1996 року було зареєстровано її місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, ОСОБА_1 , у листі від 23.12.2022 р. просила провести процедуру встановлення її особи, адже, паспортом громадянина України вона документована не була, а іншого громадянства вона не має.
Не погодившись із такою бездіяльністю Саксаганського відділу у м. Кривому Розі ГУ ДМС у Дніпропетровській області 04.01.2023р. позивач звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Саксаганського відділу у м. Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 березня 2023 року у справі №160/411/23, позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) до Саксаганського відділу у м. Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області (адреса: вул. Володимира Великого, буд. 47к, м. Кривий Ріг, 50000; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 37806243), про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Саксаганського відділу у м. Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області щодо проведення процедури встановлення особи ОСОБА_1 під час подання заяви про набуття громадянства та передачі в Головне управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області заяви ОСОБА_1 та документів про набуття громадянства України за територіальним походженням, які були подані позивачем до територіального підрозділу 30.11.2022 року.

Зобов`язано Саксаганський відділ у м. Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області провести процедуру встановлення особи ОСОБА_1 та передати до Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області оформлені ОСОБА_1 заяву та документи, які були подані до територіального підрозділу 30.11.2022 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Постановою від 13 червня 2023 року у справі №160/411/23 Третій апеляційний адміністративний суд апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі Саксаганського відділу у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області залишив без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 березня 2023 року - без змін.

Саксаганський відділ у м. Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області надіслав позивачу листа від 21.09.2023 № 1229-1907/1229-23, в якому повідомив про повернення йому для вжиття заходів відповідно до законодавства України про громадянство справу про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 .

В листі зазначено, що під час подання заяви та документів для оформлення набуття громадянства необхідно подавати паспорт, а процедура встановлення особи без надання паспорту чинним законодавством не передбачена.

Крім того, в ході перевірки свідоцтва про народження батька заявниці ОСОБА_3 , що надано без перекладу на українську мову виявлені розбіжності з відомостями витягу з ДРАЦС про його народження.

Також територіальний підрозділ у листі від 21.09.2023 р. № 1229-1907/1229-23 повідомив позивача, що для подальшого оформлення набуття громадянства їй необхідно в термін до двох місяців надати до Саксаганського відділу у м. Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській: паспорт громадянина Російської Федерації; документ, виданий уповноваженим органом РФ про відсутність судимості на території країни громадянської належності та документ, що посвідчує проживання ОСОБА_1 на законних підставах на території України; усунути розбіжності в свідоцтві про народження батька ОСОБА_3 .

У листі Саксаганського відділу ГУ ДМС від 21.09.2023 р. № 1229-1907/1229-23 також зазначається, що виявлено розбіжність номеру свідоцтва про народження батька позивача ОСОБА_3 з номером, вказаним у витягу з реєстру актів цивільного стану. Так, номер свідоцтва НОМЕР_2 , а в реєстрі містяться відомості про номер свідоцтва НОМЕР_3 .

Крім того, в матеріалах справи наявна копія заяви ОСОБА_1 про оформлення набуття громадянства України №1229-000005635 від 05.08.2023р. та зобов`язання №1229-000005635 від 05.08.2023р., які підписані особисто позивачем та в яких у відповідних розділах зазначається, що станом на момент їх подання ОСОБА_1 є громадянкою російської федерації та протягом двох років зобов`язується припинити вказане громадянство.

Позивач в позовній заяві зазначає, що відповідач (ГУ ДМС у Дніпропетровській області) мав реальну можливість встановити особу позивача під час приймання документів, проте цього не зробив, тобто допустив протиправну бездіяльність та відмовився розглядати заяву ОСОБА_1 від 30.11.2022р. з документами про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням, чим позбавляє її права на набуття громадянства, що й стало підставою для звернення із даним позовом.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За статтею 4 Конституції України в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.

Пунктом 2 статті 92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються громадянство, правосуб`єктність громадян, статус іноземців та осіб без громадянства.

Відповідно до частин першої та другої статті 102 Конституції України Президент України є главою держави і виступає від її імені. Президент України є гарантом державного суверенітету, територіальної цілісності України, додержання Конституції України, прав і свобод людини і громадянина.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб - визначено Законом України від 18 січня 2001 року № 2235-III «Про громадянство України» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 2235-III).

Згідно з положеннями статті 1 Закону № 2235-III громадянство України - це правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 3 Закону № 2235-III громадянами України є особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України.

Пунктом 3 частини першої статті 6 Закону № 2235-III встановлено, що громадянство України набувається внаслідок прийняття до громадянства.

Положеннями пункту 2 статті 6 Закону №2235-111 передбачено, що громадянство України набувається зокрема за територіальним походженням.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону №2235-111 особа (іноземець або особа без громадянства), яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), а також її неповнолітні діти мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням.

Відповідно до абзацу 9 статті 1 Закону №2235-III, проживання на території України на законних підставах - це проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або мають військовий квиток осіб рядового, сержантського і старшинського складу, виданий іноземцю чи особі без громадянства, які в установленому порядку уклали контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні.

Перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України передбачено Порядком №215.

Пунктом 1 Порядку №215 визначено, що для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, виходу з громадянства України особа подає заяву, а також інші документи передбачені розділом II цього Порядку.

Відповідно до пункту 3 Порядку №215 заява з питань громадянства подається у письмовій формі з зазначенням дати її складання та підписується заявником.

Згідно з пунктом 4 Порядку №215 заяви та інші документи з питань громадянства подаються: особою, яка проживає в Україні на законних підставах, - до територіального підрозділу Державної міграційної служби України за місцем проживання особи в Україні; особою, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, - до територіального підрозділу Державної міграційної служби України за місцем реєстрації особи; особою, яка постійно проживає за кордоном, - до дипломатичного представництва чи консульської установи України за місцем постійного проживання особи.

Пунктом 5 Порядку №215 зокрема передбачено, що заяву та інші документи з питань громадянства заявник подає особисто. За наявності поважних причин (хвороба заявника, стихійне лихо тощо) заява та інші документи з питань громадянства на прохання заявника можуть подаватися іншою особою або надсилатися поштою. Під час подання заяви та інших документів з питань громадянства пред`являється документ, що посвідчує особу заявника, а також документ про проживання заявника на території України або про його постійне проживання за кордоном та подаються копії таких документів.

Пунктом 28 Порядку №215 передбачено для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, дід чи баба якої народилися до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент їх народження до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає наступні документи:

а) заяву про набуття громадянства України за територіальним походженням;

б) дві фотокартки (розміром 35 x 45 мм);

в) один із таких документів:

- декларацію про відсутність іноземного громадянства - для осіб без громадянства;

- зобов`язання припинити іноземне громадянство - для іноземців. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Подання зобов`язання припинити іноземне громадянство не вимагається від іноземців, які є громадянами (підданими) держав, законодавство яких передбачає автоматичне припинення особами громадянства (підданства) цих держав одночасно з набуттям громадянства іншої держави, або якщо міжнародні договори України з іншими державами, громадянами яких є іноземці, передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України;

- декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства разом із документом, що підтверджує надання особі статусу біженця чи притулку в Україні, - для іноземців, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні;

- декларацію про відмову особи, яка є громадянином Російської Федерації і зазнала переслідувань через політичні переконання у країні своєї громадянської належності, від іноземного громадянства разом із документом, що підтверджує переслідування через політичні переконання (довідка Міністерства закордонних справ України, дипломатичного представництва чи консульської установи України, видана в установленому Кабінетом Міністрів України порядку), - для іноземців, які є громадянами Російської Федерації та зазнали переслідувань через політичні переконання у країні своєї громадянської належності;

- заяву про зміну громадянства - для іноземців, які є громадянами держав, міжнародні договори України з якими передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України, а також:

а) документ, що підтверджує факт народження діда чи баби заявника на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту;

б) документи, що засвідчують родинні стосунки заявника відповідно з дідом чи бабою, які народилися на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту.

Порядком №215 визначено провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України, рішення за якими приймаються територіальними органами Державної міграційної служби України.

Відповідно до п. 93 Порядку №215 територіальний підрозділ Державної міграційної служби України, до якого подано документи щодо оформлення набуття громадянства України, перевіряє відповідність оформлення поданих документів вимогам законодавства України. Територіальний підрозділ Державної міграційної служби України, до якого подано документи про оформлення набуття громадянства України знайдою, також одержує від відповідного органу реєстрації актів громадянського стану копію запису акта громадянського стану, який підтверджує, що новонароджену дитину знайдено на території України і батьки її невідомі.

Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не оформлені відповідно до вимог законодавства України, територіальний підрозділ Державної міграційної служби України не пізніш як у двотижневий строк з дня надходження документів повертає їх заявникові для усунення недоліків. Якщо заявник у двомісячний строк з дня повернення йому документів не усуває недоліки та не подає документи повторно, керівник територіального підрозділу Державної міграційної служби України приймає рішення про припинення провадження за цією заявою. Подані заявником належно оформлені документи не пізніш як у двотижневий строк з дня їх надходження надсилаються до територіального органу Державної міграційної служби України.

Аналізуючи вказане законодавство України, суд зазначає, що вирішення питання щодо оформлення набуття громадянства України віднесено до компетенції територіального підрозділ Державної міграційної служби України, до якого подано документи щодо оформлення набуття громадянства України.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач з метою оформлення набуття громадянства України, неодноразово зверталася до Саксаганського відділу у м. Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області із відповідними заявами та документами, у т.ч. від 08.10.2022р., від 30.10.2022р., 30.11.2022р., 23.12.2023р.

Таким чином, спірні правовідносини, які є предметом судового розгляду в даній справі, виникли між позивачем та Саксаганським відділом у м. Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області за результатом розгляду її заяви від 30.11.2022р. щодо оформлення набуття громадянства України.

На підтвердження зазначеного також свідчить рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 березня 2023 року у справі №160/411/23, яке постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 13.06.2023р. залишено без змін, яким зобов`язано Саксаганський відділ у м. Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області провести процедуру встановлення особи ОСОБА_1 та передати до Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області оформлені ОСОБА_1 заяву та документи, які були подані до територіального підрозділу 30.11.2022 року.

При цьому, звертаючись до суду із даним позовом, позивач просить визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області щодо розгляду її заяви від 30.11.2022р. та документів відносно оформлення набуття громадянства України.

Проте, суд зазначає, що до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області позивач із заявою від 30.11.2022р., або іншої датою щодо оформлення набуття громадянства України не зверталася, доказів протилежного матеріали справи не містять.

Натомість як встановлено судом, з заявою від 30.11.2022р. позивач зверталась до Саксаганського відділу у м. Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській, яка була предметом спірних правовідносин в межах справи №160/411/23, рішення в якій набрало законної сили.

Відповідно до пунктів 3, 4 та 6 частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, зокрема шляхом: визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3); визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4); прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю (пункт 6).

Право на судовий захист має лише та особа, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи дійсно щодо особи має місце факт порушення права, свободи чи інтересу, та це право, свобода або інтерес порушені відповідачем.

Порушення права означає необґрунтовану заборону на його реалізацію або встановлення перешкод у його реалізації, або значне обмеження можливостей його реалізації тощо.

При цьому, обставину дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів позивача має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

З наведеного слідує, що суд під час розгляду справи повинен встановити факт або обставини, які б свідчили про порушення прав, свобод чи інтересів позивача з боку відповідача - суб`єкта владних повноважень, створення перешкод для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод позивача.

Відносини, що виникають між фізичною чи юридичною особою і представниками органів влади під час здійснення ними владних повноважень, є публічно-правовими і поділяються, зокрема, на правовідносини у сфері управлінської діяльності та правовідносини у сфері охорони прав і свобод людини і громадянина, а також суспільства від злочинних посягань. Діяльність органів влади, у тому числі судів, щодо вирішення спорів, які виникають у публічно-правових відносинах, регламентується відповідними правовими актами.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статей 2,6 КАС України.

Тобто, судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи та інтереси позивача.

Аналогічна позиція наведена у постанові Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі №820/3327/16.

Аналізуючи викладене, суд зазначає, що звертаючись до суду із вимогою про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області у зв`язку із неналежним розглядом її заяви від 30.11.2022р., позивачем жодних доказів на підтвердження вказаних обставин, зокрема звернення до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, на порушення прав позивача у спірних правовідносинах не надано, відповідно задоволення позову буде свідчити про вирішення спору, який відсутній, при цьому відповідно до частини 1 статті 5 КАС України, судовому захисту підлягає порушене, а не ілюзорне право, отже, зазначена позовна вимога не доведена, є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Таким чином, оскільки вказана позовна вимога не підлягає задоволенню, відповідно вимога зобов`язального характеру також не підлягає задоволенню.

Крім того, суд зазначає, що звертаючись до суду із даним позовом, позивач в обґрунтування своєї позиції посилається на те, що територіальним органом міграційної служби було порушено процедуру встановлення особи ОСОБА_1 під час розгляду її заяви та документів, щодо оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням.

Як було зазначено судом вище, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 березня 2023 року у справі №160/411/23, яке постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 13.06.2023р. залишено без змін, яким зобов`язано Саксаганський відділ у м. Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області провести процедуру встановлення особи ОСОБА_1 та передати до Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області оформлені ОСОБА_1 заяву та документи, які були подані до територіального підрозділу 30.11.2022 року.

Таким чином, спірні правовідносини з приводу проведення процедури встановлення особи ОСОБА_1 та належний розгляд її заяви та документів, які були подані до територіального підрозділу 30.11.2022 року були вирішені вказаним рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно з ч.2 ст.372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначається Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII).

Кодекс адміністративного судочинства України передбачає загальні і спеціальні способи судового контролю.

Спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах передбачені ст.ст.382, 383 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Крім того, згідно ч.1 ст.383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже процесуальним кодексом передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення та, за наслідками розгляду даного звіту, як один з можливих варіантів - накладення штрафу; визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Згідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, суд виходить з положень, закріплених в п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень, де вказано, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо.

Таким чином, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.241-250 Кодексу адміністративного судочинства України суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Турлакова